Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

17.09.2015 р. представник [PERSON] звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з вказаною позовною заявою, у якій просила визнати за [PERSON] право власності на 1/10 частину домоволодіння № 31, розташованого на земельній ділянці, площею 589 кв.м. в м. Одесі по вул. 1-ша Станційна, яка складається з: у літ. «А»: 2-4 житлова, площею 9,9 кв.м. Представник позивача у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] проти задоволення заяви не заперечували. Судом встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] з 1948 року знаходились у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народились діти: донька [PERSON] (після реєстрації шлюбу у 1973 р. їй присвоєно прізвище [PERSON]) і син [PERSON]. 28.08.1957 р. [PERSON] за договором купівлі-продажу купив незакінчену будівництвом будівлю, що знаходиться у м. Одесі, Застава І, Овоче-картопляна станція, дільниця № 86, яка розташована на земельній ділянці площею 592 кв.м. В подальшому зазначеному будинку було присвоєно адресу м. Одеса, вул. 1-ша Станційна та 19.11.1976 р. зареєстровано в «ОМБТІ» під № 851 на тор. 82 книга 179. (а.с. 62) Рішенням Виконкому Іллічівського районної ради депутатів трудящих № 875 від 29.10.1976 р. житловий будинок було прийнято до експлуатації. (а.с. 66) 24.07.1980 р. [PERSON] склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований в реєстрі № 3-5184, у якому на випадок своєї смерті зробив розпорядження належний йому жилий будинок, що знаходиться у м. Одесі по вул. 1-ша Станційна № 31 заповісти в рівних частинах кожному [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 57) Зазначений заповіт згідно довідки № 2810 від 14.11.2002 р. не скасовано та не змінено. (а.с. 58) [PERSON] помер 30.08.1991 р. у віці 77 років, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 7093 та Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції видано свідоцтво про смерть серії І-ЖД № 265004. (а.с. 12) 08.04.2003 р. державним нотаріусом Пятої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] видано свідоцтво про право власності на ? частину в спільному сумісному майні, набутому у шлюбі з [PERSON], яке складається з житлового будинку з надвірною будівлею № 31 по вул. 1-ій Станційній у м. Одесі, зазначеній на плані під літ. «А», загальною площею 45,8 кв.м., «Ж» вбиральні, розташованих на земельній ділянці, розміром 592 кв.м. (а.с. 67 звор.) Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 08.04.2003 р., спадкоємцями зазначеного в заповіті спадкового майна [PERSON], померлого 30.08.1991 р., в рівних частках складає по 1/6 частині житлового будинку є [PERSON] та [PERSON] Спадкове майно, на яке було видано свідоцтво складається з ? частини житлового будинку з надвірною будівлею № 31 по вул. 1-ій Станційній у м. Одесі, зазначеній на плані під літ. «А», загальною площею 45,8 кв.м., «Ж» вбиральні, розташованих на земельній ділянці, розміром 592 кв.м. На 1/6 частину зазначеного спадкового майна свідоцтво про право на спадщину не видано. (а.с. 68 і 88) Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 14.08.2003 р. позов [PERSON] і [PERSON] до [PERSON] про виділення в натурі часток будівлі, що є спільною сумісною власністю задоволено, виділено [PERSON] в натурі 4/6 частин житлового будинку з надвірною будовою № 31 по вул. 1-й Станційній м. Одеси, що складається з двох житлових кімнат і кухні, вказаної в плані під № 1-1, 1-2, 1-3, 1-6, загальною площею 40,9 кв.м., виділено [PERSON] в натурі 1/6 частину зазначеного житлового будинку з надвірними будівлями, що складається з житлової кімнати, вказаної в плані під № 1-4, загальною площею 8,8 кв.м., виділено [PERSON] в натурі 1/6 частину зазначеного житлового будинку з надвірними будівлями, що скаладається з житлової кімнати, вказаної в плані під № 2-4, загальною площею 9,9 кв.м. Рішенням Малиновського райононного суду м. Одеси 05.07.2004 р. позов [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про визначення порядку користування земельною ділянкою задоволено, перерозподілено ідеальні частки у праві користування земельною ділянкою, розташованою по вул. 1-ша Станційна у Одесі, визнано за [PERSON] право користування на 1/5 частини вказаної ділянки замість 4/6 частини, визнано за [PERSON] право користування на 2/5 частин вказаної ділянки замість 1/6 частини, визнати за [PERSON] право користування на 2/5 частини вказаної ділянки замість 1/6 частин. (а.с. 87) 04.10.2004 р. [PERSON] подарувала [PERSON] 2/3 частин вказаного житлового будинку з надвірними спорудами № 31 по вул. 1-ій Станційній у м. Одесі, що складається з одного житлового будинку з черепашника під літ. «А», житловою площею 45,8 кв.м., загальною площею 59,6 кв. та надвірних споруд: «Ж» - вбиральня, № 1, 4-6 огорожа, І цистерна, ІІ мостіння, розташованих на земельній ділянці площею 592 кв.м. Право спільної часткової власності на 2/3 частки житлового будинку було зареєстровано за [PERSON] (а.с. 89-90) Відповідно до довідки про Розрахунок ідеальних часток в домоволодінні № 31 по вул. 1-а Станційна, в м. Одесі № 1954701.0601 від 24.05.2006 р., наданої КП «ОМБТІ та РОН»: 1)[PERSON], згідно Свідоцтва про право спадщину, віданого 5-ю одеською держнотконторою 08.04.2003 п., р. №1-91 належить 1/6 частина домоволодіння. В фактичному користуванні [PERSON] знаходиться: у літ."Б": 3-1 кухня , пл. 8,8 м2, 3-2, санвузол, пл.. 3,1 м2, 3-3 житлова, пл. 13,5м2, 3-4 житлова, пл. 20,8 м2, 3-5 веранда, пл.. 6,9 м2, 3-6 комора, пл. 2,2 м2, 3-7 коридор, пл. 1,7 м2, гараж літ. «Е», сарай літ. "З", вбиральня літ. "Ж", що складає 11/20 частин домоволодіння. 2)[PERSON], згідно договору купівлі- продажу, посвідченого 3-ю одеською держнотконторою від 28.08.1957 р., р. № 1-10736 належить 1/6 частина домоволодіння. В фактичному користуванні [PERSON] знаходиться: у літ. "А": 2-4 житлова, пл. 9,9 м2, що складає 1/10 частину домоволодіння. 3)[PERSON], згідно договіру дарування, належить 2/3 частини домоволодіння. В фактичному користуванні [PERSON] знаходиться: у літ. "А": 1-1 коридор, пл. 6,7 м2, 1-2 кухня, пл. 7,1м2, 1- 3 житлова, пл. 8,7 м2, 1-4 житлова, пл. 8,8 м2, 1-6 житлова, пл. 18,4 м2, що складає 7/20 частин домоволодіння. Розпорядженням № 557/01-04 від 04.07.2006 р. «Про затвердження розрахунку ідеальних часток домоволодіння за адресою: вул. 1-ша Станційна, буд. 31» затверджений зазначений розрахунок ідеальних часток. ( а.с. 98) 16.10.2006 р. [PERSON] та [PERSON] видані свідоцтва про право власності на домоволодіння у м. Одесі по вул. 1-а Станційна №31. відповідно на 11/20 та 7/20 частин. (а.с. 92 і 94) Згідно з Витягами про реєстрацію права власності на нерухому майно, від 08.11.2006 р. за [PERSON] зареєстровано право спільної часткової власності 11/20 частин, а за [PERSON] 7/20 частин вказаного житлового будинку. (а.с. 91 і 93) 31.08.2015 р. державним нотаріусом Пятої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] надано лист № 2449/02-14 щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] з тих підстав, що 1/6 частка [PERSON], померлого 30.08.1991 р. підлягала перереєстрації на 1/10 частку на підставі розпорядження № 557/01-04 від 04.07.2006 р. «Про затвердження розрахунку ідеальних часток домоволодіння за адресою: вул. 1-ша Станційна, буд. 31», 11/20 за [PERSON]; 7/20 часток за [PERSON], тобто у вищезазначеному володінні немає одиниці. На підставі зазначеного [PERSON] повинен був звернутися до органів державної реєстрації для проведення поточної реєстрації у звязку зі зміною його частки та привести свої документи на частку вищезазначеного житлового будинку у відповідність. (а.с. 77) Таким чином, після смерті [PERSON] залишилась неоформленою 1/6 частка спадкового будинку, яка внаслідок вказаного розпорядження і свідоцтв про право власності на домоволодіння, змінилась у ідеальному розмірі до 1/10. [PERSON] прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON], фактично вступивши в управління спадковим майном (ст. 549 ЦК УРСР), що підтверджується довідкою № 2182, виданою головою селищної ради, наданою [PERSON] про те що він постійно був зареєстрований та проживає за даною адресою з 1977 р. і разом з ним постійно проживав і був зареєстрований його батько [PERSON] з 1957 р. по день смерті 30.08.1991 р., а також паспортом [PERSON] та домовою книгою на домоволодіння за адресою: вул. 1-ша Станційна, буд. 31. (а.с. 4. 7, 23-28) Зазначена обставина не оспорюється відповідачами. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 3 ЦПК України). П. 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до чч. 1, 3 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.\~ За змістом пп. 4, 5 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України 2004 р. відносини спадкування регулюються нормами ЦК України 2004 р., якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 р.) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до\~таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 р.\~ У статті 548 ЦК УРСР (1963р.) визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. [PERSON] є спадкоємцем [PERSON], якому належить спадщина з моменту її відкриття, тобто з 30.08.1991 р. З цього часу у [PERSON] виникло право власності на спірне домоволодіння, тому що чинне на той час цивільне законодавство не повязувало виникнення права власності на домоволодіння з його державною реєстрацією. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Набуття права власності на домоволодіння на підставі спадкування не заборонено і передбачено законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, досліджених судом, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позовну заяву [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом необхідно задовольнити та визнати за позивачем право приватної власності на 1/10 частину домоволодіння № 31 по вулиці 1-ша Станційна в м. Одесі, яка складається з: у літ. «А»: 2-4 житлова, площею 9,9 кв.м., розташованого на земельній ділянці, площею 592 кв.м. в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого 30 серпня 1991 року.

Outcome: approved