Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

У поданій в суд позовній заяві позивач просить шлюб сторін розірвати та стягнути з відповідача аліменти на її користь в розмірі 850 грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно, В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають трьох неповнолітніх дітей, які проживають з матір'ю, старша дитина є інвалідом дитинства. Подружжя проживає окремо з 2011 року, оскільки одруження виявилось невдалим, що призвело до припинення сімейних стосунків. За вказаних обставин шлюб існує формально і подальше його збереження є неможливим, суперечить їх інтересам, Батько дітей не надає ніяких коштів на їх утримання, що є підставою для для стягнення аліментів. У поданій до суду заяві позивач просить справу слухати у її відсутність, зменшила свої позовні вимоги в частині аліментів до 50 грн. на кожну дитину щомісячно, позов в частині розірвання шлюбу підтримує повністю, при розірванні шлюбу просить залишити прізвище [PERSON]. Відповідач, будучи повідомленим про дату, час та місце слухання справи в режимі телефонного зв"язку, показав, що позов визнає повністю, але не має можливості з"являтися в судове засідання, оскільки перебуває в Криму. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у відсутність сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору. В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи та неявка яких не перешкоджає розгляду заяви, оскільки ними подані письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до таких висновків. Як встановлено судом, підтверджується відповідним свідоцтвами, сторони одружилися 14 грудня 2000 року, від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей, Сторони не проживають разом більше трьох років, не ведуть спільного господарства та мають окремі бюджети, що призвели до відчуження між сторонами, миритись вони не бажають, втратили один до одного почуття любові та поваги. На підставі всебічного дослідження матеріалів, з"ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність неповнолітніх дітей, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стало неможливим, оскільки суперечить інтересам сторін. За таких умов суд вважає, що позов в цій частині доведений і підлягає до задоволення повністю. У розпаді сім"ї винні обоє подружжя, оскільки не вживали належних заходів для усунення конфліктів та досягнення взаєморозуміння в сім"ї. Щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, то згідно відповідних свідоцтв про народження відповідач є їх батьком, діти проживають з матір"ю. Ст.180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не надає коштів на утримання дітей, проживає окремо від сім'ї, що є підставою для стягнення аліментів. Вимога позивача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є законною і передбачена ст.184 СК України, оскільки відповідач на даний час офіційно не працевлаштований, проте має нерегулярні, мінливі доходи і має змогу виплачувати кошти на утримання своїх неповнолітніх дітей, що ним не заперечується. Таку обставину суд визнає такою, що має істотне значення для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року враховує думку сторін, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, офіційно не працевлаштованим, але отримує реальні неофіційні доходи і має можливість виплачувати аліменти, не має інших зобов'язань матеріального характеру. Позов до суду пред'явлений 15 вересня 2014 року, одже з вказаної дати відповідно до ч.1 ст.191 СК України повинні стягуватися аліменти. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При постановленні рішення у зв"язку із задоволенням позову з відповідача підлягає до стягнення судовий збір в прибуток держави згідно положень ч.3 ст.88 ЦПК України в розмірі 487 грн. 20 коп., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору. З огляду на викладене, на підставі ст.ст.110, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved