Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

09 серпня 2019 року до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частку нерухомого майна в порядку спадкування. Позивач зазначив, що [INFO] померла його мати, [PERSON] . За життя мати склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Комиш-Зорянської селищної ради Більмацького району Запорізької області, відповідно до якого все майно заповідала позивачу. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на частку квартири [ADDRESS] . 19 липня 2013 року чоловік спадкодавця [PERSON] уклав договір купівлі-продажу квартири. На час придбання квартири, спадкодавець перебувала у шлюбі з відповідачем, тобто зазначене нерухоме майно є їх спільною сумісною власністю. Відщповідно до ст.368 Цивільного кодексу України, майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Тобто, позивач має право на спадкування частки спадкодавця у спільній сумісній власності, є спадкоємцем за заповітом. Після смерті спадкодавця своєчасно та в належний спосіб звернувся з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Більмацького нотаріального округу у Запорізькій області. За результатами розгляду заяви нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру через відсутність правовстановлюючих документів на вказане майно. Вказані обставини позбавляють позивача можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом та змушують звернутись до суду за захистом своїх прав. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про час і місце розгляду повідомлений належним чином. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні, надавши відповідні пояснення. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог [PERSON] , прохали відмовити в задоволенні позову. В обгрунтування своїх заперечень, відповідач та його представник вказали, що відповідачу [PERSON] як чоловіку померлої [PERSON] , який є пенсіонером, належить обов"язкова частка у спадковому майні. Тобто, його обов"язкова частка з майна спадкодавця, відповідно до ст.1241 ЦК УКраїни, буде становити 1/4 частини квартири, як і частка позивача (1/2 / 2 = 1/4). Крім того, відповідач зазначає, що спадкове майно є однокімнатна квартира, житловою площею 23,4 кв.м., що унеможливлює її спільне використання. Заперечуючи проти твердження відповідача і його представника про наявність у відповідача обов"язкової частки у спадщині, представник позивача [PERSON] зазначила, що в матеріалах справи міститься заява [PERSON] від 20 березня 2017 року, яка посвідчена секретарем виконавчого комітету Комиш-Зорянської селищної ради Більмацького району Запорізької області, якою [PERSON] повідомив про відмову від обов"язкової частки у спадщині після смерті своєї дружини [PERSON] . Тому, у позивача наявні всі підстави для визнання за ним 1/2 частки квартири, яка входить до складу спадщини після смерті матері, як частки у спільній сумісній власності подружжя. [PERSON] , заперечуючи проти позовних вимог позивача вказав, що останній має у власності житловий будинок, який успадкував після смерті матері, а вказана заява була отримана шляхом введення його в оману зі сторони [PERSON] , і його дійсна воля не відповідає зазначеній в заяві відмові від обов"язкової частки. Суд, з`ясувавши позицію сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає\~ задоволенню з наступних обставин. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. \~Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 22 серпня 2006 року, після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище - " [PERSON] " ( а.с.6). На підставі договору купівлі-продажу квартири від 19 липня 2013 року, [PERSON] набув у власність однокімнатну квартиру [ADDRESS] ( а.с.11-12, 13). Відповідно до ст.368 Цивільного кодексу України, майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю , якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, квартира [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки набуте подружжям за час шлюбу. [INFO] [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина , зокрема і на спірну квартиру ( а.с.7). З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець [PERSON] за життя на випадок своєї смерті склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Комиш-Зорянської селищної ради Більмацького району Запорізької області, яким все своє майно заповідала [PERSON] . Відповідно до ст.1217,1233 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Згідно довідки виконкому Комиш-Зорянської селищної ради Більмацького району Запорізької області №2102 від 12.12.2016, [PERSON] , проживала за адресою [ADDRESS] з 1981 року по день смерті , [INFO] . На момент смерті проживала разом з [PERSON] [PERSON] народився [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ( а.с.25), тобто відповідно до вимог ст.1241 ЦК України має обов"язкову частку у спадковому майні [PERSON] як непрацездатний вдівець. Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач в установлений законом строк, 16 березня 2017 року, звернувся до приватного нотаріуса Більмацького районного нотаріального округу у Запорізькій області Дашевської А.О. з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , на підставі якої було заведено та зареєстровано спадкову справу №60383935 ( номер у нотаріуса №61/2017). В заяві [PERSON] вказав, що спадкодавцем [PERSON] на ім"я було складено заповіт, спадкове майно, яке залишилось після смерті заповідача, він приймає, крім нього інших спадкоємців за заповітом немає. Спадкоємцем , передбаченим ст.1241 ЦК України є [PERSON] , чоловік померлої. 20 березня 2017 року до приватного нотаріуса Більмацького районного нотаріального округу у Запорізькій області Дашевської А.О. надійшла заява [PERSON] , яка посвідчена 17 березня 2017 року секретарем виконкому Комиш-Зорянської селищної ради Більмацького району Запорізької області, якою [PERSON] повідомив, що за змістом ст.1241 ЦК України, він як непрацездатна особа, має право на обов"язкову частку у спадковому майні після смерті дружини [PERSON] Від отримання обов"язкової частки у спадщини, від спадщини за законом, яка залишилась після смерті дружини, він відмовляється. Будь-яких доказів на підтвердження того , що [PERSON] , заяву про відмову від прийняття спадщини подав під впливом обману чи інших факторів , що не відповідає його дійсній волі , в содовому засіданні відповідачем та його представником не надано. Зважаючи на викладене , позивач має право на спадкування за заповітом на 1/2 частки квартири [ADDRESS] , яка належала його матері на праві спільної сумісної власності. З матеріалів справи слідує, що позивач свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку квартири не отримав, в зв"язку з тим, що не надав правовстановлюючих документів на квартиру. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно статті 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Беручи до уваги те, що у [PERSON] виникли труднощі із оформленням в установленому законом порядку свого права на спадщину після смерті [PERSON] , суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Питання розподілу судових витрат позивачем в позові не підіймалося.

Outcome: approved