Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в Хмільницький міськрайонний суд з позовом до [PERSON] з позовними вимогами:1. Змінити розмір аліментів та щомісячно стягувати аліменти з [PERSON], [INFO], уродженця м. Донецька, на користь [PERSON], на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 01.09.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. 2. Позбавити відповідача [PERSON], [INFO], уродженця м. Донецька, батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. 3. Визнати, що поширені [PERSON], [INFO], відомості, що [PERSON], скоїла підробку документів для отримання відпустки по догляду за дитиною до 6-ти річного віку, знущається над сином [PERSON], б"є його, незаконно вивезла дитину на місце її постійного життя в місто Хмільник, порушує його конституційні права, не доглядає за дитиною, - такими, що не відповідають дійсності та принижують її честь, гідність та ділову репутацію. 4. Зобов"язати [PERSON], [INFO], припинити неправомірні дії щодо приниження честі, гідності та ділової репутації відносно [PERSON]. 5. Стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 гривень. Позовні вимоги за пунктом 1 позовних вимог мотивовані тим, що 14.02.2011 року шлюб між нею та [PERSON] розірвано Від шлюбу вони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], який після розлучення постійно проживає з нею. Рішенням Калінінського районного суду м. Донецька від 27.10.2011 року з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх видів його заробітку, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На утримання дитини потрібно не менше 3000 гривень на місяць: на ліки 200 гривень, на дитячий садочок 130 гривень, на вистави у дитячому садочку - 15-25 гривень, на ремонти, іграшки, миючі засоби у дитячому садочку - 250 гривень, на їжу 1800 гривень, на одяг, взуття 200 гривень, комунальні послуги - 200 гривень,масажі всього тіла - 200 гривень. Відповідач аліменти починаючи з лютого 2013 року взагалі не сплачує, не бере участі в додаткових витратах, викликаних частими хворобами дитини, приховує дійсний розмір своїх доходів, місце роботи, має постійний дохід, але належної матеріальної допомоги дитині не надає. Позовні вимоги за пунктом 2 позовних вимог мотивовані тим, що відповідач не бере участі у вихованні дитини, не провідує сина, не цікавиться здоров'ям дитини, розвитком та матеріальними потребами дитини, а навпаки зводить наклепи на мене, сім'ю мого батька та матір, з якими вона проживає, пише безпідставні скарги до міліції міста Хмільник, телефонує на гарячу лінію в м. Вінницю, телефонує на роботу в лікарню в м. Донецьк, ганьбить її , що призводить до частих візитів в нашу сім'ю міліціонерів, служби у справах дітей, що створило в сім'ї нервову обстановку, син вже нервово боїться працівників міліції і побачивши, що вони йдуть до нашого дому - плаче кричить і тікає, від нервового напруження син часто хворіє. Такі дії батька погано відбиваються на здоров'ї сина, негативно впливають на фізичний розвиток сина, як складову виховання, принижує людську гідність дитини, та є психічним насильством та жорстоким поводженням з дитиною. Також відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків від виховання сина, сплати аліментів на утримання сина, останній раз аліменти були сплачені в січні 2013 року. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав. Позовні вимоги за пунктом 3 позовних вимог мотивовані тим, що з часу розлучення і до сьогоднішнього дня відповідач пише скарги-наклепи на її роботу у центральну міську клінічну лікарню № 1 м. Донецька, що вона незаконно отримала відпустку по догляду за дитиною, незаконно вивезла дитину в м. Хмільник, не дає з нею бачитися, незаконно здала в дитячий садок, ніби-то знущається, б'є малолітнього сина. Це не підтвердилося і справа закрита. Такого ж змісту скарги він прислав і в Хмільницький РВ УМВС України у Вінницькій області, начальнику управління праці та соціального захисту населення Хмільницької міської адміністрації, службу у справах дітей Хмільницької міської ради, службу у справах неповнолітніх м. Хмільник, чим принижує її честь гідність ділову репутацію. Приниження ділової репутації полягає в тому, що вона працюючи лікарем вимушена виправдовуватися перед знайомими, що написане неправда. Тепер їй потрібно виправдовуватися перед всіма державними та громадськими закладами, лікарнею, міліцією, терпіти принизливі перевірки наклепів [PERSON], що також принижує її честь,гідність, ділову репутацію. Позовні вимоги за пунктом 4 позовних вимог мотивовані тим, що вона має право на повагу до її честі і гідності, а також має право на недоторканість своєї ділової репутації, що гарантовано ст. 28 Конституції України, ст.ст. 270, 299 ЦК України. Позовні вимоги за пунктом 5 позовних вимог мотивовані тим, що неправомірним діями відповідача, які полягають в приниженні її честі гідності і ділової репутації, в тому що вона проживаючи в місті Хмільнику перебуває в постійному страху, постійно т терпить образи та приниження в присутності жителів міста Хмільник, а також на роботі в лікарні м. Донецька вимушена постійно виправдовуватися, терпіти образи при надходженні чергової скарги до міліції або на роботу, їй заподіяно моральну шкоду яка виразилася в моральних стражданнях і переживаннях, порушенні душевної рівноваги. Враховуючи зазначені обставини вважає необхідним стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в сумі 10000 гривень. Відповідач у справі [PERSON] звернувся з зустрічним позовом до [PERSON] з позовними вимогами: 1. Зобов"язати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди у вихованні дитини [PERSON], [INFO] та спілкуванні з нею. 2. Встановити для [PERSON] наступний графік побачень з дитиною [PERSON], [INFO], - періодично кожний третій місяць кварталу з 20 по 30 число місяця у місті Хмільнику з можливістю виїзду на цей період до міста Донецька за адресою: [ADDRESS], без присутності [PERSON], з зобов"язанням повернення дитини [PERSON], влітку протягом 45 календарних днів у будь-який період у місті Донецьку за адресою: [ADDRESS], без присутності [PERSON], з зобов"язанням повернення дитини [PERSON], в день народження дитини з 25 квітня по 30 квітня, на новорічні та різдвяні свята з 30 грудня по 15 січня, а також у період травневих свят з 1 травня по 15 травня кожного року. Свої позовні вимоги [PERSON] мотивував тим, що з [PERSON] перебував у шлюбі з 14.09.2008 року. 14.02.2011 року шлюб між ним та відповідачкою було розірвано на підставі рішення Калінінського районного суду міста Донецька. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. В грудні 2010 року відповідачка без його згоди відвезла дитину до своїх батьків у м. Хмільник. Коли вона повернулася до міста Донецька то він з нею не бачився, оскільки вже почали проживати окремо, позивачка залишилася проживати за адресою - м. Донецьк, вул. Ратнікова, 28/57. Крім цього вона не пояснювала йому де знаходиться син і не давала можливості бачитися з ним. Після звернення ним з цього приводу до Калінінського РВ УМВС було встановлено, що дитина знаходиться по місцю проживання батьків [PERSON] в м. Хмільнику і він заспокоївся і дав згоду на знаходження сина у батьків [PERSON]до осені 2011 року. Після цього неодноразово дзвонив до батьків відповідачки з метою поспілкуватися з сином, але у відповідь вони або грубо розмовляли з ним або просто клали трубку. Відповідачка пояснила, що не хоче щоб я спілкувався з сином. У 2011 році відповідачка переїхала до міста Хмільника де мешкає зі своїми батьками. В останній час відповідачка взагалі відмовляється спілкуватися зі мною, не дає ніякої інформації про сина. 1.09.2012 року він приїхав до Хмільника з метою побачитися з сином. Коли він звернувся до батьків відповідачки, її мати відповіла, що він ніколи не побачить свого сина і що він в даний час разом з матір'ю та її співмешканцем перебуває в Криму. Наприкінці листопада 2012 року він ще раз приїхав до батьків відповідачки в м. Хмільник, але також не міг побачитися з сином, оскільки ні відповідачка на її батьки не хотіли його бачити та відповіли йому що не хочуть його бачити. 6.06.2013 року звертався до служби у справах неповнолітніх держадміністрації м. Хмільник з метою застосувати заходи до відповідачки по факту вчинення перешкод у побаченні з дитиною, на що йому було порекомендовано звернутися у відділ опіки. 9.09.2013 року він направив заяву до органу опіки і піклування Хмільницької міської ради з метою врегулювання конфлікту та встановлення графіку побачень з дитиною, але відповіді не отримав.Хоче більше спілкуватися з дитиною, останній раз її бачив, перед тим як [PERSON] дитину викрала - в грудні 2010 року. 12.08.2014 року відповідач/позивач [PERSON], його представник [PERSON] в судове засідання не з"явилися, через канцелярію суду подали заяву про проведення судового засідання у їх відсутність. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Позовні вимоги за зустрічним позовом не визнала та просила у їх задоволенні відмовити. Надала суду пояснення, зокрема про те, що перебувала у шлюбі з [PERSON], [INFO] народився син.Розірвала шлюб з [PERSON] через те, що він проявляв деспотичний характер до неї і сина. З 1 грудня 2010 року однією сім'єю не проживали. Через шість місяців подала на аліменти, так як ніякої допомоги на утримання сина не надавав. Коли подала на аліменти, він прийшов і вибив двері в квартирі, стукав у двері, викручував ручки, ходив в туалет між 4 і 5 поверхом. Не могла працювати в лікарні навіть на 0,5 ставки, так як дитини часто хворіла, телефонував на пост лікарів, обливав мене брудом. Викликала батька і він місяць вимушено жив у мене. Було 23 виклики в чергову частину. Вимагав - віддай дитину. Через це я вимушена була виїхати в м. Хмільник, втекла від нього через страх за своє життя, весь час здійснював психологічне насильство. В Хмільнику продовжує втручатися в моє життя, змінила номер, але він все одно дізнався і телефонує, зламав мою сторінку в однокласниках. Він не говорить я приїду візьму дитину, що хочу її бачити, або щоб привезти їй подарунки, він не дитину хоче, а хоче лише нашкодити мені. Зміна розміру аліментів викликана тим, що коли [PERSON] звільнився, то аліменти перестали надходити, перестав платити аліменти, дитині взагалі не допомагав, тільки мені погрожував по телефону - відріже мені вуха і пришле. Дитина хворіє, недовіра до людей, так як бачив насилля [PERSON] наді мною, бачив його неадекватність. Ображав і ображає мене по телефону, поширював чутки різні про мене на роботі, писав на гарячі лінії МОЗ, що я за межами України,що купила лікарняний лист, визивав до мене і моїх батьків міліцію, визивав швидку, газ контору, водоканал. Написав в Донецьку у службу дітей, що я вкрала дитину, а я в грудні 2010 року дитину вивезла до батьків у м. Хмільник. Своїм власноручно написаним рапортом визнав, що чинив наді мною психологічне насильство. Те що йому у вересні не дали дитину не відповідає дійсності, так як в той час я з дитиною була в санаторії. Але дитину йому не можна давати, так як він несе негатив, не вбачаю в ньому гідного батька, який може привити дитині соціальні цінності. Перебуваючи у декретній відпустці по догляду за дитиною, нею не цікавився, а цікавився чи ми «не поздихали», в той період чинив фізичне насильство до мене крутив руки, піднімав мене і тримав, поки не занімію. Через нього син попав в реанімацію через харчове отруєння,у 9 місяців у сина була гематома на голові. Незважаючи, що він був у декретній відпустці з 3-х місячного віку, дитиною фактично займалася я. Я вийшла в ординатуру коли сину було 5 місяців. Свекруха хотіла, щоб я йшла у декретну відпустку. [PERSON] дозволив повезти дитину в Хмільник. Була одна посилка в 2011 році - м'яка іграшка, іще одна в 2012році, коли не пам'ятає, в 2013 році приходили гроші по 20 гривень. Аліменти отримувала до січня 2013 року, більше нічого не було. На даний час ще прийшло біля 3000 гривень. Коли [PERSON] телефонував до мене то ніколи не просив дати поговорити з дитиною, а починав мене ображати і погрожувати. Злочини проти дитини не вчиняв. Дитину в Хмільник відвезла в грудні 2010 року, а розлучилися 14.02.2011 року. Працювала в лікарні - півтора тижні працювала в Донецьку, а 2 тижні в Хмільнику була з дитиною. По догляду за дитиною з березня 2013 року. Вона ніколи не перешкоджала [PERSON] в побаченнях з дитиною, але той жодного разу не приїжджав, не заперечує і в даний час, але в присутності інших людей, а тому підстав для задоволення його позову немає. Представник [PERSON] [PERSON] надав суду пояснення аналогічні тим обставинам, які викладені в позовній заяві, а також пояснив, що [PERSON] пішов у декретну відпустку щоб нічого не робити, а дитиною займалася [PERSON]. Було порушено кримінальну справу по несплаті [PERSON] аліментів, так як працює а аліменти не платить, а також порушені кримінальні справи по фактам погроз вбивством [PERSON]. Просив задовольнити позовні вимоги [PERSON], а в задоволенні зустрічного позову [PERSON] відмовити так як той не надав суду доказів про порушення його прав з боку [PERSON], а тому немає що захищати. На запитання проте, коли, у який спосіб, кому і які конкретно відомості які принижують честь, гідність ділову репутацію [PERSON] розповсюджено [PERSON], пояснив, що це всі ті відомості відносно [PERSON], які викладені у заявах, скаргах, які виготовлялися і подавалися [PERSON] в міліцію, службу у справах дітей, інші державні установи м. Хмільника, а щодо їх змісту зазначеному у п. 3 позовних вимог також пояснив, що у п. 3 позовних вимог вони викладені ним та позивачкою в узагальненій ними формі. Представник [PERSON] [PERSON] проти позову [PERSON] заперечував на підставах викладених у запереченні на позовну заяву, зустрічний позов [PERSON] просив задовольнити з підстав викладених у зустрічній позовній заяві, та пояснив, що проти стягнення аліментів у твердій грошовій сумі заперечує, так як за рішенням суду аліменти вже стягуються у частці від доходів [PERSON], з 1.01.2013 року по 13.06.2013 року і аліменти також стягувалися, що підтверджується довідкою. Підстав для задоволення позову в цій частині немає, так як матеріальне становище [PERSON] не змінилося на краще, він має постійні доходи так як працює на постійній роботі, позивач не надала до суду документів, що суттєво змінився її матеріальний стан суми зазначила, але нічим це не підтвердила. У [PERSON] з [PERSON] особистий конфлікт, який виник після народження дитини, але це не є підставою для позбавлення батьківських прав, не наркоман, не алкоголік, злочинів проти дитини не скоював, до сина добре ставиться, хоче його бачити і бути з ним, але [PERSON] йому в цьому перешкоджає. Посилання [PERSON] на те, що не [PERSON] приймає участі у вихованні безпідставні, як можна займатися вихованням, якщо [PERSON] сама в цьому перешкоджає, не дає спілкуватися з дитиною. Що стосується захисту честі і гідності а також стягнення моральної шкоди, то це нічим не підтверджено, скарги які пише [PERSON] направлені на захист його прав як батька та на право на спілкування з сином. Що стосується перерахування аліментів, то [PERSON] цим не займається, свої обов'язки не виконувала виконавча служба. Доказів приїзду [PERSON] у Хмільник в вересні та листопада 2012 року надати не може, чому тоді [PERSON] з приводу перешкод у спілкуванні дитину прямо не звернувся до служби у справах дітей, в міліцію, йому не відомо. Коли [PERSON] восени 2013 року влаштувався на роботу після звільнення з міліції, то він повідомив про це виконавчу службу, але чому вони своєчасно не відреагували, йому про це невідомо. В період з лютого по вересень 2013 року [PERSON] перераховував [PERSON] незначні суми 22.02. - 34,20 гривень, 17.03. - 29,20 гривень, 23.05. - 29.20 гривень, 23.07. - 29,20 гривень, 7.09. - 109,20 гривень, 10.09. - 109,20 гривень, так як не мав роботи і через скрутний матеріальний стан. Посилки надсилав - 11.06.2012 року, 13.04. 2013 року, 23.11.2011 року, 10.12.2011 року, 22.12.2012 року. Дві посилки [PERSON] отримала, а від 3-х відмовилася. Вважає, що запропонований суду графік побачень, дитині шкодити не буде, просить задовольни позовні вимоги [PERSON] повністю. В судовому засіданні [PERSON] первісний позов [PERSON] не визнав, а зустрічний позов підтримав та просив його задовольнити виходячи з позовних вимог викладених у заяві про уточнення позовних вимог від 6.02.2014 року та надав суду пояснення про те, що від шлюбу з [PERSON] є син [PERSON], який народився [INFO]. Після його народження [PERSON] почала говорити, що через цю дитину її життя спорчене, через неї я не можу жити так як хочу, як тобі дитина треба, то йди в декретну відпустку і доглядай її, перейшла на штучне кормління дитини, так як курила,вживала алкоголь і пізно приходила з роботи. Все йшло до розірвання шлюбу. В грудні 2010 року він домовився зустрітися з її батьком, який приїхав в Донецьк, а вона ні, цього не буде. Замінила замки на дверях квартири де ми з нею проживали, але квартира належала їй. По телефону повідомили, що вже в поїзді і дитину везуть в м. Хмільник. 17.01.2011 року приїхала без дитини, залишивши її в Хмільнику і сказала, що подає на розлучення. Після я звернувся до служби у справах дітей у м. Донецьку так як вона дитину залишила у батьків, а цілий рік жила у Донецьку, а я хотів бачити дитину. Сусід мені говорив, що дитини немає, що вона приводить шумні компанії які гуляють в її квартирі. Вимушений був звернутися з позовом в Калінінський районний суд м. Донецька з позовом що свого права на побачення з дитиною. Але вона швидко виписалася з Донецька і прописалася в Хмільнику, щоб перешкодити розгляду справи у Донецьку. Коли справа була в суді уговорила мене забрати позов та пообіцяла давати мені можливість бачитися з дитиною та пообіцяла до осені привезти дитину назад до Донецька. Після цього я написав на її прохання заяву про те, що даю згоду на перебування дитини в м. Хмільнику до весни. Так як [PERSON] не надавала мені жодної інформації про дитину на протязі 2-х років та перешкоджала мені бачитися з нею, то звертався з цього приводу до відповідних органів у м. Хмільнику. Один раз зателефонував на її номер, а трубку взяв син, але хтось вирвав у нього трубу і не дали поговорити зі мною. Одного разу на мій дзвінок [PERSON] відповіла, що дитину мені дасть і все. Були випадки коли я телефонував в Хмільник, то вона на мої вимоги щодо бачитися з сином домовитися про час побачень, погрожувала розправою наді мною через свого співмешканця [PERSON], який живе в Росії, погрожувала що заподіє шкоду нашому сину, говорила, що він їй не потрібен і тільки заважає, погрожувала обманним шляхом вивезти в Росію. В Хмільнику був два рази, у вересні 2012 року та листопада 2012 року. В вересні мені її мама повідомила, що [PERSON] з сином в Ялті. В листопаді коли я прийшов до їх будинку, то через ворота почув «брань» її батька, і слова про те, що з дитиною побачитися не дозволять. Вона обманює суд про те, що я їй погрожую їй вбивствами, розправою, що взагалі їй погрожую. 4.02.2013 року звільнився з роботи в міліції і до жовтня 2013 року не працював, не було роботи. З 15.10.2013 року працюю головним спеціалістом в податковій інспекції - ДПІ Київського району м. Донецька. На роботі повідомляв, що з нього стягуються аліменти. Чому виконавча служба не виконала своїх обов'язків з приводу передачі виконавчих листів та стягнення аліментів йому невідомо. Мені не було відомо про реквізити рахунків [PERSON] для добровільного перерахування аліментів в період коли з якихось причин з мене їх не стягували. Листа з органу опіки м. Хмільника з реквізитами рахунків не отримував, а лише отримував поштою листа з інформацією, що дитина відвідує садочок № 3, а також інформацію з лікарні про те, що дитина хворіє, а щодо рахунків на оплату аліментів було роз'яснено, що необхідно звернутися по місцю роботи, але мені там відмовили. Весь час я надсилав на адресу за місцем проживання [PERSON] посилки з подарунками для дитини, та гроші, але [PERSON] їх отримувати відмовлялася. На день народження вислав планшет, електронну приставку, а через місяць мені цю посилку пошта мені повернула. Коли я телефонував на телефон її батьків, то вони мені відповідали матом. Коли не працював у мене було важке матеріальне становище, я живу разом з батьками пенсіонерами, мама 1945 року народження, отримує пенсію 900 гривень, батько - 1938 року, пенсія 2500 гривень, які також потребують матеріальної допомоги, постійно хворіють. В мене є умови для того, щоб бачитися з дитиною в Донецьку, в мене є квартира з усіма зручностями, а в Хмільнику коли буду приїжджати, то буду наймати квартиру для побачень з сином, а тому прошу мій позов задовольнити. З приводу мого рапорту на ім'я начальника УМВС в якому я написав про те, що я чинив неправомірні дії по відношенню до [PERSON], то це я зробив вимушено, так як мені погрожували її батько, [PERSON] та її сестра, коли приїжджали у Донецьк в грудні 2010 року. На запитання суду не зміг пояснити, чому у вересні та листопаді 2012 року, коли з його пояснень приїжджав до Хмільника для побачень та спілкування з сином, після того, як йому було відмовлено у побаченнях з сином, безпосередньо не звернувся до служби у справах дітей Хмільницької міської ради, Хмільницького МВ УМВС, чому у листопаді 2012 року не відвідав дитину у дитячому садку, адже для цього йому ніхто перешкод не чинив. Представник третіх осіб Нестерук Н.Ф. пояснила, що до служби у справах дітей надходило 2 заяви [PERSON], які надійшли через РДА. Служба провела перевірку і зробила висновок, що дитина утримується в належних умовах. Підстав для позбавлення батьківських прав стосовно [PERSON] по відношенню до неповнолітнього [PERSON] немає, про що свідчить відповідний висновок Хмільницької міської ради як органу опіки і піклування прийнятий на після засідання комісії з цього питання. Орган опіки і піклування не надав свій висновок щодо графіку побачень [PERSON] з дитиною через те, що [PERSON] на засідання комісії не з'явився, комісія не могла з"ясувати ряд пи таня які можна були з"ясувати лише за явки [PERSON] та бесіди з ним, всіх належних документів на час розгляду заяви не надав, належно не обгрунтував умови, доцільність та можливість побачень з сином саме на запропонованих ним умовах, не повідомив, де будуть конкретно відбуватися побачення, чи буде дитина відвідувати дитячий садок, а також вважає, що запропонований [PERSON] графік побачень є дуже широким для такої маленької дитини і це може їй нашкодити. До такого висновку прийшла і комісія. Заперечує щодо задоволення позовних вимог [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] та наявність законних підстав для цього. Також заперечила проти задоволення позовних вимог [PERSON] щодо встановлення графіку побачень з дитиною на умовах, які запропоновані [PERSON], так як це буде суперечити інтересам дитини, а також у зв'язку з подіями на сході України, зокрема у м. Донецьку, які є загальновідомими. Також пояснила, що [PERSON] жодного разу не приймав участь у засіданні комісії де розглядалися та вирішувались питання пов'язані з даним спором, лише кілька раз телефонував і цікавився як вирішуються його питання, що не сприяло позитивному вирішенню питання про встановлення графіку побачень з дитиною та надання позитивного висновку про це на вимогу суду. Прокурор Хмільницькоїміжрайпрокуратури Терещенко М.В. проти задоволення позовних вимог [PERSON] в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини [PERSON]. заперечував, так які законні підстави для цього відсутні. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. 11.09.2008 року між сторонами у справі [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 21.01.2011 року виданим відділом ДРАЦС Калінінського РУ юстиції м. Донецька (а.с. 217, т.1). [INFO] народився син [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 14.05.2009 року виданим відділом ДРАЦС Калінінського РУ юстиції м. Донецька (а.с. 11, т. 1). Відповідно до наказу № 286 о/с від 19.08.2009 року ГУМВС України в Донецькій області дільничному інспектору міліції Київського РВ ДМУ [PERSON] з 3.08.2009 року по 27.04.2012 року надано відпустку по догляду за дитиною (а.с.111, т.1, а.с. 219 т. 2). Відповідно до наказу № 497 о/с від 22.12.2010 року ГУМВС України в Донецькій області капітана міліції [PERSON] призначено на посаду помічника начальника-оперативним черговим чергової частини штабу Авдіївського міськвідділу та вважати таким що приступили до виконання службових обов'язків після виходу з відпустки по догляду за дитиною з 22.12.2010 року (а.с. 218, т. 2). Постановою Калінінського РВ ДМУГУМВС України в Донецькій області від 24.01.2011 року відмовлено в порушення кримінальної справи на підставі п.2 ст. 6 КПК України за заявою [PERSON] щодо того, що його дружина [PERSON] перешкоджає йому бачитися з сином. Як вбачається з постанови, під час розгляду заяви [PERSON] звернувся з заявою про припинення будь-якої перевірки по його заяві, так в цій ситуації він розібрався самостійно і місцезнаходження сина йому відомо (а.с. 140, т. 1). Рішенням Калінінського районного суду м. Донецька від 14.02.2011 року у справі № 2-595/11 шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 11.09.2008 року у відділі ДРАЦС Калінінського РУ юстиції м. Донецька, актовий запис № 525, розірвано (а.с. 10, т. 1). В лютому 2011 року [PERSON] звернувся в Калінінський районний суд м. Донецька з позовом до [PERSON] про встановлення порядку участі батька у вихованні дитини та спілкування з нею. Провадження у справі № 2-834/11 відкрито 4.03.2011 року. Відповідно до довідки Хмільницької міської ради № 356 від 7.03.2011 року долученої до справи, [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] і в склад сім'ї входять: батько [PERSON], 1948 р.н., мати [PERSON] - 1950 р.н., син [PERSON]. 2009 року народження. Також до справи долучено розписку [PERSON] від 21.01.2011 року в якій зазначено, що він дозволяє своєму синові [PERSON] знаходиться по місцю проживання батьків своєї дружини [PERSON], які проживають в [ADDRESS] до 1.09.2011 року. 21.04.2011 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про залишення його позовної заяви без розгляду. Ухвалою Калінінського районного суду м. Донецька від 27.04.2011 року позов [PERSON] залишено без розгляду (а.с. 211-227, т. 2). Постановою Калінінського РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області від 26.08.2011 року відмовлено в порушення кримінальної справи на підставі п.2 ст. 6 КПК України за заявою [PERSON] щодо того, що його дружина [PERSON] перешкоджає йому бачитися з сином, не приділяє часу для його виховання. Як вбачається з постанови, під час розгляду заяви [PERSON] в ході бесіди з [PERSON] отримано інформацію що малолітній син [PERSON] знаходиться у батьків [PERSON] в [ADDRESS] так як він там прописаний разом з матір'ю. У відношенні малолітньої дитини злочинів і правопорушень не було (а.с. 141, т. 1). Рішенням Калінінського районного суду м. Донецька від 24.10.2011 року у справі № 2-2129/11 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти в розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 6 вересня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається з вказаного судового рішення, на час розгляду справи [PERSON] працював в Авдіївському МВ ГУМВС України в Донецькій області з 22.12.2010 року і його заробітна плата за січень 2011 року складала 2270 гривень, а [PERSON] працювала в Центральній міській лікарні № 1 лікарем і її середній заробіток складав 1281,24 гривень. При визначенні розміру аліментів суд виходив з того, що малолітній син позивачки [PERSON] проживав разом з нею, знаходився на її утриманні, а стан та матеріальне становище відповідача [PERSON] дозволяють утримувати неповнолітню дитину (а.с. 9, т. 1). Відповідно до висновку Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області № 5785 від 04.06.2013 року розгляд повідомлення [PERSON] припиненою, а факти викладені в ньому є такими, що не знайшли свого підтвердження. Як вбачається з даного висновку, 02.06.2013 року до чергової частини Хмільницького МВ надійшло повідомлення від чергового УМВС (зареєстровано в ЖОЗПЗ за № 1387 від 4.06.2013 року) про те, що [PERSON] повідомив по телефону, що до нього телефонує невідомий, який назвався другом його колишньої дружини [PERSON] і виражається на його адресу нецензурною лайкою. При перевірці встановлено, що [PERSON] та [PERSON] після розірвання шлюбу перебувають у неприязних стосунках. [PERSON] пояснила, після розлучення [PERSON] їй постійно телефонує та ображає, розповсюджує про неї неправдиву інформацію. Обставини викладені в заяві [PERSON] не знайшли свого підтвердження (а.с. 22-23, т. 1). Відповідно до висновку Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області № 5625 від 02.06.2013 року розгляд повідомлення [PERSON] припиненою, а факти викладені в ньому є такими, що не знайшли свого підтвердження. Як вбачається з даного висновку, 02.06.2013 року до чергової частини Хмільницького МВ надійшло повідомлення від оперативного чергового УМВС про те, що [PERSON] звернувся по телефону з заявою (зареєстровано в ЖОЗПЗ за № 1380 від 2.06.2013 року) відповідно до якої повідомив, що не може додзвонитися до своєї колишньої дружини [PERSON] При перевірці встановлено, що [PERSON] та [PERSON] після розірвання шлюбу перебувають у неприязних стосунках.[PERSON]. пояснила, що 2.06.2013 року [PERSON] зателефонувавши на стаціонарний телефон ображав її, вимагав привезти сина в Донецька після чого вона поклала слухавку. Стверджує, що не перешкоджає [PERSON] бачитися з сином але в Хмільнику, і має поводитися адекватно і пристойно (а.с. 24-25, т. 1). Відповідно до висновку Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області № 6817 від 01.07.2013 року розгляд повідомлення [PERSON] припиненою, а факти викладені в ньому є такими, що не знайшли свого підтвердження. Як вбачається з даного висновку, 01.07.2013 року до чергової частини Хмільницького МВ надійшло повідомлення від чергового УМВС (зареєстровано в ЖОЗПЗ за № 1595 від 1.07.2013 року) про те, що [PERSON] не може додзвонитися до свого неповнолітнього сина [PERSON], 2009 р.н., який проживає в м. Хмільнику разом з матір'ю [PERSON] Також [PERSON] повідомив, що 16.07.2013 року при спілкуванні з колишньою дружиною [PERSON] вона по телефону повідомила йому, що якщо [PERSON] буде наполягати на спілкуванні з сином і не дозволить вивезти його за межі України, то вона звернеться до свого співмешканця [PERSON], який проживає в Самарі і працює лікарем-хірургом в тюрмі і що той без проблем знайде людину, яка виконає замовне вбивство. Також повідомив, що [PERSON] без його дозволу вивезла сина в Хмільник., розповсюджує про нього різні неправдиві чутки, 3.08.2013 року він в черговий раз зателефонував на стаціонарний телефон щоб поспілкуватися з сином і в культурній формі попросив запросити до телефону сина, але йому відмовили в грубій формі і поступили чергові погрози про фізичну розриву через [PERSON] При перевірці встановлено, що [PERSON] та [PERSON] після розірвання шлюбу перебувають у неприязних стосунках. [PERSON] пояснила, що [PERSON] постійно її ображає та принижує і тому вона з ним не спілкується. Син не може спілкуватися з батьком так як ще малий і в нього мобільного немає, а [PERSON] коли телефонує про сина не запитує. Стверджує, що не перешкоджає [PERSON] сплкуватися і той може провідати сина, але має поводитися адекватно і спокійно (а.с. 26-27, т. 1). Відповідно до висновку Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області № 7905 від 03.08.2013 року розгляд повідомлення [PERSON] припиненою, а факти викладені в ньому є такими, що не знайшли свого підтвердження. Як вбачається з даного висновку, 03.08.2013 року до чергової частини Хмільницького МВ надійшло повідомлення від чергового УМВС (зареєстровано в ЖОЗПЗ за № 1814 від 3.08.2013 року) про те, що [PERSON] звернувся з заявою по телефону про те, що йому погрожує фізичною розправою колишня дружина [PERSON] При перевірці встановлено, що [PERSON] та [PERSON] після розірвання шлюбу перебувають у неприязних стосунках. [PERSON] пояснила, що [PERSON] зателефонувавши ображав та принижував її, говорячи, що вона наркоманка та повія, що чаклуна Україні навели на неї порчу, що анулює її медичний диплом та посадить її в тюрму, при розмові вона з ним не спілкувалася, а лише слухала. (а.с. 28-29, т. 1). [PERSON] 6.06.2013 року надіслав до служби справах неповнолітніхХмільницької РДА заяву, яка передана за належністю до служби у справах дітей Хмільницької міської ради, відповідно до якої його бувша дружина обманним шляхом вивезла сина з Донецька до Хмільника, не дає йому можливості спілкуватися з сином, в той час коли син знаходиться в м. Хмільнику вона працює в м. Донецьку лікарем, більшу частину часу знаходиться в Донецьку, перебуває в інших містах України і РФ, фактично не займається вихованням сина, відмовляється отримувати від нього аліменти та подарунки для сина. Просить перевірити все викладене в заявах та організувати йому безперешкодне спілкування з сином, допомогти йому забрати сина, якщо [PERSON] буде в черговий раз залишати сина у своїх батьків, а також просить повідомити який дошкільний заклад відвідує син та про його розвиток (а.с. 154, т. 1). У відповідь на звернення [PERSON] від 06.06.2013 року про перешкоди з боку [PERSON] та її батьків у спілкуванні та побаченнях з сином [PERSON]., на його адресу службою у справах дітей Хмільницької міської ради надіслано лист № 292 від 26.06.2013 року, відповідно до якого [PERSON] повідомлено, що [PERSON] з сином [PERSON]. дійсно проживає за адресою [ADDRESS] у сім'ї її батьків, в будинку створені належні умови для виховання дитини. Зі слів [PERSON], [PERSON], [PERSON] з часу розлучення з дружиною, [PERSON] жодного разу не приїжджав до міста Хмільника щоб поспілкуватися з сином і вони не заперечують проти вашого спілкування з дитиною. Також [PERSON] роз'яснено, що у випадку, якщо йому будуть перешкоджати брати участь у вихованні сина, то він з цього приводу може звернутися до суду або до органу опіки і піклування. Син відвідує ДНЗ № 3 м. Хмільника. Громадянкою [PERSON] в Державному ощадному банку України було відкрито рахунок для отримання аліментів. Реквізити для перерахування можна отримати за своїм місцем роботи (а.с. 156 т. 1). Як вбачається з листа КУ "Хмільницький РМЦ ПМСД Хмільницької районної ради", без дати на вихідного номера, адресованого [PERSON] та начальнику служби у справах дітей Хмільницької обласної ради, який доданий [PERSON] до зустрічної позовної заяви, 29.07.2013 року на адресу КУ надійшло звернення [PERSON] у відповідь на яке повідомляється про те, що [PERSON]. [INFO] проживає [ADDRESS]. Вигодовування у дитини штучне з 1,5 міс. 27.10. 2009 року у дитини виявлено забій головного мозку. На другому році життя два рази хворів ГРВІ та гострою кишковою інфекцією. Лікувався у лікарні з 3.11.2010 року по 9.11.2010 року куди поступив з підозрою на інвагінацію. 24.12.2010 року у віці 1 року 10 місяців прибув у м. Хмільник у сім'ю баби і діда з боку матері та був взятий на диспансерний облік з діагнозом - плоско-вальгусна деформація стоп, тімомегалія, вторинний імунодефіцит. У зв'язку з тим, що дитина не прищеплювалася та не могла відвідувати дитячий садок була направлена до Вінницької обласної клінічної лікарні. Розпочата вакцинація. З серпня 2011 року дитині дозволено відвідувати дитячий садок. 21.01.2013 року взятий на диспансерний облік, як часто хворіє ГРВІ, гіпертрофією піднебінних мигдаликів, аденоїдною вегетацією. 5.03.2013 року відповідно до висновку ЛКК видано довідку про те, що дитина потребує домашнього догляду з 5.03.2013 року по 27.10.2013 року. 19.04.2013 року та 12.08.2013 року дитина відвідувала поліклініку разом з дідом та матір'ю. 29.07.2013 року при відвідуванні після вашого звернення помешкання де проживає дитина в будинку були мати та дитина. Умови для проживання створені хороші, мати [PERSON] приділяє багато уваги і часу для догляду за дитиною. Вирішення питання про начебто фіктивне використання [PERSON] відпустки до компетенції КУ не належить (а.с. 151, т. 1). Відповідно до наказу ГУМВС у Донецькій області № 3 від 31.01.2013 року [PERSON] звільнено з органів внутрішніх справ 4.02.2013 року, що підтверджується копією трудової книжки [PERSON] (а.с. 109, т. 1) Відповідно до відомості з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб Міндоходів України про суми виплачених доходів та утриманих податків [PERSON] звільнений з роботи 4.02.2013 року і при звільненні нараховано 10822,58 гривень, з яких 1623,44 стягнути до бюджету, а 505,29 гривень аліменти, інших доходів за вказаний період немав (а.с. 108, т. 1). Відповідно до наказу ДПІ у Київському районі м. Донецька № 71-о від 15.10.2013 року [PERSON] прийнято на роботу на посаду головного спеціаліста відділу персоналу, а його посадовий оклад згідно штатного розпису становить 1147 гривень щомісячно, що підтверджується копією трудової книжки [PERSON] та довідкою ДПІ у Київському районі м. Донецька № 135 від 29.10.2013 року (а.с. 110, 181, т. 1). Постановою ВДВС Калінінського РУ юстиції 22.02.2012 року відкрито виконавче провадженні по виконанню рішення Калінінського районного суду м. Донецька від 24.10.2011 року про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], а постановою від 29.03.2012 року звернено стягнення на доходи боржника [PERSON] (а.с. 134,132, т. 2). ДМУ ГУ МВС України у Вінницькій області 28.02.2013 року повернуло до ВДВС Калінінського РУ юстиції постанову від 29.03.2012 року про звернення стягнення на доходи боржника [PERSON] у зв'язку з його звільненням з УВС, наказ № 33 ос від 31.01.2013 року (аліменти утримані по 31.01.2013 року) (а.с. 131, т.2). 01.11.2013 року [PERSON] звернувся до ВДВС Калінінського РУ юстиції з заявою (зареєстровано у ВДВС 1.11.2013 року за вх. № 4964), в якій повідомив про місце своєї роботи в ДПІ Київського району м. Донецька (а.с. 130, т. 2). 05.02.2014 року ВДВС Калінінського РУ юстиції складено акт державного виконавця відповідно до якого згідно поданої заяви боржник працює роботи в ДПІ Київського району м. Донецька,а заборгованість по сплаті аліментів станом на 5.02.2013 року складає 11289, гривень (а.с. 129, т. 2). Постановою ВДВС Калінінського РУ юстиції 05.02.2014 року виконавче провадженні по виконанню рішення Калінінського районного суду м. Донецька від 24.10.2011 року про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], закінчено, а постанову та інші документи 5.02.2014 року надіслані до ВДВС Калінінського РУ юстиції у м. Донецьку (а.с. 127, 128, т.2). Відповідно до довідки ДПІ у Київському районі м. Донецька № 10/14/05-64-05 від 13.02.2014 року заробіток [PERSON] становить: жовтень 2013 року - 815,27 гривень, листопад 2013 року - 2080,47 гривень, грудень 2013 року - 2875,32 гривень, січень 2014 року - 1909, 50 гривень (а.с. 139, т.2). Відповідно до довідки в.о. головного бухгалтера ДПІ у Київському районі м. Донецька станом на 1.07.2013 року з заробітної плати [PERSON] утримані та перераховані аліменти в сумі 3876,99 гривень згідно вказаних реквізитів у виконавчому листі на ім'я [PERSON] (а.с. 17, т. 3). Відповідно до довідки ДПІ у Київському районі м. Донецька станом на 22.07.2013 року з заробітної плати [PERSON] утримані та перераховані аліменти в сумі 5015 гривень згідно постанови ВП № 42193400 від 25.02.2014 року (а.с. 30, т. 3). Також [PERSON] добровільно перерахувалися кошти [PERSON] на утримання сина [PERSON]: 22.02.2013 року - 25 гривень, 7.09.2013 року - 100 гривень (а.с. 116, т. 1); 17.03.2013 року - 20 гривень, 23.05.2013 року - 20 гривень, 23.07.2013 року - 20 гривень (а.с.115, т.1), 10.09.2013 року - 100 гривень (а.с.114, т. 1), 7.02.2014 року - 618,20 гривень (а.с. 18, т.3), та надсилалися посилки: 23.11.2011 року масою 2,9 кг, 10.12.2011 року масою 8,200 кг, 22.12.2011 року масою 5,0 кг, 11.06.2012 року масою 5,0 кг, (а.с.116, т. 1) 13.04.2013 року масою 3,500 кг, цінністю 300 гривень (а.с.115, т. 1) Як вбачається з кримінального провадження № 12012010330000083 по факту погрози вбивством [PERSON]., яке розпочата 6.12.2012 року, а закінчено 12.12. 2012 року, 5.12.2013 року в чергову частину Хмільницького МВ надійшло повідомлення від чергового УДАІ УМВС про те, що в УДАІ по "гарячій лінії" звернувся [PERSON] та повідомив, що його бувша дружина [PERSON] погрожує вбивством їх спільному сину [PERSON] У заяві на ім'я начальника Хмільницького МВ від 6.12.2012 року [PERSON] вказав, що просить прийняти міри до [PERSON] яка по приїзді з м. Самари по телефону 5.12.2012 року повідомила йому, що виходить заміж за громадянина РФ [PERSON] і що нашого спільного сина [PERSON] вивезе до Росії обманним шляхом і попередила мене, що якщо я не дав згоду на вивезення сина за кордон, то вона вивезе його по документам свого майбутнього чоловіка, так як його син приблизно одного віку з нашим сином. Далі сказала, що я більше не побачу свого сина, що він їй і її майбутньому чоловікові не потрібний і зробить з ним що схоче, навіть продасть його. При опитуванні [PERSON] повідомила, що вона проживає в Хмільнику по вул. Фрунзе, 16/2 разом з сином та своїми батьками. Вона працює в Донецьку лікарем-реаніматологом і періодично приїжджає до батьків і сина. Після розлучення з бувшим чоловіком перебуває у ворожих відносинах і він неодноразово дзвонили їй в м. Хмільник та погрожував їй. Батьки [PERSON] повідомили, що розлучення їх дочки з [PERSON] проходило важко, вони перебувають у ворожих відносинах, він неодноразово викликах до їх помешкання швидку і міліцію, таким чином хоче зробити підлість їх дочці. Так як [PERSON] не погрожувала вбивством своєму синові [PERSON] і такого наміру не мала, по місцю проживання характеризується позитивно, 12.12.2012 року кримінальне провадження закрито за відсутності події кримінального правопорушення (а.с. 1-6, т. 3). Як вбачається з кримінального провадження № 12012010330000114 по факту погрози вбивством [PERSON]., яке розпочата 17.12.2012 року, а закінчено 19.12. 2009 року, 17.12.2013 року в чергову частину Хмільницького МВ надійшло повідомлення від чергового УДАІ УМВС про те, що 5.12.2012 року в УДАІ по "гарячій лінії" звернувся [PERSON] та повідомив, що його бувша дружина [PERSON] погрожує вбивством їх спільному сину [PERSON] При опитуванні [PERSON] повідомила, що вона проживає в Хмільнику по вул. Фрунзе, 16/2 разом з сином та своїми батьками. Вона працює в Донецьку лікарем-реаніматологом і періодично приїжджає до батьків і сина. Після розлучення з бувшим чоловіком перебуває у ворожих відносинах і він неодноразово дзвонили їй в м. Хмільник та погрожував їй. Батьки [PERSON] повідомили, що розлучення їх дочки з [PERSON] проходило важко, вони перебувають у ворожих відносинах, він неодноразово викликах до їх помешкання швидку і міліцію, таким чином хоче зробити підлість їх дочці. Так як [PERSON] не погрожувала вбивством своєму синові [PERSON] і такого наміру не мала, по місцю проживання характеризується позитивно, а також за даним повідомленням вже прийнято рішенням за закриттям кримінальне провадження № № 12012010330000083, кримінальне провадження 19.12.2012 року закрито за відсутності події кримінального правопорушення(а.с. 234-239, т. 2). Постановою слідчого прокуратури Калінінського району м. Донецька від 30.01.2013 року кримінальне провадження № 1201205080000516 від 21.12.2012 року стосовно працівника ЦОРМ ДМУ ГУ МВС України [PERSON] закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, так як не здобуто даних про те, що свідчать про здійснення ним ознак складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України. Як вбачається з вказаної постанови, в кримінальному провадженні № 1201205080000516 об'єднані кримінальні провадження №1201205080000516, №1201205080000655 від 30.12.2012 року, №1201205080000017 від 21.12.2012 року, №1201205080000014 від 21.12.2012 року, які відкриті за заявами [PERSON] з приводу протиправних дій [PERSON] по відношенню до неї та її майна. Згідно висновку службового розслідування за фактом особистої недисциплінованості майора міліції [PERSON], ним скоєно дисциплінарний вчинок, за що він підлягає звільненню з органів внутрішніх справ (а.с. 231-233, т. 2). Постановою слідчого СВ Калінінського РВ ДМУ ГУ МВС України в Донецькій області від 2.04.2014 року кримінальне провадження № 12013050820003787 від 21.10.2013 року розпочате за заявою [PERSON] відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 129 КК України щодо погрози їй вбивством з боку колишнього чоловіка [PERSON], закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України - у зв'язку з відсутністю події римінального правопорушення (а.с. 209, т. 2). Постановою слідчого СВ Калінінського РВ ДМУ ГУ МВС України в Донецькій області від 14.05.2014 року кримінальне провадження № 12013050820003734 від 17.10.2013 року розпочате за заявою [PERSON] відносно [PERSON] за ст. 164 КК України по факту злісного ухилення від сплати аліментів закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України - у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с. 206-208, т. 2). Після звернення [PERSON] до суду з позовом, [PERSON] надіслав на адресу Хмільницької міської ради як органу опіки і піклування заяву від 9.09.2013 року , яка отримана Хмільницькою міською радою 14.09.2013 року, в якій звернувся з приводу порушень його прав з боку [PERSON] та її батьків щодо виховання сина, спілкування з ним, створенні ними перешкод у спілкуванні з сином та встановлення графіку відвідування сина (а.с. 149,150, т. 1). Виконавчий комітет Хмільницької міської ради 19.11.2013 року розглянувши ухвалу Хмільницького міськрайонного суду від 6.11.2013 року справа № 149/3353/13-ц та відповідні наявні у справі документи щодо необхідності надання висновків про доцільність позбавлення батьківських прав гр.. [PERSON] стосовно малолітнього сина [PERSON], 2009 р.н. та про розв'язання спору щодо участі батька [PERSON] у вихованні дитини, врахувавши те, що між батьками існує спір щодо виховання сина, виходячи з інтересів дитини, взявши до уваги пропозицію комісії з питань захисту прав дитини від 19.11.2013 року № 16/3,

Outcome: approved