Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

В грудні 2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Мобіжук" (далі ТОВ "Мобіжук"), в якому просить стягнути з відповідача заборгованость по заробітній платі та компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 4875,41 грн, а також 3033,81 грн компенсації втрати частини доходів у зв"язку з порушенням строків виплати доходу, посилаючись на те, що при його звільненні з даного підприємства відповідні розрахунки з ним не здійснювались. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі\~ЦПК України), без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 1 лютого 2020 року відповідач подав до суду відзив, в якому зазначено, що [PERSON] 16,17 та 18 травня 2018 року був відсутній на робочому місці, вимога останнього про розрахунок до роботодавця не пред"являлася, окрім цього зазначено, що позивачем були проігноровані листи з проханням з"явитися до роботодавця для отримання всіх необхідних виплат. Водночас, відповідачем у поданому відзиві зазначено про визнання позову [PERSON] в повному обсязі. Протягом встановленого судом строку, позивачем було подано відповідь на відзив, в якому останній зазначив про визнання відповідачем його позовних вимог. Суд, дослідивши у порядку спрощеного позовного провадження письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, про часткове задоволення позову [PERSON] з наступних підстав. Судом встановлено, що з 4 травня 2017 року позивач був прийнятий на посаду продавця непродовольчих товарів відділу продажу. Дана обставина підтверджується записом у трудовій книжці [PERSON] . Наказом № 917 к від 17 травня 2018 року позивач був звільнений з роботи з 18 травня 2018 року на підставі статті 38 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України). Розмір заборгованості відповідача перед позивачем по заробітній платі становить становить 2511,33 грн та по компенсації за невикористану відпустку 2364,08 грн, що підтверджується довідкою ТОВ " Мобіжук" № 332 від 26 лютого 2020 року, довідкою ТОВ "Мобіжук" № 228 від 13 вересня 2019 року та копією наказу № 917к про припинення трудового договору (контракту). Згідно статті 94 КЗпП України та статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена як правило у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. За змістом статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до статті 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116\~цього Кодексу. Згідно статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Окрім цього, за змістом частини 1 статті 83 КЗпП України та частини 1 статті 24 Закону України «Про відпустки», у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Аналіз зазначених норм свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. Встановивши, що відповідач остаточний розрахунок із позивачем не провів, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позову [PERSON] в частині стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку в розмірі 4875,41 грн. Водночас, визнання відповідачем позову в частинні компенсації втрати частини доходів у зв"язку з порушенням строків виплати заробітної плати в сумі 3033,81, суперечить закону виходячи з насупного. За змістом статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з частиною шостою статті 95 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку. Компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати регулюється статтею 34 Закону України «Про оплату праці», Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон), Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 (далі - Порядок). Відповідно до пункту 3 Порядку компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення) тощо. Таким чином, компенсації підлягають грошові доходи, які не мають разового характеру. Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. До інші заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. При цьому, компенсація за невикористану відпустку виплачується працівнику одноразово при звільненні, або в інших передбачених законодавством випадках, тобто є виплатою одноразового характеру. З огляду на викладене, грошова компенсація за невикористані дні щорічної відпустки не належить до поняття «дохід» у розумінні Закону, а тому відсутні підстави для його застосування. Водночас, компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати підлягає невиплачена [PERSON] заробітна платна за травень місяць 2018 року в сумі 2511,33 грн. Згідно зі статтею 3 Закону, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується дохід, до уваги не береться). Аналогічна норма міститься у пунктах 4, 5 Порядку, де зазначено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Для нарахування компенсації на невиплачену заробітну плату в сумі 2511,33 грн, з неї необхідно вирахувати податок з доходів фізичних осіб, який відповідно до пункту 167.1 Податкового кодексу України складає 18% доходу, та військовий збір, який відповідно до пункту 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу складає 1,5%. Сума заробітної плати для обчислення компенсації за затримку розрахунку складає 2021,62 грн ( 2511,33 грн - 489,71 грн). Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації слід обчислювати шляхом множення місячних індексів споживчих цін у відсотках поділений на 100 за період з червня 2018 року по лютий 2020 року (1,00*0,993*1*1,019*1,017*1,014*1,008*1,01*1,005*1,009*1,01*1,007*0,995*0,994*0,997*1,007*1,007*1,001*0,998*1,002*0,997*100 ) =109,34 Величина приросту індексу споживчих цін становить 9,34 (109,34-100 відсотків). Таким чином, сума компенсації за затримку виплати заробітної плати за травень 2018 року станом на 10 березня 2020 року (день ухвалення судового рішення) у зв`язку з порушенням термінів її виплати становить 188,82 грн (2021,62 *9,34):100. За змістом статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню\~ на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial