Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду із даним позовом, в якому посилається на те, що починаючи із 05.09.2009 р. вона перебуває у шлюбі із [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів 05.09.2009 р. Центральним відділом РАЦС Миколаївського міського управління юстиції було зроблено актовий запис за №274, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Наразі у провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває справа №376/981/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Під час її перебування у шлюбі із відповідачем [PERSON] останнім, разом із іншим відповідачем [PERSON], відповідно до двох договорів купівлі-продажу від 25.07.2014 p., посвідчених приватним нотаріусом Тригуб Є.О., зареєстрованих в реєстрі за №1535 та №1534, були придбані у відповідачки [PERSON] у спільну часткову власність, тобто по 1/2 ідеальній частині кожному, дві земельні ділянки, розташовані у [ADDRESS], а саме: кадастровий номер [NUMBER], площею 0,02 га, та кадастровий номер [NUMBER], площею 0,08 та. Вищевикладені обставини також стверджуються витягами із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельні ділянки, індексні номери 24708076 та 24705052, а також відповідною інформацією із Державного земельного кадастру. Про придбання її чоловіком [PERSON] земельних ділянок у відповідачки [PERSON] в м. Ірпені, Київської обл., вона була обізнана, та вони планували, зі слів чоловіка - разом із відповідачем [PERSON], побудувати там заміське домоволодіння на дві родини (житловий будинок із надвірними господарськими будівлями і спорудами), що і було прямо передбачено цільовим призначенням придбаних земельних ділянок. Вказані обставини підтверджуються і її власноруч підписаною, нотаріально оформленою заявою від 16.07.2014 p., якою вона засвідчила, що надає згоду своєму чоловіку [PERSON] на придбання ним згаданих вище земельних ділянок (приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тригуб С.О., зареєстрована в реєстрі за №1420). Втім, безпосередньо під час укладення указаних договорів 25.07.2014 р. вона не була присутня та не ознайомлювалася із їхніми умовами до моменту підписання їх сторонами. Нещодавно вона дізналася, що на придбаних земельних ділянках відповідачами [PERSON] та [PERSON] здійснюється будівництво багатоквартирного (т.з. "клубного" або "таун-хаус") будинку, поіменованого забудовниками "Новооскольський маєток", що підтверджується виконаними її представниками на її прохання фотоматеріалами, а також даними Інтернет- ресурсів (торгівельних площадок). Для неї цей факт став несподіванкою та повним розчаруванням, оскільки такі дії відповідачів суперечать чинному цивільному, земельному і містобудівному законодавству та її волі, яка була спрямована виключно на придбання земельних ділянок для будівництва на них житлового будинку, господарських будівель і споруд (садиби на дві родини), але зовсім не для будівництва багатоквартирного будинку, що не є тотожним. Вона завжди вважала, що оскільки кошти на придбанням земельних ділянок були виділені нею та її чоловіком - відповідачем [PERSON] із їхнього спільного сімейного бюджету, то і рішення про їх використання вони повинні приймати спільно. Проте, ознайомившись із копіями справ, де посвідчувались договори купівлі-продажу земельних ділянок від 25.07.2014 p., посвідчених приватним нотаріусом Тригуб Є.О., зареєстрованих в реєстрі за №1535 та №1534, вона усвідомила, що їхній пункт 2.1. щодо порядку проведення розрахунків, - прямо суперечить як вимогам чинного законодавства, так і її волі. Стверджує, що відповідачі фактично уклали два договори міни, за якими [PERSON] в обмін на належні їй земельні ділянки придбала у [PERSON] та [PERSON] майнові права на квартиру загальною площею не більше 100 м2, яка буде побудована відповідачами у багатоквартирному будинку на території [ADDRESS]. Отже оплату земельних ділянок було здійснено не грошовими коштами, як їй було неправдиво повідомлено відповідачем [PERSON] при підписанні і нотаріальному оформленні заяви-згоди 16.07.2014 p., а шляхом передачі у власність (відчуження) відповідачці [PERSON] майнових прав на квартиру в майбутньому новоствореному багатоквартирному будинку, при цьому згоду на вказаний правочин (відчуження якихось майнових прав, обмін тощо) вона чоловіку не надавала, і будівництво багатоквартирного будинку не погоджувала. Звертає увагу на ту обставину, що її згода на придбання земельних ділянок нотаріально оформлювалася не безпосередньо перед укладенням відповідних договорів 25.07.2014 p., а за дев'ять днів до цього, що очевидно було зроблено відповідачем [PERSON] умисно із метою введення її в оману щодо дійсних його намірів та умов відповідних договорів. По описаному вище факту самочинного будівництва у провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває цивільна справа №367/8845/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про зобов'язання знести самочинне будівництво та відновити попередній стан земельних ділянок. Отже відповідачі [PERSON] (її чоловік) та [PERSON] в рівних долях є продавцями майнових прав на майбутню квартиру, які (майнові права) вони передали відповідачці [PERSON] в обмін на отримані від неї земельні ділянки. Таким чином, здійснювати продаж майнових прав на майбутню квартиру відповідач [PERSON] повинен був виключно за її, позивачки [PERSON], окремої згоди, оскільки такий правочин відчуження майнових прав вже не охоплювався її ранішньою згодою на придбання земельних ділянок. Вона стверджує, що своєї згоди, як дружина, на відчуження майнових прав на квартиру - своєму чоловіку відповідачеві [PERSON] ніколи не надавала, і взагалі використовувати землю під будівництво і обслуговування багатоквартирного житлового будинку ніколи не мала наміру. Вона не мала жодного наміру (волі) на продаж майнових прав на квартиру, яка буде побудована в будинку по [ADDRESS]. Згоди на будівництво багатоквартирного будинку вона також не надавала. У її нотаріально оформленій заяві від 16.07.2014 р. міститься вказівка на конкретні земельні ділянки, із придбанням яких вона погоджується. Вона попередньо ознайомилася із їхніми характеристиками та усвідомлювала, що цільове призначення придбаваних ними із чоловіком земель передбачає тільки будівництво будинку не більш ніж на дві родини, в даному випадку - це родини двох покупців, оскільки будинок із трьох і більше ізольованих помешкань є багатоквартирним згідно п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" та потребує зовсім іншого цільового призначення землі, а саме- «02.03 Для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку», а не «02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)». Тому вважає, що пункти 2.1. обох договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 25.07.2014 р., посвідчених приватним нотаріусом Тригуб Є.О., зареєстрованих в реєстрі за №1535 та №1534, мають бути визнані судом недійсними частково через невідповідність їх закону, в тому числі, однак не обмежуючись ч. 3 ст. 65 СК України, а також через їхню невідповідність моїй внутрішній волі. У зв'язку з вищевикладеним позивач просить визнати пункт 2.1. Договору купівлі-продажу від 25.07.2014 р., посвідченого приватним нотаріусом Тригуб Є.О., зареєстрованого в реєстрі за №1535, - недійсним частково в частині наступної умови: «... шляхом передачі Покупцями у власність Продавця 1/5 ідеальної частки (з розрахунку 20 кв.м. за земельну ділянку) майнових прав на одну квартиру, 4/5 частки якої будуть набуватися згідно з Договором відчуження земельної ділянки, який посвідчується одночасно з цим договором приватним нотаріусом Тригуб С.О., від 25.07.2014 року за №1534, загальною площею не більше 100 кв.м., яка буде побудована Покупцями на території [ADDRESS]. За попередньою домовленістю сторін вищевказана квартира, повинна мати наступні технічні характеристики згідно з проектною документацією: - зовнішні стіни з червоної цегли; - вікна з метало-пластикового профілю; - наявність вхідних дверей; - наявність електричної проводки по всій квартирі; - розводка опалення по всій квартирі; - розводка каналізації та водопостачання по всій квартирі; - штукатурка та стяжка по всій квартирі; - внутрішні міжкімнатні стінки. До введення квартири в експлуатацію Сторони домовилися укласти договір про внесення змін до цього Договору щодо уточнення даних квартири. Передача покупцями вищевказаної ідеальної частки майнових прав на квартиру буде здійснюватися шляхом укладення Сторонами відповідного Договору купівлі- продажу майнових прав, у строк не пізніше 18 місяців з дати укладення та нотаріального посвідчення цього Договору. В разі збільшення площі квартири до 5%, Продавець не відшкодовує Покупцям різницю в вартості майнових прав на квартиру». Визнати пункт 2.1. Договору купівлі-продажу від 25.07.2014р., посвідченого приватним нотаріусом Тригуб Є.О., зареєстрованого в реєстрі за №1534, - недійсним частково в частині наступної його умови: «... шляхом передачі Покупцями у власність Продавця 4/5 ідеальної частки (з розрахунку 80 кв.м. за земельну ділянку) майнових прав на одну квартиру, 1/5 частки якої будуть надуватися згідно з Договором відчуження земельної ділянки, який посвідчується одночасно з цим договором приватним нотаріусом Тригуб С.О., від 25.07.2014 року за №1535, загальною площею не більше 100 кв.м, яка буде побудована Покупцями на території [ADDRESS]. За попередньою домовленістю сторін вищевказана квартира, повинна мати наступні технічні характеристики згідно з проектною документацією: - зовнішні стіни з червоної цегли; - вікна з метало-пластикового профілю; - наявність вхідних дверей; - наявність електричної проводки по всій квартирі; - розводка опалення по всій квартирі; - розводка каналізації та водопостачання по всій квартирі; - штукатурка та стяжка по всій квартирі; - внутрішні міжкімнатні стінки. До введення квартири в експлуатацію Сторони домовилися укласти договір про внесення змін до цього Договору щодо уточнення даних квартири. Передача покупцями вищевказаної ідеальної частки майнових прав на квартиру буде здійснюватися шляхом укладення Сторонами відповідного Договору купівлі- продажу майнових прав, у строк не пізніше 18 місяців з дати укладення та нотаріального посвідчення цього Договору. В разі збільшення площі квартири до 5%, Продавець не відшкодовує Покупцям різницю в вартості майнових прав на квартиру». В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримав у повному обсязі і просив його задоволити. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував в задоволенні позову просив відмовити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] та їх представник проти позову заперечували та в його задоволенні просили відмовити. Приватний нотаріус - Тригуб Є. про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином повідомлений, причину неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов не підлягаючим до задоволення по слідуючих підставах: Судом встановлено, що з 05.09.2009р. позивач [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON] до 29.09.2016р. (а.с. 11, 12). Під час шлюбу сторін [PERSON] і [PERSON] останній разом з [PERSON] відповідно до двох договорів купівлі - продажу від 25.07.2014р., посвідчених приватним нотаріусом Тригуб Є.О., зареєстрованих в реєстрі за №1535 та №1534, були придбані у відповідачки [PERSON] у спільну часткову власність, тобто по 1/2 ідеальній частині кожному, дві земельні ділянки, розташовані у [ADDRESS], а саме кадастровий номер [NUMBER], площею 0,02 га та кадастровий номер [NUMBER], площею 0,08 га. Як слідує з позовної заяви позивачка була обізнана і вони планували зі слів чоловіка [PERSON] - разом з [PERSON] побудувати домоволодіння на дві родини житловий будинок із надвірними господарськими будівлями і спорудами. Як стверджує в позові позивачка, вона несподівано дізналась, що на придбаних земельних ділянках відповідачем [PERSON] та [PERSON] здійснюється будівництво багатоквартирного будинку для реалізації квартир, а не будинку на дві сім'ї. Ознайомившись із копіями договорів купівлі - продажу земельних ділянок від 25.07.2014 р. посвідчених приватним нотаріусом Тригуб Є.О., позивачка усвідомила, що п. 2.1. щодо порядку проведення розрахунків - прямо суперечить її волі. Виходячи з цих умов, вважає, що відповідачі фактично уклали два договори міни, за якими [PERSON] в обмін на належні їй земельні ділянки придбала у [PERSON] та [PERSON] майнові права на квартиру загальною площею не більше 100 м2, яка буде побудована відповідачами у багатоквартирному будинку в [ADDRESS]. Позивачка стверджує, що її чоловік [PERSON] неправдиво повідомив її, що оплату за земельні ділянки було проведено грошовими коштами, а шляхом передачі у власність відповідачці [PERSON] майнових прав на квартиру в майбутньому новоствореному багатоквартирному будинку, мотивуючи тим, що при цьому вона не давала згоду на такий правочин і будівництво багатоквартирного будинку не погоджувала. Як встановлено в судовому засіданні представник відповідачки [PERSON] - її син суду пояснив, що з самого початку договору відчуження земельної ділянки були відомі умови договору, а саме п. 2.1. щодо того, як [PERSON] за належні їй земельні ділянки, [PERSON] і [PERSON] в обмін нададуть їй майнові права на квартиру не більше 100 м2. Такі обставини в судовому засіданні підтвердили і відповідачі [PERSON] та [PERSON] проте, що позивачці були відомі умови договору. Ця обставина стверджується і заявою [PERSON] приватному нотаріусу Тригуб Є.О. від 16.07.2014р. (а.с. 99), якою позивачка дала згоду на укладення правочинів. В даній заяві позивачка вказала що такий правочин відповідає інтересам їх сім'ї і погодилась з тим, щоб умови договорів визначалися її чоловіком самостійно. 24.03.2015р. - позивачка [PERSON] дала згоду на укладення попередніх договорів купівлі - продажу своєму чоловіку - [PERSON] у багатоквартирному будинку [ADDRESS], адресоване приватному нотаріусу Батрудіновій Н.О. (а.с. 49). Як слідує з вищевикладеного, то позивачці були відомі умови договору. Суд відмовляє позивачці в задоволенні позовних вимог поскільки судом не здобуто безспірних і належних доказів для задоволення позовних вимог і не надала таких доказів і сторона позивача. Суд також стягує з позивачки на користь відповідачів судові витрати за правову допомогу в розмірі 9 000 грн. згідно договору (а.с. 50,54). Відповідно до ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Витрати фізичних осіб, пов'язані з оплатою правової допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій. Згідно ст. 85 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved