Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 23831 гривень 90 коп. та моральної шкоди в розмірі 300000 гривень , завданої злочином. В обгрунтування позову посилається на те, що 15 серпня 2011 року приблизно о 00.30-01.00 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, діючи з хуліганськи: спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, що виразилось у зневажливому ставленні до честі й гідності людей і супроводжувалось особливою зухвалістю, в присутності сторонніх осіб, безпричинно стали наносити удари по різних частинах тіл кулаками рук присутньому [PERSON], який мав намір розборонити конфлік між односельчанами [PERSON] та [PERSON], та подальшому, спільно почали наносити удари ногами (побої) по тілу [PERSON], чим спричинили йому фізичного болю, внаслідок чого працівники кафе «Рікос» змушені були припиниті нормальну діяльність закладу. Продовжуючи діяти спільно, з хуліганських мотивів відповідачі по справі нанесли синові, [PERSON], удари кулаками рук та взутими ногами в різні частини тіла, чим спричинили, тяжкі тілесні ушкодження, які проявились в закритій черепно-мозковій травмі ; вигляді: насичених темно-червоного забарвлення просторих крововиливів «під м'якою мозковою оболонкою відповідно конвекситальним поверхням обох півкуль головного мозку з поширенням на базальні поверхні»; крововиливів в речовину стовбурової частини мозку; а також встановлена мікроскопічно-субархаїдального крововиливу в мозочку, вогнищевих крововиливів в підкорковії ділянці мозку та в стінці бокового шлуночку мозку. В результаті отриманої черепно-мозкової травми син помер [INFO]. Трагічна загибель сина завдала їй матеріальної та моральної шкоди, відшкодувати яку зобов»язані винні особи. До матеріальних збитків належать понесені нею витрати на поховання сина.: п ридбання одягу для покійного - відповідно до товарного чека № 14 від 15 серпня 2011 року витрачено на придбання сорочки- 140,00 грн. + костюм вартістю 810 грн.00 коп., в итрати на поминальний обід (вартість продуктів харчувати) 216, 48 + 657,00 + 784,34 + 3106,08 = 4743,90 гривень; в итрати на придбання товарів, необхідних для проведення ритуалу захоронення -домовина 550, 00 грн. + хрест -170,00 грн, + покривало- 120,00 грн + послуги катафалка -200, 00 грн. + витрати на бензин - 98,00 гривень ; ви трати на придбання та встановлення надмогильного пам»ятника - 17000, 00 гривень. В результаті кримінально-караних дій відповідачів по справі їй завдано матеріальних збитків на загальну суму 23 831 гривень 90 коп. Вищезазначені матеріальні збитки не тільки в зазначеній сумі, а й в будь-якому матеріальному еквіваленті не можуть співвідноситися з тими жахливими наслідками , до яких призвели дії відповідачів по справі , і якими нанесено їй моральну шкоду від втрати єдиного сина, З моменту, коли перестало битися серце її єдиного сина , який був надією і опорою в сім»ї , її материнське серце відмовляється змиритися з тим. що вже ніколи вона не зможе розраховувати на його щоденну моральну підтримку та відповідну матеріальну підтримку при досягненні похилого віку. Вона фактично перебуває у відчаї , який зможе зрозуміти тільки мати, що втрачає найдорожче - своїх дітей. Завдані втратою рідної людини душевні страждання, призвели до того депресивного стану в якому вона перебуває з моменту смерті рідної кровинки, а життя перетворилося на суцільний кошмар від усвідомлення непоправимості того що сталося Враховуючи конституційну норму про визнання життя людини найвищою соціальною цінністю в державі та безцінність для матері забраного життя її сина розмір завданої їй моральної шкоди може бути визначено і стягнуго в судовому порядку в розмірі 300 000 (триста тисяч) гривень. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить задовольнити позов.. Відповідачі [PERSON], [PERSON],, [PERSON] позовні вимоги не визнали повністю, просять відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення позивача, її представника, відповідачів, їх представників, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що вироком Березнівського районного суду Рівненської області від 05 березня 2013 року [PERSON] , [PERSON] визнано винними у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 296, ч.2 ст. 121 КК України, призначене покарання у виді позбавлення волі на строк дев"ять років., [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, призначене покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, на підставі ст. 75 КК України [PERSON], звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області від 29 грудня 2014 року вирок Березнівського районного суду рівненської області від 05 березня 2013 року відносно [PERSON], [PERSON], [PERSON] щодо вирішення цивільного позову потерпілої [PERSON] скасовано, справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд в той же суд в порядку цивільного судочинства, в решті вирок залишено без змін. У відповідності із ч.4 ст.61 ЦПК вирок у кримінальній справі,що набрав законної сили обов'язкові для суду,що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи,стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду,з питань,чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода,завдана неправомірними рішеннями,діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи,а також шкода,завдана майну фізичної або юридичної особи,відшкодовується в повному обсязі особою,яка її завдала. У відповідності до ч.1 ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов"язана також відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам"ятника, ці витрати. В судовому засіданні наданими позивачем доказами доведено спричинення позивачу матеріальної шкоди на загальну суму 23831 гривень 90 коп., яка підлягає стягненню з відповідачів [PERSON] та [PERSON], на користь позивача [PERSON] Відповідно до п.31 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди за позовом потерпілого суди повинні керуватися відповідними положеннями Цивільного кодексу України та роз'ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Згідно ст.1167 ЦК України, роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, в п.2, п.5 постанови „Про судову практику в справах відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995р. №4, обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. За правилами ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного суду України в п.17-1 постанови N 4 від 31.03.95 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", виходячи з правил ст.ст. 4, 5 ЦПК і ст.ст. 28, 49, 50 КПК України потерпілий, тобто особа, якій злочином заподіяно моральну шкоду (внаслідок посягання на здоров'я, честь, гідність, знищення майна, позбавлення годувальника тощо), має право пред'явити позов про її відшкодування у кримінальному процесі або в порядку цивільного судочинства. Згідно ч.2 п.3 вищевказаної постанови, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Факт заподіяння позивачу відповідачами [PERSON] та [PERSON] моральної шкоди в зв"язку з загибеллю найріднішої людини- її сина, яка виразилась в душевних стражданнях, переживаннях, що негативно вплинуло на її психоемоційний стан, стосунки із близькими та знайомими, позбавило спокою, змусило її докладати додаткових зусиль для організації свого життя, знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. За таких обставин, підстави для стягнення на користь позивачки моральної шкоди наявні. Проте розмір, визначений позивачем [PERSON]- 300000 гривень , суд вважає завищеним і з врахуванням характеру та обсягу моральних страждань, яких зазнала позивач , тяжкість вимушених змін у її житті та інші обставини, виходячи із засад розумності та справедливості, суд визначає розмір відшкодування, що належить до стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь позивача [PERSON] в сумі 100 000 грнивень. У задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди , завданої злочином слід відмовити, оскільки його неправомірні дії не призвели до спричинення ушкоджень чи настання смерті потерпілого [PERSON]. Згідно зі ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судовий збір в сумі 1238 гривень 32 коп. підлягає стягненню з відповідачів [PERSON], , [PERSON] солідарно на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial