Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором б/н від 31.10.2006 року на загальну суму 6678,79 грн., з яких 807,13 грн. - сума заборгованості за кредитом, 5077,43 грн. - сума заборгованості по процентам за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 294,23 грн. - штраф (процентна складова), та судових витрат у розмірі 243,60 грн. сплаченого судового збору. В обґрунтування заявлених вимог позивачем вказано, що 21.10.2006 року сторонами по справі укладено договір, на підставі якого відповідачем отримано кредит у розмірі 2500,00 грн. встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При підписанні договору відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана сторонами заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між нею і банком договір проо надання банківських послуг. Оскільки відповідач взятих зобов'язань належним чином не виконала, станом на 09.09.2014 року перед позивачем виникла заборгованість на загальну суму 6678,79 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача разом із сплаченим судовим збором в розмірі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, 27.01.2015 року представник позивача Резніченко Д.М. надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника банка, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'явилася, 15.12.2014 року надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно цієї заяви відповідач позовні вимоги не визнала в повному обсязі, посилаючись на те, що позивачем при здійсненні розрахунку позову не враховано судовий наказ П'ятихатського районного суду від 06.05.2008 року за яким з останньої на користь позивача стягнуто 2870,97 грн., надала довідку ВДВС П'ятихатського РУЮ від 28.07.2010 року про відсутність заборгованості по вищевказаному судовому наказу, а також просила застосувати строки позовної давності до заявлених позовних вимог. 29.12.2014 року [PERSON] повторно надала до суду заяву, в якій посилаючись на пропущення позивачем строків позовної давності, просила відмовити в позові повністю. З урахуванням заяв осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 21.10.2006 року закрите акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк", що підтверджується статутом ПАТ КБ "ПриватБанк", надало [PERSON] кредит в розмірі встановленого кредитного ліміту 2500,00 грн. на підставі складеної анкети-заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% в місяць (30% на рік) на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що не оспорюється сторонами, які беруть участь у справі. Кредитна угода сторін складається з підписаної сторонами анкети-заяви позичальника від 21.10.2006 року, Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку, з умовами яких відповідач ознайомлена, про що зазначено в вищевказаній анкеті від 21.10.2006 року. Згідно наданих до суду матеріалів відповідачем на підставі вищевказаної угоди сторін отримано кредитні кошти позивачем 25.10.2006 року. Відповідно до вимог ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Норми ст.628 ЦК України передбачають, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 06.05.2008 року за заявою позивача П'ятихатським районним судом Дніпропетровської області видано судовий наказ № 2-н-38 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку за вищевказаною угодою сторін від 21.10.2006 року в сумі 2870,97 грн., з яких 2 107,64 грн. заборгованість за кредитом, 763,33 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, та судових витрат в сумі 25,50 грн. та 15 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судового процесу. Довідкою ВДВС П'ятихатського РУЮ Дніпропетровської області від 28.07.2010 року за вих.№03-5266 посвідчено, що відповідачем [PERSON] на депозитний рахунок відділу ДВС П'ятихатського РУЮ Дніпропетровської області сплачено кошти в рахунок заборгованості за вищевказаним судовим наказом №2-н-38 від 06.05.2008 року в повному обсязі. Згідно до положень п.3.1,5.4. Правил користування платіжною карткою, які є частиною договору про надання банківських послу сторін, строк дії картки зазначений на лицевій стороні карти, яка діє до останнього календарного дня місяця, по закінченню строку дії карти остання продовжується банком на новий строк шляхом надання клієнту картки з новим строком дії, якщо раніше не надійшла заява від клієнта про закриття рахунку, а також при наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг з виконання розрахункових операцій за рахунком та дотримання інших умов продовження, передбачених угодою сторін. Строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі - останнім днем місяця, указаного на картці. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, при чому якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонгується на той же термін. Строк дії картки згідно положень п.4 заяви відповідача від 21.10.2006 року встановлено сторонами 07.2008 року (липень 2008 року). Пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладання договору на тих самих умовах, на яких він був укладений, що підтверджується позицією Верховного Суду України за постановою від 19.03.2014 року (справа №6-14цс14) Доказів продовження угоди сторін від 21.10.2006 року після закінчення строку дії картки - липень 2008 року, в т.ч. із видачею позивачем відповідачеві нової картки з новим строком дії, та/або отримання відповідачем грошових коштів від банку після спливу вищевказаного строку дії картки до суду не надано, підстав для звільнення від доказування цих обставин будь-якою стороною по справі не заявлено. Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача за вищевказаною кредитною угодою від 21.10.2006 року станом на 09.09.2014 року становить 6678,79 грн., з яких 807,13 грн. - нарахована сума заборгованості за кредитом, 5077,43 грн. - сума заборгованості по процентам за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 294,23 грн. - штраф (процентна складова). З вищевказаного розрахунку позовних вимог вбачається, що суми заборгованості за кредитом та по процентам нараховані позивачем з 05.11.2006 року, при чому в розрахунку не враховано факт погашення у повному обсязі заборгованості відповідача за судовим наказом від 06.05.2008 року про стягнення заборгованості за вищевказаною угодою сторін від 21.10.2006 року, тобто заявником при зверненні з позовною заявою 20.10.2014 року не враховано наявність даного судового рішення щодо стягнення заборгованості з відповідача за цією кредитною угодою сторін. Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору. Якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей же строк (термін) - ст. 530 ЦК України. Згідно ч.1 ст.251, ч.1 ст.252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Згідно правової позиції Верховного суду України, висловленої в постанові від 19.03.2010 року №6-14цс14, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежів погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі із спливом останнього місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - із спливом останнього місяця дії картки Статтями 256, 257 ЦК України передбачено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, щодо вимог проо стягнення неустойки (штрафу,пені) - в один рік. У відповідності до ч.1, 5 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до п.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Згідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Положення ст.60 ЦПК України встановлюють, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З матеріалів справи вбачається, останній платіж відповідача по даному кредиту надійшов за судовим наказом 28.07.2010 року, після цієї дати до подачі позову ні заявник, ні відповідач не вчиняли жодних дій (в т.ч. видача відповідачеві нових грошових коштів, часткового погашення кредиту чи інш.) відносно будь-яких зобов'язань за вищевказаною угодою сторін, визнання відповідачем боргу тощо, доказів іншого до суду не надано, у зв'язку з чим строк позовної давності не переривався. Таким чином, дослідивши і оцінивши обставини по справі у їх сукупності, оскільки строк позовної давності, про яку заявлено відповідачем по справі, сплив, підстав для поновлення таких строків не вбачається, суд вважає позовні вимоги такими, що заявлені в пропущенням строку позовної давності, у зв'язку з чим відмовляє в їх задоволенні. На підставі ст.ст.257,258,261,267,627,1054ЦК України,

Outcome: dismissed