Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] суми боргу в розмірі 42 095 грн. 09 коп. за заявою (договором) б/н від 16.06.2010 року. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач зобов'язався повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитом в строки та порядку, встановлених кредитним договором, однак, внаслідок неналежного виконання останнім взятих на себе зобов'язань, станом на 14 березня 2018 року виникла сума боргу в розмірі 42 095 грн. 09 коп., з яких : заборгованість за кредитом 1 167 грн. 32 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 34 847 грн. 05 коп., заборгованість за пенею та комісією 3 600 грн. 00 коп., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг : штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) 1 980 грн. 72 коп.. Просить стягнути з відповідача суму боргу, яку останній у добровільному порядку не бажає сплатити. Ухвалою суду від 14.05.2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Відповідач який належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження, своїм правом подати відзив на позов, у встановлений судом строк, не скористався. Крім того, клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами. Беручи до уваги клопотання позивача, суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 цього Кодексу. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що вимоги заяви необхідно задовольнити виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] 16 червня 2010 року отримав у ПАТ КБ «Приват Банк» кредит в сумі 5 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою вдсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Внаслідок неналежного виконання останнім взятих на себе зобов'язань, станом на 14 березня 2018 року виникла сума боргу в розмірі 42 095 грн. 09 коп., з яких : заборгованість за кредитом 1 167 грн. 32 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 34 847 грн. 05 коп., заборгованість за пенею та комісією 3 600 грн. 00 коп., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг : штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) 1 980 грн. 72 коп., що стверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами : розрахунком заборгованості (а.с.5-7), анкетою-заявою (а.с.8), довідкою (а.с.9), умовами та правилами надання банківських послуг (а.с.10-33). Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобов"язаний виконати свій обов'язок. У відповідності до ст.ст.610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання. У разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов"язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. На підставі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позивач виконав свої зобов»язання перед відповідачем, а останній належним чином не виконав умови заяви №б/н від 16.06.2010 року, а тому позовні вимоги позивача є підставними і підлягають до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України з боржника на користь позивача слід стягнути понесені стягувачем судові витрати.

Outcome: approved