Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про застосування наслідків недійсності частково нікчемного правочину та визнання частково недійсним цього правочину . Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01 липня 2010 p. між ним, від його імені та в його інтересах, [PERSON] на підставі нотаріально посвідченої довіреності приватним нотаріусом Чумак Т.В. від 10 червня 2008 року, та між [PERSON] було укладено інвестиційний договір на реконструкцію нежитлового приміщення, будівлі душевої літ. «Л-1» за адресою: [ADDRESS]. Як видно із змісту Інвестиційного договору, він не підписував цей договір, а він значиться такий, що вчинений від його імені його представником - відповідачем [PERSON] Між тим, якщо щодо вищенаведених часток будівель душової ним було надано досить широкий спектр повноважень, то щодо земельної ділянки було зазначено лише наступні повноваження : «Бути моїм представником з усіх без винятку питань, пов'язаних з приватизацією або викупом земельної ділянки за адресою [ADDRESS] на якій розташована належні йому частки будівлі душової, літ. «Л-1». Жодних інших повноважень за чітким змістом цієї довіреності [PERSON] він не надавав.. Зазначає про те, що пункти 1.1, 1.3, 3.6, 3.8, 3.9 вказаного Інвестиційного договору , є нікчемними, а у всій іншій частині даний договір є недійсним. Тобто Інвестиційним правочином в цій частині порушені його права як власника земельної ділянки, оскільки за його змістом нині він не може користуватись та розпоряджатись своєї земельною ділянкою без згоди на те [PERSON] Вважає, що за змістом ч.1 ст.217 ЦК України, з огляду на нікчемність положень 1.1.,1.3.,3.6., 3.8.,3.9. Інвестиційного договору решта його положень також є недійсними. Просить застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину - інвестиційного договору від 01 липня 2010 року на реконструкцію нежитлового приміщення, будівлі душової літ. «Л-1» за адресою: [ADDRESS] в частині п.1.1., 1.З., З.6., З.8., 3.9., цього інвестиційного договору, а саме: зобов'язати [PERSON] звільнити неправомірно зайняту ним земельну ділянку площею 0,0514 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], а також відновити попередній стан цієї земельної ділянки, який існував до порушення прав [PERSON] укладенням частково нікчемного інвестиційного договору, а саме: зобов'язати [PERSON] знести за власний рахунок споруджену ним на земельній ділянці по [ADDRESS] прибудову позначену літерою «Л» на технічному паспорті, виготовленого ФОП [PERSON] станом на 21.07.2016 року, та відновити попередній технічний стан цієї будівлі душевої, позначений в технічному паспорті на громадський будинок, виготовленому КП Рівненське міське бюро технічної інвентаризації 30.03.2016 року станом на 22.12.2008 року, який існував до порушення прав [PERSON] - проведення будівельних робіт на підставі недійсного інвестиційного договору, визнати недійсним інвестиційний договір на реконструкцію нежитлового приміщення, будівлі душевої літ. «Л-1» за адресою: [ADDRESS] в частині пунктів 1.2., 2.1.-2.4., 3.1.-3.5, 3.7. та 4.1. - 10.8, укладений 01 липня 2010 року між фізичною особою - громадянином України [PERSON], від імені якого та на підставі довіреності від 10 червня 2008 року, посвідченої приватним нотаріусом Чумак Т.В., діяв [PERSON] та фізичною особою - громадянином України [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON], представники позивача адвокати [PERSON], [PERSON] підтримали позов в межах його доводів та просили задовольнити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні з підстав зазначених у відзиві. Вказав, що позивачем самостійно було надано [PERSON] повноваження на укладення та підписання договорів цивільно-правового характеру до яких можна віднести й укладення Інвестиційного договору. Довіреність від 10.06.2008 року , що посвідчена приватним нотаріусом Чумак Т. В. оформлена відповідно до вимог ст. 245 ЦК України. Вказана довіреність, як односторонній правочин, не визнавалась судом недійсною, а тому в силу правил статті 204 ЦК України є правомірним правочином. Отже, [PERSON] на момент укладення Інвестиційного договору мав всі повноваження на укладення оспорюваного правочину та діяв в межах наданих повноважень. За таких обставин немає підстав визнавати оспорюваний договір недійсним та застосовувати наслідки недійсності нікчемного правочину з підстав зазначених в позові. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні. Підтримали доводи заперечення позову, викладені у письмову відзиві. Так, вважають доводи позивача необгрунтованими та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства. Як вбачається зі змісту позовних вимог [PERSON], вище вказані позовні вимоги щодо застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, звільнення неправомірно зайнятої земельної ділянки, відновлення попереднього стану земельної ділянки, який існував, до порушення прав [PERSON] та визнання недійсним інвестиційного договору на реконструкцію нежитлового приміщення частині визначених пунктів стосуються лише Відповідача [PERSON]. Жодного відношення вище вказані позовні вимоги до Відповідача - [PERSON], не мають. 10 червня 2008 року [PERSON] було видано на ім'я [PERSON] довіреність, що посвідчена приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Чумак Т.В. та зареєстровано в реєстрі за № 319. Зважаючи на норми цивільного законодавства України [PERSON] при укладенні спірного правочину діяв виключно в межах, наданих йому [PERSON]. Тому, зважаючи на наявність повного обсягу цивільної дієздатності, ним, як представником Позивача, були здійснені дії щодо укладення інвестиційного договору. Зважаючи на дотримання положень цивільного законодавства України у Позивача відсутні будь-які підстави для застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 01 липня 2010 p. між [PERSON], від імені та в інтересах якого діє [PERSON] на підставі нотаріально посвідченої довіреності приватним нотаріусом Чумак Т.В. від 10 червня 2008 року за р. № 319, та [PERSON] було укладено інвестиційний договір на реконструкцію нежитлового приміщення, будівлі душевої літ. «Л-1» за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з змісту Інвестиційного договору, вказаний договір вчинений від імені позивача представником - [PERSON], який є батьком позивача, на підставі довіреності від 10.06.2008 року, що посвідчена приватним нотаріусом Чумак Т. В. Як вбачається із змісту вказаної довіреності, [PERSON], уповноважив [PERSON] користуватися та розпоряджатися (продати за ціною на власний розсуд, обміняти, здати в оренду, передавати в заставу в забезпечення його власних зобов'язань тощо) на умовах, на його власний розсуд, належним йому на праві власності нерухомим майном, а саме: житловим будинком з надвірними будівлями, та земельною ділянкою площею 0,0657 га, що знаходяться в [ADDRESS] ; 35/100 ідеальної частки будівлі душової, за планом літ. "Л-1" загальною площею 136,7 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS]; 7/100 частки будівлі душової, літ. "Л-1", інв.№0128, що знаходиться в [ADDRESS] . Бути представником [PERSON] з усіх без винятку питань, пов'язаних з приватизацією або викупом земельної ділянки за адресою [ADDRESS], на якій розташовані належні [PERSON] частки будівлі душової, літ.»Л-1». Отже, Позивачем самостійно було надано Представнику повноваження на укладення та підписання договорів цивільно-правового характеру до яких можна віднести й укладення Інвестиційного договору. Шодо земельної ділянки, то за даною довіреністю [PERSON] був наділений повноваженнями щодо приватизації або викуп земельної ділянки за адресою [ADDRESS]. У частині першій статті 237 ЦК України визначено, що представництвом є відношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин ні другої сторони, яку вона представляє. Відповідно до статті 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє. Згідно з частиною першою статті 240 ЦК України представник зобов'язаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто. Він може передати своє повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено договором або законом між особою, яку представляють, і представником, або якщо представник був вимушений до цього з охорони інтересів особи, яку він представляє. Відповідно до ч.3 ст. 244 ЦК України довіреністю є письмовим документом, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Довіреність від 10.06.2008 року, що посвідчена приватним нотаріусом Чумак Т. В. оформлена відповідно до вимог ст. 245 ЦК України. Вказана довіреність, як односторонній правочин, не визнавалась судом недійсною, а тому в силу статті 204 ЦК України була правомірним правочином. Таким чином , [PERSON] на момент укладення Інвестиційного договору мав всі повноваження на укладення оспорюваного правочину. Разом з тим, саме на позивача, за умовами укладеного між сторонами Інвестиційного договору , покладаються обов'язки щодо отримання дозвільних документів та забезпечення прийняття Об'єкта інвестування в експлуатацію. Судом встановлено, що [PERSON] належить на праві власності 7/100 ( сім сотих) нежитлової будівлі, будівлі душової, літ. "Л-1", що знаходить в [ADDRESS], заг. площа вказаної частини будівлі становить 25,2 кв.м. , на підставі договору [NUMBER] р. № 4582, посвідченого 11.06.2003р. приватним нотаріусом [PERSON] Рівненського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 4582. Державним актом виданим на ім'я [PERSON] підтверджено право власності на земельну ділянку, площею 0,0514 га, розташовану по [ADDRESS] . Цільове призначення земельної ділянки - для обслуговування нежитлових приміщень без права розміщення залів гральних автоматів та закладів грального бізнесу. Відповідно до ст.. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Як встановлено судом, на момент видачі довіреності, [PERSON] був власником частки будівлі по [ADDRESS], що зазначено і в п.2.2.1,2.2.2 Інвестиційного договору та правовстановлюючими документами дослідженими судом, проте не був власником земельної ділянки по [ADDRESS], а відтак не міг делегувати право на укладення будь-яких правочинів, пов"язаних з земельною ділянкою. Так, у п.1.3 Договору передбачено, що замовник здійснює інвестування в будівництво Об'єкта інвестування на умовах, визначених цим Договором, шляхом надання земельної ділянки, на якій знаходитиметься Об'єкт інвестування та виконання функцій «Замовника будівництва», що дає право інвестору проводити роботи згідно умов договору. У п.2.3. оспрюваного договору передбачено, що Об'єкт, зазначений в п.п.2.2.1. та 2.2.2. цього Договору та земельна ділянка, зазначена в пункті 2.2.3. цього Договору, можуть бути виключені з Об'єкту інвестування лише за взаємною згодою Сторін. Проте, земельна ділянка не була об"єктом інвестування. П.3.8 передбачено, що Замовник не має право самостійно (без письмового погодження з інвестором) укладати будь-які договори (правочини тощо), шо прямо або опосередковано- стосуються Об'єкта інвестування, зазначеного в п.п.2.2.1.-2.2.2. цього Договору, та/або земельної ділянки, зазначеної в п.2.2.3. цього Договору. У п.3.9 вказано, Замовник зобов'язується до моменту припинення цього Договору не відчужувати чи обтяжувати об'єкт інвестування, зазначений в п.п. 2.2.1 .-2.2.2. цього Договору, та/або земельну ділянку, зазначену в п. 2.2,3 цього Договору, на користь третіх осіб, без письмового погодження з Інвестором. На думку суду, включення до Інвестиційного договору істотних умов щодо інвестування земельної ділянки, погодження щодо розпорядження власністю, не охоплене волевиявленням власника, є безпідставним обмеженням власника у праві власності на земельну ділянку та суперечить положенням ЦК України щодо власності. Згідно з ч.1 ст. 217 ЦК України, недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Таким чином, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення частково та слід визнати недійсними: слова в п.2.3 "та земельна ділянка зазначена в п.2.2.3 цього Договору", п. 3.8, п.3.9 Інвестиційного договору на реконструкцію нежитлового приміщення - , будівлі душевої літ. "Л-1" за адресою: [ADDRESS]. У задоволенні решти вимог слід відмовити за недоведеністю таких вимог. Так, судом не встановлено доказів того, що в результаті виконання Інвестиційного договору було створено новий об"єкт нерухомості, а не реконструйовано будівлю, яка належить на праві власності позивачу [PERSON], знесення якого може позбавити власника права власності. На підставі викладеного,

Outcome: partial