Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

24 жовтня 2014 року позивач звернулась з даним позовом до суду. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26.10.2010 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №937. Від спільного шлюбу в них є дочка [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з тим, що у них протилежні погляди на подружнє життя, а відтак часто виникали конфлікти та непорозуміння. Відповідач ніде не працює, матеріально сім'ю не підтримує, на грунті ревнощів влаштовував скандали. Вважає, що збереження сім'ї є неможливим, оскільки шлюбні відносини між ними фактично припинені і з початку поточного року вони разом не проживають. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, судові витрати стягнути з відповідача. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві та уточнила їх. Просить розірвати шлюб, судові витрати стягнути з відповідача. Терміну на примирення не надавати. Також позивач просить при ухваленні рішення залишити за нею прізвище, яке вона змінила під час державної реєстрації шлюбу, а саме -"Колосова" . Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи. Клопотань про відкладення справи від нього не надходило. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та заяву відповідача, суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред’явлений одним із подружжя. Як вбачається із ст.ст. 111, 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з’ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 26.10.2010 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від спільного шлюбу в них є дочка [PERSON]. Подружнє життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги. Налагодити подружні стосунки позивач не бажає. Вони фактично припинили шлюбні відносини, шлюб між ними існує формально. Вжиті судом заходи до примирення подружжя позитивних наслідків не дали. Вищенаведені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам позивача, а отже заяву необхідно задовольнити. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» розірвання шлюбу, здійснене судом підлягає державній реєстрації в органі державної реєстрації актів цивільного стану. У таких випадках документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно із ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач під час реєстрації шлюбу змінила своє прізвище з "Колосова" на "Мухоріна", що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4), у судовому засіданні вона просить залишити за нею дошлюбне прізвище, а саме - "Колосова", тому суд, вважає, що ця вимога позивача підставна і підлягає задоволенню. Судові витрати стягнути з відповідача.

Outcome: approved