Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 03.03.2008 року між ПАТ "Укрсоцбанк" та [PERSON] укладено договір кредиту № 12-35.8/355. Відповідно до п.1.1 договору банк передав відповідачці у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 3000 доларів США. Зазначає, що відповідач не належно виконала зобов'язання, у зв'язку з чим утворилась заборгованість в сумі 2867,22 доларів США. Просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилась, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням клопотання представника позивача, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника заборгованості за цим договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу Українивизначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що 03 березня 2008 року між ПАТ "Укрсоцбанк" та [PERSON] укладено договір кредиту № 12-35.8/355. Відповідно до п.1.1 договору банк передав відповідачці у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 3000 доларів США. Відповідно до умов договору відповідач зобов"язалась в порядку та на умовах, визначених договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, передбачених договором та графіком погашення кредиту. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач систематично порушувала строки сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. Згідно ч. 1ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно дост. 530 ЦК Україниякщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. встановлено Згідност. 612 ЦК Україниборжник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк Позивачем станом на 30.05.2018 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача за кредитними зобов'язаннями в сумі 2867,22 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 1141,06 долар США, заборгованість по процентах за користування кредитом в розмірі 1081,74 долар США., нарахована пеня по кредиту в розмірі 330,81 доларів США та пеня по відсотках в розмірі 313,61 доларів США. Станом на дату проведення розрахунку сума заборгованості відповідача в еквіваленті національної валюти становить 74831,41 гривню. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем не представлено суду. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов"язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч. 1, 611, 612, 1054 ч. 2 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved