Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Заявник [PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документу, а саме: дублікату свідоцтва про право власності на житло - квартиру [ADDRESS], видане 10.11.2006 року Кострижівською селищною радою Заставнівського району Чернівецької області взамін невірно оформленого свідоцтва про право власності на житло від 21.10.1996 та зареєстрованого Чернівецьким ОБТІ в реєстровій книзі № 4, стор.100, реєстровий № 101. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 21.10.1996 органом по приватизації Заставнівської міської ради на підставі розпорядження від 11.09.1996 за № 20 було видано свідоцтво про право власності на житло- квартиру [ADDRESS] на ім"я [PERSON] та [PERSON]. 10.11.2006 Кострижівською селищною радою було видано дублікат вказаного свідоцтва взамін невірно оформленого свідоцтва про право власності на житло від 21.10.1996. Право власності зареєстроване Чернівецьким ОБТІ в реєстровій книзі №4, стор.100, реєстровий № 101. Заявник посилається на те, що причиною звернення до суду став той факт, що у вищевказаному свідоцтві про право власності на житло допущена помилка у його імені, а саме: замість "[PERSON]" зазначено як "[PERSON]" . Вказані розбіжності перешкоджають заявнику у повній мірі розпоряджатися своїм майном. В судове засідання заявник [PERSON] та представник заявника- [PERSON]. не з'явилися, в заяві до суду , яка подана представником заявника просять справу розглядати у їх відсутності. Заявлені вимоги підтримують повністю та просили задовільнити з підстав викладених в заяві. Представник заінтересованої особи- територіальної громади смт. Кострижівка Заставнівського району в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву в якій просив розглянути справу без їх участі та не заперечував проти ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, при цьому суд також приймає до уваги позицію заінтересованої особи щодо винесення рішення у підготовчому судовому засіданні, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб , та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 21.10.1996 органом по приватизації Заставнівської міської ради на підставі розпорядження від 11.09.1996 за № 20 було видано свідоцтво про право власності на житло- квартиру [ADDRESS] на ім"я [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається із дублікату свідоцтва про право власності на житло, яке видане 10.11.2006 Кострижівською селищною радою (а.с.7 зворот) квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності - 1\\2 [PERSON] та 1\\2 [PERSON]. Право власності зареєстроване Чернівецьким ОБТІ в реєстровій книзі № 4, стор. 100, реєстровий № 101. Із копії паспорта (а.с.5) вбачається, що заявник значиться як [PERSON], [INFO]. Із копії свідоцтва про одруження (а.с.9) вбачається, що 08.11.1951 [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] і остання змінила своє прізвище на "[PERSON]". Із копії Пенсійного посвідчення № [NUMBER], яке видане 18.05.2016 та із копії посвідчення - учасника війни [NUMBER], яке видане 14.06.2004 вбачається, що заявник значиться як [PERSON] (а.с.10). Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається з роз'яснень, які містяться в п. 1, 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», перелік фактів, які встановлюються судом не є вичерпним. При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. За таких обставин суд приходить до висновку, що факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на житло - квартиру [ADDRESS], видане 10.11.2006 року Кострижівською селищною радою Заставнівського району Чернівецької області та зареєстрованого Чернівецьким ОБТІ в реєстровій книзі № 4, стор.100, реєстровий № 101, знайшов своє підтвердження і такий факт необхідно встановити. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки без його встановлення заявник позбавлений можливості у повній мірі розпоряджатися своїм майном. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved