Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому зазначає, що вона є власником 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS], у якому зареєстрована колишня дружина її сина - відповідач по справі, яка з осені 2014 року у будинку не проживає, тому просить визнати її такою, що втратила право користування зазначеною частиною житлового будинку. У судове засідання позивач не з'явилась, повідомивши письмово про розгляд справи у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином, причин неявки не повідомила, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 25 серпня 2008 року син позивача [PERSON] одружився з відповідачкою. Після шлюбу відповідач мешкала разом з сином позивача у 2/3 частині будинку по [ADDRESS] власником якої є позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04 березня 2010 року (а.с. 10) та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.03.2010 р.(а.с. 11). Від шлюбу син позивача [PERSON] та відповідач [PERSON] мають двох неповнолітніх синів: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO].(а.с.12,13). 30.11.2015 р. рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 14). З довідки № 336 від 24.02.2016, виданою Гоголівською сільською радою за формою 3 вбачається, що за адресою: [ADDRESS] в 2/3 частині будинку, що належить [PERSON] зареєстровані: позивач [PERSON], її син [PERSON], відповідач [PERSON] та спільні неповнолітні діти сина позивача та відповідачки - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 17). Відповідно до актів, складених депутатом Гоголівської сільської ради щодо перевірки фактичного проживання зареєстрованих осіб від: 04 лютого 2016 р., 12 лютого 2016 року, 21 лютого 2016 року, вбачається, що [PERSON] в будинку за адресою: [ADDRESS] не проживає з вересня 2014 року, її речей та речей дітей в будинку немає (а.с.18-20). Відповідач повідомлялась про розгляд справи належним чином (а.с. 30,33). Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов"язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов"язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред"явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням. З огляду на наведене та враховуючи, що відповідач не проживає в квартирі більше одного року без поважних причин, доказів не проживання в квартирі з поважних причин суду не надано, суд приходить до висновку, що позов про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved