Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ 21 вересня 2016 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "АКЦЕНТ-БАНК" звернулося до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги позивач мотивував тим, що за укладеним 11 листопада 2015 року кредитним договором №ABH0R1159370050, [PERSON] передано 11642грн.26коп. на строк по 10 листопада 2017 року на зворотнє зобов"язання повернення кредиту зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості, помісячної винагороди щомісячними платежами. Кредитно-заставний договір склали підписана позичальником заява разом з прийнятими ним Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам "Розстрочка" та Тарифами [PERSON]. Внаслідок порушення прийнятих зобов"язань, станом на 18 серпня 2016 року, заборгованість платежів склала 13540грн.01коп., у тому числі: за кредитом - 11642,26грн., по відсоткам за користування кредитом - 9,22грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором - 767,58грн., штрафи: 500грн.(фіксована частина) та 620,95грн. (процентна складова). Посилаючись на порушення прав кредитора, позивач просив ухвалити рішення про задоволення позовних вимог. У судове засідання сторони не з'явилися. Представник позивача, у порядку ст.158 ЦПК України, письмовою заявою просив слухати справу за його відсутності та не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач, за належності повідомлення про дату, час та місце розгляду справи шляхом друку газетного оголошення у періодичному виданні газеті "Рідне Прибужжя" 20 жовтня 2016 року у судове засідання не з"явився. Про причини неявки [PERSON] не сповістив, заяви про відкладення розгляду справи не надав. Судом, за письмової згоди представника позивача, на підставі ст.224 ЦПК України, ухвалено про заочний розгляд справи. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 11 листопада 2015 року між ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК" та [PERSON] укладено кредитний договір №ABH0R1159370050, що складає заява позичальника, Умови надання споживчого кредиту фізичним особам "Розстрочка" (Стандарт) та [PERSON]. За означеним, позивач надав відповідачу строковий кредит у сумі 11642грн.26коп. для придбання майна (ноутбук і складові) на період з 11 листопада 2015 року по 10 листопада 2017 року включно, під 0,12 відсотків на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, зі щомісячною винагородою у розмірі 349грн.27коп. у обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, комісії щомісячним платежем у період з 20 по 24 число кожного місяця у сумі 485грн.71коп., з 25 серпня 2016 року у сумі 834грн.98коп. Відповідальність позичальника за порушення строків платежів визначена п.5.1. Умов надання банківських послуг сплатою пені у випадку несвоєчасного внесення коштів, у розмірі 0.15% від суми простроченого платежу, але менше 01грн. за кожен день прострочки платежу. При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань більше ніж на 30 днів, він має сплати штраф у розмірі 500грн. + 5% від суми заборгованості п.5.3 (а.с.5-12). Відповідач за отримання кредитних коштів, прийняті по договору зобов'язання належним чином не виконав. Погашення по кредитному договору не провадив, що підтверджується представленим розрахунком, за яким заборгованість станом на 18 серпня 2016 року рівна 13540,01грн. і складається з боргу за кредитом 11642,26грн., 9,22грн. по відсоткам, 767,58грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань, штрафів: 500грн. - фіксована частина та 620,95грн. - процентна складова. Розрахунок та розмір заборгованості по комісії суду не надано і у вимогах не заявлено (а.с.14). Між сторонами мають місце цивільно-правові відносини, які виникають із зобов'язального права по кредитному договору. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина перша статті 626 ЦК України). Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). В силу ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Статтею 623 ЦК України визначається, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. І, згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи, що відповідач не виконує умови кредитного договору, строк повернення позики не дотримав, позикодавець несе втрати матеріального характеру, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою i підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок відшкодувати позивачу судові витрати (а.с.1).

Outcome: approved