Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

01 червня 2017 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з вищевказаним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 20.07.2012 року загальною сумою 42989 грн. 37 коп., що утворилася станом на 10.04.2017 року. На обґрунтовання вимог у позові зазначено, що відповідно до вказаного договору відповідач отримав кредит в сумі 25000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг (далі Договір), за умовами якого Банк також має право в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Проте, взятих на себе зобов"язань по поверненню кредитних коштів, відсотків, а у випадку порушення договору сплаті пені та штрафів, належним чином не виконує. Внаслідок чого утворилася заборгованість, яку добровільно не погашає, що і стало підставою звернення до суду з позовом. У судове засідання представник позивача не з"явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.144). У матеріалах справи є клопотання про розгляд справи за відсутності позивача (а.с.2) Представник відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON] просить відмовити у задоволенні вимог з підстав пропуску позивачем строку позовної давності, про що надав відповідне письмове клопотання, а також, посилаючись на правову позицію Верховного Суду України, вказав на неузгодженість (відсутні підписи відповідача на Умовах та Тарифах) у Договорі процентної ставки, внаслідок чого повинна застосовуватися облікова ставка Національного банку України. Крім того, вважає, що нарахування одночасно пені та штрафів суперечить положенням ст.61 Конституції України і ст.549 ЦК України, а списання коштів Банком з карткового рахунку позичальника є протиправним. Суд вислухавши правову позицію представника відповідача, дослідивши представлені докази приходить до висновку про відмову у задоволенні позову виходячи із такого. З матеріалів справи вбачається, що на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 20.07.2012 року, [PERSON] було видано кредитну картку «Універсальна Gold" з кредитним лімітом 25000 грн. та строком дії до грудня 2011 року. У подальшому кредитні картки перевидавалися з продовженням строку дії, а 01.12.2014 року був знижений кредитний ліміт (а.с. 10, 134, 136, 137). Використовуючи кредитні кошти [PERSON] періодично погашала заборгованість (а.с.6-7, 8-9, 62-95). Згідно представленого позивачем розрахунку, у звязку з неналежним виконанням зобовязань за кредитним договором, за відповідачем, станом на 10.04.2017 року, утворилася заборгованість загальним розміром 42989,37 грн., з яких: 10997,60 грн. - за кредитом; 15960,40 грн. - відсотками за користування кредитом; 13508,07 грн. - пеня; 2523,30 грн. - штрафи (а. с. 8-9). Наведений розрахунок в частині нарахування процентів за користування кредитом, пені та штрафів, позивач обґрунтовує Тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна», а також Умовами та правилами надання банківських послуг. Проте зазначені Тарифи та Умови, всупереч вимогам ст.ст. 207, 1055 ЦК України, ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» позичальником не підписані й оригінали цих документів кредитором відповідачеві передані не були, у звязку з чим їх не можна вважати складовою частиною укладеного сторонами кредитного договору. Вказаний висновок узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду України № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року, № 6-240цс14 від 11 лютого 2015 року, № 6-698цс15 від 10 червня 2015 року та № 6-757цс 15 від 01 липня 2015 року, № 6-1926цс15 від 04 листопада 2015 року, а також № 6-2320цс16 від 22 березня 2017 року. За таких обставин, відповідач несе обумовлений договором обов»язок щодо сплати заборгованості за тілом кредиту, а розмір процентів за користування коштами має обраховуватися виходячи з положень ч. 1 ст. 1048, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, згідно яких, якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Підстави для нарахування пені та штрафів з огляду на викладене вище відсутні, оскільки анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг таких умов не містить, а інших угод з цього приводу між сторонами не укладалося. Із розрахунку заборгованості вбачається, що Банком за прострочення повернення боргу проценти нараховувалися за період з 29.01.2013 року по 10.04.2017 року. Облікова ставка Національного банку України за вказаний період складає: з 05 березня 2014 року - 6,5 % річних, з 15 квітня 2014 року - 9,5% річних, з 17 липня 2014 року - 12,5% річних, з 13 листопада 2014 року - 14% річних; з 06 лютого 2015 року - 19,5% річних, з 04 березня 2015 року - 30% річних, з 28 серпня 2015 року - 27% річних, з 25 вересня 2015 року - 22 % річних, з 22 квітня 2016 року - 19 % річних, з 27 травня 2016 року - 18 % річних, з 24 червня 2016 року - 16,5 % річних, з 29 липня 2016 року - 15,5 % річних, з 16 вересня 2016 року - 15 % річних, з 28 жовтня 2016 року по 10 квітня 2017 року - 14 % річних. З урахуванням наведеного вище судом зроблений розрахунок (а.с.145-146) із якого видно, що станом на 29.04.2016 року заборгованість за кредитом та відсотками повністю погашена, а станом на 22.05.2017 року залишок власних коштів [PERSON] складає 11357,67 грн. За таких обставин у задоволенні вимог слід відмовити за їх безпідставниістю, що виключає застосування строків позовної давності на чому наполягає представник відповідача.

Outcome: dismissed