Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на кожну дитину у розміо 1/2 частини заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму. Так, відповідно до позовної заяви [PERSON] та [PERSON] з 17.09.2013 року перебували у зареєструваному шлюбі. Шлюб між ними розірвано. Від шлюбу народились троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги не надає, угоди про добровільну сплату аліментів вони не укладали. Позивачу складно самостійно утримувати малолітніх дітей. Позивач зазначає, що оскільки відповідач не має інших дітей, стан здоров"я задовільний, він працевлаштований та отримує офіційну заробіну плату, а тому, як вважає позивач, в змозі допомогти їй та виконувати батьківські обов"язки. 19.11.2018 року протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями визначено головуючою суддею Величко Т.О. Згідно довідки з Реєстру територіальної громади м.Києва "Головного інформаційно-обчислювального центру" [PERSON] зареєстрованим не значиться. 22.11.2018 року Ухвалою судді відкрито провадження усправі. У судове засідання позивач з"явився, позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з"явився, про судові засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується конвертами, які повернулись на адресу суду за закінченням терміну зберігання та зворотніми повідомленнями про вручення повісток. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло, а тому суд вбачає за можливе проводити розгляд справи у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Так у своєму рішення Касаційного Цивільного Суду у складі Верховного Суду від 31.10.2018 року №461/49/16В висловисвоїй постанові КЦС вказав, що місцевим судом вірно застосовано норму статті 180 СК України щодо рівного обов'язку кожного з батьків по забезпеченню дитині необхідного матеріального утримання, відсутності у відповідача інших дітей та/або утриманців, відсутності істотних обставин, які могли б впливати на виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків, наявності стабільного доходу, а отже і можливості сплачувати аліменти, з урахуванням інтересів та потреб саме дитини, дійшов обґрунтованого висновку про те, що з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу). Отже вказані обставини дають можливість батьку дитини належним чином виконувати покладені на нього законодавством зобов'язання, а саме: сплачувати аліменти у визначеному судом першої інстанції розмірі на утримання свого єдиного сина до досягнення ним повноліття. На думку КЦС закріплений на законодавчому рівні мінімальний розмір аліментів (який станом на час перегляду справи судом касаційної інстанції збільшено) не виконує обмежувальну функцію при визначенні розміру аліментів, який цей мінімум перевищує; зазначивши про наявність у відповідача, який є військовослужбовцем СБ України, хронічних захворювань та необхідності постійних витрат на лікування та профілактику, апеляційний суд не встановив якими доказами підтверджується реальність таких витрат, також не взяв до уваги, що відповідно до пунктів 2.1, 2.2 Інструкції про порядок медичного забезпечення в Службі безпеки України, затвердженої наказом Служби безпеки України від 08 жовтня 2007 року (яка була чинною на момент розгляду справи), надання медичної допомоги у системі Служби безпеки України покладається на заклади охорони здоров'я СБУ, основним завданням яких є організація та надання медичної допомоги особовому складу СБУ та іншим особам, включаючи широкий спектр профілактичних і лікувальних заходів, а також виконання інших функцій на основі професійної діяльності медичних працівників, отже відповідач як військовослужбовець Служби безпеки України має право на безкоштовну медичну допомогу у відповідних закладах охорони здоров'я та є придатним до військової служби. З урахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів до 1/6 частини доходів відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги є частково обґрунтованими, оскільки неповнолітні діти сторін проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, позивач згідно довідки від 29.10.2018 року № 00033469 взята на облік як внутрішньо переміщена особа, відповідач у судове засідання не з"явився, доказів про доходи суду не надав, зі слів позивача ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги не надає, а тому позов підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача 1/4 чстини усіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину до досягення ними повноляття, але не менше 50% прожиткового мінімуму встанвленого для дитини відповідного віку .

Outcome: partial