Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

у грудні 2017 року [PERSON] звернулася у суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів за минулий час. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вона у 2006 році мала недовготривалі стосунки з відповідачем. [INFO] в них народилася донька [PERSON]. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 27 травня 2009 року визнано батьківство відповідача, у зв"язку з чим зобов"язано відділ РАГС внести відповідні зміни в актовий запис про народження дитини. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04 вересня 2017 року, зміненим постановою Апеляційного суду м. Києва від 11 січня 2018 року, визначено спосіб участі батька у вихованні дитини. Позивач зазначає, що донька проживає разом з нею. Відповідач жодним чином не приймає участі у житті доньки, не допомагає матеріально, всі витрати на дитину, на її належне харчування, освіту, її розвиток, подорожі несе мати. На думку позивача, відповідач має остатній матеріальний статок, оскільки останній має у власності квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], користується власним автомобілем, постійно подорожує разом зі своєю сім"єю та виїздить за кордон. Певний час відповідач здійснював підприємницьку діяльність, у звязку з чим отримував дохід. Оскільки сторони у справі не досягли згоди щодо участі останнього в матеріальному забезпеченні дитини та не встановили розмір матеріального забезпечення дитини, позивач просить стягнути з відповідача на утримання доньки аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 5 000 грн. щомісячно, починаючи з 25.12.2017 р. і до повноліття дитини. У заяві про збільшення позовних вимог [PERSON] також просить стягнути з відповідача 180 000 грн. аліментів на утримання доньки за минулий час за період, починаючи з 25.12.2014 р. по 25.12.2017 р. (а.с. 137) В обгрунтування збільшених позовних вимог позивач зазначає, що відповідач при кожній зустрічі з позивачкою, на її спроби за домовленістю вирішити питання про аліменти на дитину, спочатку зазначав, що під час судового розгляду у справі про позбавлення батьківських прав він визначиться із розміром аліментів та почне їх сплачувти, а потім вказував, що має намір укласти договір про сплату аліментів добровільно, проте пізніше вважав, що це питання має вирішувати суд. Позивачка розраховувала, що за домовленістю між сторонами вирішиться це питання найближчим часом, хотіла надати реквізити для перерахунку коштів. Також між сторонами велись перемовини щодо укладення мирової угоди з цього питання. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Відповідач та його представник в судовому засіданні частково визнали позовні вимоги та не заперечували проти стягнення аліментів у розмірі 930 грн., тобто 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зазначивши, що відповідач 26 грудня 2009 року одружився. Має у шлюбі двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Не заперечує проти участі у матеріальному забезпеченні доньки, проте зазначає, що в лютому 2017 року він припинив підприємницьку діяльність, у зв"язку з чим з вказаного періду не має постійного доходу. Несе витрати на утримання 2-х малолітніх дітей. Визначений позивачем розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 грн. є, на думку відповідача, необгрунтовано великим. В частині стягнення аліментів за минулий час відповідач просив відмовити в задоволенні позову, оскільки вважає, що позивач має стабільну роботу і дохід, а тому не потребує у фінансовій допомозі. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 12) Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 27 травня 2009 року визнано батьківство відповідача, у зв"язку з чим зобов"язано відділ РАГС внести відповідні зміни в актовий запис про народження дитини. (а.с. 10) Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04 вересня 2017 року, зміненим постановою Апеляційного суду м. Києва від 11 січня 2018 року, визначено спосіб участі батька у вихованні дитини, відмовлено в частині позовних вимог про позбавлення батьківських прав. (а.с. 66-84) Малолітня [PERSON], 2007 року народження, проживає разом з матір"ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] проживає окремо. З матеріалів справи вбачається, що 26 грудня 2009 року він одружився. (а.с. 7) Має у шлюбі двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. (а.с. 54 - 55) Звертаючись в суд з позовом про стягнення аліментів, [PERSON] зазначала, що дитина проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні, а відповідач не приймає участі у вихованні доньки та не надає матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Сторонами не оспорюється, що їх донька проживає разом з матір'ю [PERSON], що також підтверджується актом обстеження умов проживання від 03 лютого 2017 року, складеним службою у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації. (а.с. 20). У такому випадку, вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки ґрунтуються на законі. [PERSON] посилається на те, що на утримання дитини необхідно 5000 гривень щомісяця, і відповідач має можливість сплачувати аліменти в такому розмірі. Частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] в лютому 2017 року припинив підприємницьку діяльність та на даний час не працює. Має на утриманні двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Заперечуючи проти заявленого розміру аліментів у сумі 5000 гривень, відповідач надав докази перебування на його утриманні інших дітей. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). При визначенні розміру аліментів суд вважає за необхідне врахувати наявність у відповідача інших дітей, які знаходяться на його утриманні. Також суд враховує рівність обов'язку батьків по утриманню дитини та наявність обставин, що мають істотне значення при визначені судом розміру аліментів, зокрема, надані докази майнового стану відповідача. При визначенні розміру аліментів на утримання дітей слід враховувати, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси всіх осіб та має брати до уваги інтереси не тільки позивача, але й відповідача. Відповідач позов визнав частково, надав суду документи на підтвердження того, що у нього є інші утриманці, та про рівень своїх доходів. За таких обставин, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання їх малолітньої доньки аліменти у розмірі 930 гривень щомісяця. Такий розмір аліментів відповідає вимогам розумності та є співмірний витратам, які мають нести батьки на утримання дітей. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Також позивач просить стягнути 180 000 грн. аліментів на утримання доньки за минулий час за період, починаючи з 25.12.2014 р. по 25.12.2017 р. Відповідно до ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. Суд не погоджується з доводами позивача, оскільки позовна заява не містить посилань на докази, які підтверджують вказану обставину. Не надано також доказів і в судовому засіданні, як то направлення відповідної вимоги, доказів її отримання відповідачем та ухилення останнього від сплати аліментів починаючи з 25 грудня 2014 року до 25 грудня 2017 року. З матеріалів справи вбачається, що між сторони неоднораово зверталися у суд з позовними заявами, проте вимог про стягнення аліментів [PERSON] не заявляла. З огляду на наведене, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням часткового задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягає також 640 гривень судового збору.

Outcome: partial