Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «ОТП Банк» про стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 4241 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.08.2013 р. між ним та ПАТ «ОТП Банк» був укладений Договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого Банк зобов»язався надати кредит в розмірі 4000 гривень на придбання вхідних дверей у ФОП [PERSON] та 240 гривень на придбання послуг зі страхування життя. Загальна сума кредиту становила 4240 гривень. Строк кредитування складав 12 місяців. Банк гарантував перерахування суми кредиту на поточний рахунок ФОП [PERSON] на умовах укладеного Договору про співробітництво. Договором було передбачено, що кошти в розмірі 4240 гривень перераховуються на корись ФОП [PERSON] та СК «Уніка Життя» в рахунок оплати товару та послуг. Підставою для перерахування коштів є оригінал договору. Банк повинен був перерахувати кошти протягом 3 робочих днів з дати отримання Банком оригіналу примірника Договору. Крім того, позивач посилається на те, що 28.08.2013 р. між ним та ФОП [PERSON] було укладено Договір індивідуального замовлення № 21. З моменту укладення Договору і по грудень 2013 р. [PERSON] не здійснив передачу товару в зв»язку з відсутністю оплати товару Банком. Після письмового звернення до відповідача він отримав лист, в якому Банк посилався на виконання своїх зобов»язань за Договором кредиту і в якості доказу було надано платіжне доручення, не завірене належним чином, про перерахування Банком на рахунок ФОП [PERSON] 3600 гривень, хоча умовами Договору було передбачено 4000 гривень. Оскільки Банк не виконав свого обов»язку щодо надання кредиту в повному обсязі, посилаючись на положення ст.612 ЦК України позивач зазначає, що він має право відмовитись від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Також позивач зазначає, що незважаючи на невиконання з боку відповідача своїх зобов»язань, він належним чином виконав свої обов»язки за кредитним договором і сплатив кошти в рахунок погашення кредиту в розмірі 4241 гривень, які він просить стягнути з відповідача, як безпідставно набуте майно на підставі положень ст.1212 ЦК України. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просив суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на невиконання ПАТ «ОТП Банк» своїх зобов»язань за Договором споживчого кредиту. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи або розгляд справи у відсутність представника Банку не звертався. Третя особа в судове засідання не з»явилась, про місце і час судового розгляду повідомлявся за місцем реєстрації. Судова повістка повернулась до суду за закінчення терміну її зберігання. В зв»язку з належним повідомленням відповідача про місце і час судового розгляду, на підставі ст..ст.224-226 ЦПК України, за згодою представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справиж. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.08.2013 р. між [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк» був укладений Договір про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого Банк зобов»язався надати кредит в розмірі 4000 гривень на придбання у Продавця 1, яким є ФОП [PERSON], товару - вхідних дверей та 240 гривень на придбання послуг добровільного страхування у Продавця 2 - ПАТ «Страхова компанія «СК «Уніка Життя». Загальна сума кредиту згідно умов договору становила 4240 гривень. Відповідно до п.п. 1.1 строк кредитування складав 12 місяців. Згідно з п. 1.2.3 підставою для перерахування Банком коштів Продавцям є оригінал Договору. Сторони погодили, що датою надання кредиту є 28.08.2013 р. Даним Договором встановлювався пільговий період по сплаті процентів і щомісячної комісії строком 6 календарних місяців з дати укладення Договору,протягом якого проценти за користування кредитом і щомісячна комісія не сплачувалась. Позичальник, в свою чергу, відповідно до п.4.1 Договору зобов»язався повністю повернути Банку суму отриманого Кредиту та виконати всі інші зобов»язання, встановлені Договором не пізніше 28.08.2014 року. Сума отриманого кредиту повинна була погашатися щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначеному в Графіку, що є додатком до Договору. З матеріалів справи вбачається, що крім Кредитного договору на споживчі цілі позивач 28.08.2013 р. уклав з ФОП [PERSON] Договір індивідуального замовлення № 21. Відповідно до ст.1054 ЦК України, Банк зобов"язаний надати кредит Позичальнику, в розмірі та на умовах, що передбачені кредитним договором, а Позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу положень п.23 ч.1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. Судом встановлено, що відповідач, як кредитодавець, не виконав свої зобов»язання за Кредитним договором, оскільки відповідно до листа Банку за № 77-77-13-68-2-1/15806 від 24.12.2013 р. ПАТ «ОТП Банк» перерахував на рахунок Продавця 1 - ФОП [PERSON] 3600 гривень 02.09.2013 р., хоча Договором передбачалось перерахування коштів розмірі 4000 гривень, що становило вартість товару. Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що становлені договором. Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов"язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема: : припинення зобов»язання внаслідок односторонньої відмови від зобов»язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов»язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Як встановлено в ході судового розгляду і це підтверджується відповідними платіжними документами, позивач згідно графіку16.09.2013 р., 17.10.2013 р., 26.11.2013 р., 16.12.2013 р., 17.12.2013 р., 14.01.2014 р. перерахував на рахунок ПАТ ОТП Банк» грошові кошти на загальну суму 4241 гривня. На момент розгляду справи ФОП [PERSON] не виконав свої зобов»язання щодо поставки вхідних дверей в зв»язку з відсутністю повної оплати . Згідно з ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. У відповідності до п.9 ст.11 зазначеного Закону у разі реалізації споживачем своїх прав, передбачених ст.ст.8, 10 Закону, ці права діють і стосовно кредитодавця, що надав йому споживчий кредит для придбання продукції Кредитодавець у такому випадку зобов»язаний повернути споживачеві суму вже здійснених ним виплат при розірванні договору купівлі-продажу (виконання роботи, надання послуги) або здійснити відповідне коригування кредитних зобов»язань споживача. Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що на момент розгляду справи з боку відповідача не надано суду доказів на спростування обставин, викладених в позовній заяві встановлених в ході розгляду справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст..88 ЦПК України.

Outcome: approved