Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

16.08.2013 року позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача заборгованість за кредитним договором № DNH4KP25170948 від 26.08.2006 року. Посилався на те, що відповідач отримав кредит у розмірі 1909.70 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25.08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на отримання кредиту на таких умовах , що підтверджується тим, що відповідач підписав заяву разом з Умовами надання кредиту фізичним особам ( Розстрочка) (Стандарт). Оскільки відповідач не виконав умови договору, він має заборгованість по вказаному кредитному договору у розмірі 28 213. 74 грн., яка складається із 1909.70 грн. заборгованості за кредитом, 8888.94 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 15595.40 грн. пені за несвоєчасне виконання золбов"язань по договору, 500 грн. штраф ( фіксована частина), 1319.70 грн. штраф (процентна складова). Просив стягнути з відповідача заборгованість та витрати пов"язані зі сплатою судового збору. У судове засідання представник позивача надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав, що викладені в позовній заяві, просив також розглядати справу у його відсутність. Відповідач позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, подав заперечення та заяву про застосування строків позовної давності до заявлених до нього позовних вимог.. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступник висновків. Встановлено, що 26.08.2006 року відповідач [PERSON] отримав у позивача, ПАТ КБ " "Приватбанк", кредит у розмірі 1909.70 грн. по заяві позичальника № №DNH4KP25170948 від 26.08.2006 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25.08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 26.02.2008 року. Будь-яких інші договори між банком та відповідачем, щодо отримання цього кредиту не укладалися. Відповідач не виконав умови договору та має заборгованість перед позивачем по вказаному кредиту у розмірі 28 213. 74грн., яка складається із 1909.70 грн. заборгованості за кредитом, 8888.94 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 15595.40 грн. пені за несвоєчасне виконання золбов"язань по договору, 500 грн. штраф ( фіксована частина), 1319.70 грн. штраф (процентна складова). ПАТ КБ " Приватбанк" звернувся до суду із позовною заявою про стягнення кредитної заборгованості 16.08.2013 року. Дія кредитного договору визначена сторонами до 16 лютого 2008 року. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. П.1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлена в один рік. Ч.3 статті 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач зробив заяву про застосування судом строків позовної давності до позовних вимог ПАТ КБ " Приватбанк". Як убачається із заяви позичальника № DNH4KP25170948 від 26.08.2006 року, відповідно до якої відповідач отримав кредит, кінцева дата виконання зобов"язання по кредиту встановлена 16.02.2008 року. ПАТ КБ " Приватбанк" звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості по кредиту 16.08. 2013 року, тобто після сплину загальних та спеціальних строків позовної давності, які визначені ЦК України. Позивач не надав суду жодного доказу у підтвердження наявності домовленості між банком та відповідачем про збільшення строків позовної давності, як загальної так і спеціальної, щодо спірного кредитного договору. Позиція позивача про те, що розміщення на сайті ПАТ КБ "Приватбанк" Умов надання споживчого кредиту фізичним особам (розстрочка) (стандарт) є достатнім заходом для ознайомлення позичальника з умовами надання кредиту і свідчить про наявність домовленості між сторонами кредитного договору про збільшення строків позовної давності, як загальної так і спеціальної, не відповідає загальним умовам укладення договорів, що передбачені ЦК України, звичаям ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Умови надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт) підписані головою правління банку, але не мають підпису позичальника, його реквізитів, відсутня і дата їх складання , підпису сторін, а також відсутня жодна ідентифікуюча ознака на предмет їх невід'ємності від Заяви позичальника. У Заяві позичальника № DNH4KP25170948 від 26.08.2006 року не зазначено, що неврегульовані у ній питання регулюються відповідно до Умов надання споживчого кредиту фізичним особа, у Заяві є посилання на умови лише щодо сплати процентів, кінцевої дати виконання зобов"язання та щомісячна сума платежу по договору. Таким чином, підстав вважати, що банком отримана згода [PERSON] на укладення кредитного договору з урахуванням вказаних Умов, на які посилається позивач, немає, а тому правовідносини між сторонами з приводу кредитування регулюються тільки Заявою позичальника, строк виконання зобов'язань за якою встановлений до 16 лютого 2008 року. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв"язку, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні належними і допустимими доказами, виходячи із наданих позивачем доказів, заявлені із пропуском трирічного строку позовної давності, що в сукупності свідчить про їх недоведеність і необхідність відмови у задоволенні позову по суті.

Outcome: dismissed