Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Позивач в січні місяці 2015 року звернувся до суду зазначивши ,що відповідач № 1,тобто -[PERSON]- 11.09.2014 року та 12.09.2014 року ,на підставі укладених між ними кредитних договорів № 00127 і № 00128 ,отримав кредити в сумі по-149000 гр.00 коп. кожен ,строком до 11.10.2014 року під 34% річних . В забезпечення взятих на себе позичальником зобов"язань,між кредитодавцем та поручителем , було укладено договір поруки у відповідності до змісту якого останній взяв на себе зобов"язання відповідати перед кредитною спілкою за зобов"язаннями боржника. Відповідач № 1 взяті на себе згідно до умов укладених договорів ,взяті на себе зобов"язання - не виконав та гроші кредитору не повернув . На неодноразові звернення спілки до відповідача з вимогою сплатити наявну заборгованість по кредитним зобов"язанням-останній не реагує ,що і спонукало позивача звернутись до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів коштів згідно умов договору. В судове засідання представник позивача подав клопотання яким підтримав заявлений позов та просить суд стягнути з відповідача на користь банка заборгованість за кредитом ,заборгованість по відсотках та штрафні санкції за невиконання умов договору ,що в цілому складає -314653гр.41 коп.,а також просить стягнути понесені банком судові витрати при зверненні до суду та розглядати справу без його участі. Відповідачі в судове засідання не з"явились ,подали заяви про визнання позову в повному обсязі та не заперечуютьть стосовно його задоволення . Суд , дослідивши матеріали справи вважає ,що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Змістом ст.11 ЦК України 2003 року визначено цивільні права та обов.язки ,які виникають в осіб ,з дій передбачених актами цивільного законодавства ,а однією з підстав для їх виникнення -є договір. Диспозицією ч.1 та 2 ст.509 ЦК України 2003 року обумовлено ,що під зобов.язанням необхідно розуміти правовідношення в якому сторона /боржник/ зобов.язана вчинити на користь іншої сторони /кредитора/певну дію,тобто сплатити гроші чи виконати якусь роботу іт.д. Сторонами ж у зобов.язанні ,у відповідності до ст.510 ЦК України -є боржник та кредитор,які не можуть у віповідності до ст.525 ЦК України відмовитись від виконання зобов.язання в односторонньому порядку та зобов.язані згідно до вимог ст.526 цього ж кодекса, належним чином виконувати взяті зобов.язання у відповідності до умов договору.. У відповідності до ч.1 ст.1054 ЦК.України -2003 року, за кредитним договором -банк зобов.язується надати грошові кошти позичальнику,а позичальник зобов.язується повернути кредит та сплатити проценти. В даному ж випадку -11.09.2014 року та 12.09.2014 року,між сторонами, було укладено два кредитні договори:-.№ 00127 та № 00128 згідно змісту яких ,кредитодавець надав позичальнику /відповідачу№1/ кредити в сумі-149.000гр.00 коп. кожний, на розвиток селянського фермерського господарства.Термін дії договорів-1/один/ місяць . У відповідності ж до п.2.3.даного договору,позичальник зобов"язується погасити кредити в місячний термін та сплатити відсотки за їх користуванням . Позивач та відповідач № 2 у відповідності до п. 4.1. договору ,в забезпечення взятих на себе зобов"язань відповідача № 1 перед кредитором ,уклали 11.09.2014 року договір поруки № 00127-П-І /ас.11/ у відповідності до змісту якого останній взяв на себе зобов"язання відповідати перед кредитною спілкою за зобов"язаннями основного боржника. Судом встановлено ,що з часу отримання кредитів /ас.-10 та ас.-19/ нарахування по поверненню кредитів та відсотки за їх користуванням відповідачем №1 -не проводяться . Відповідачу № 1 позивачем письмово /ас.23/ наголошувалось про необхідність сплати наявну заборгованість ,але останній на попередження не реагував та порушував умови договору. Таким чином, відповідач №1 істотно порушив вимоги договору та право позивача , що знайшло своє відображення в неотриманні своєчасно кредитором належних йому коштів,права на вільне розпорядження коштами та являється підставою для задоволення позову. Судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду ,підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача № 1 ,оскільки наявним в матеріалах справи договору поруки ,укладеним між позивачем та відповідачем ,визначено лише солідарну відповідальність за виконання основного боргу, враховуючи і сплату штрафних санкцій . Питання ж солідарної відповідальності за стягнення судових витрат умовами договору -не обумовлено. Приймаючи до уваги вищевикладене ,

Outcome: approved