Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

19 вересня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], залучивши в якості третіх осіб: [PERSON], Виконавчий комітет Української міської ради Обухівського району Київської області про встановлення батьківства . Обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з 2011 року він перебував у стосунках з [PERSON]. Про те, що вона вагітна від нього він не знав, так як вони посварилися і ніяких стосунків не підтримували. [INFO] року [PERSON] народила доньку [PERSON], але батьком дитини був записаний відповідач [PERSON], з яким у шлюбі [PERSON] не перебувала, але який на той час підтримував її і весь час був поряд з нею. Про те, що [PERSON] народила від нього дитину, він дізнався лише після народження дочки. 24 листопада 2012 року вони уклали шлюб, який був зареєстрований у Лівобережному Відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім"ї. Коли він звернувся у травні 2014 року до Виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області, для видачі нового свідоцтва про народження дитини, в якому він буде зазначений батьком своєї доньки, то йому було відмовлено, і в усній формі роз"яснено, що дане питання вирішується в судовому порядку.Враховуючи викладене, просив визнати його батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини за № 74 від 24.05. 2012 року, записавши батьком дитини [PERSON], змінивши прізвище та по-батькові дитині, а саме, замість "[PERSON] змінити на "[PERSON]". Позивач в судове засідання не з"явився, подав до суду письмову заяву, в якій підтримав позовні вимоги з вище зазначених підстав, та просив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач [PERSON] не заперечував проти заявленого позову, пояснивши суду, позивач визнає своє батьківство, оскільки на момент зачаття дитини мав стосунки з матір"ю дитини. Позивач проживає разом з матір'ю дитини та дитиною, піклується про доньку, виховує та утримує. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Визнання відповідачем позовних вимог прийнято судом. Із роз»яснень Постанови Пленуму Верховногог Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вбачається, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні третя особа на стороні позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги з вище зазначених підстав, просила їх задовольнити. Представник Виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області в судове засідання не з"явився. згідно факсограми, яка надійшла до суду, просив розглядати справу без участі їх представника. Судом визнано за можливе справу розглядати у відсутності третьої особи по наявних матеріалах. Заслухавши пояснення відповідача , третьої особи [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України , визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: - за заявою матері та батька дитини; - за рішенням суду. Відповідно до ст. 128 ч.3 Сімейного кодексу України, позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. В судовому засіданні встановлено, що з 2011 року позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] перебували в близьких стосунках. З пояснень [PERSON] вбачається, що відносини між ними належним чином не склались і тому вони стали проживати окремо. Про те, що вона була вагітною вона позивача не повідомила, а стала підтримувати відносини з [PERSON] Лише після народження дитини вона з позивачем 24.11. 2012 року уклали шлюб, вона визнає що батьком її дитини є позивач, після нароження доньки і по даний час позивач займається вихованням та утриманням дитини. З пояснень відповідача [PERSON] , вбачається, що на момент зачаття дитини [PERSON] мав стосунки з [PERSON], він про це знав, а коли народилася дитина він записав її на себе, але в даний час [PERSON] проживає разом з [PERSON] та дитиною, останній піклується про дитину, виховує та утримує. Таким чином, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] знайшли своє повне підтвердження та підлягають до задоволення, оскільки встановлено, що батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON] , а не відповідач.

Outcome: approved