Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом,в якому зазначив,що його мати -[PERSON] померла [INFO] року.Ще при житті вона склала заповіт,яким після своєї смерті заповіла позивачу все своє майно.Він єдиним спадкоємцем майна покійної матері. Однак при житті мати право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєструвала,тому позивач просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на спірний будинок. Представник позивача в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача,дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, у судовому засіданні встановлено, що мати позивача-[PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про її смерть, виданим виконкомом Іршанської сільської ради Радомишльського району Житомирської області 10.07.1993 року.Ще при житті вона склала заповіт,яким після своєї смерті заповіла позивачу все своє майно. Після смерті матері,залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку [ADDRESS]. Житловий будинок належав померлій, на підставі записів в по господарській книзі №1, згідно якої [PERSON] була зареєстрована Головою двору до дня смерті. Дана обставина підтверджується довідкою Виконавчого комітету Іршанської сільської ради Радомишльського району Житомирської області. Крім того судом встановлено, що мати позивача на момент смерті була зареєстрована та проживала у вищевказаному будинку. Також належність житлового будинку [PERSON] підтверджується довідкою Комунального підприємства « Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» №06 від 08.07.2009 року, в якій зазначено, що їй належить спірний житловий будинок,але право власності на даний будинок за нею не зареєстровано. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадщину після смерті матері прийняв позивач шляхом подачі заяви до нотаріуса в установлений законом шестимісячний строк,та шляхом доглядом за будинком та земельною ділянкою. Як роз»яснив Пленум Веховного Суду України в своїй постанові « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «... у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги». Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст.ст.100,101 ЦК України (в редакції 1963 року) громадяни могли мати у власності житловий будинок,причому глава 10 "Особиста власність" цього ж кодексу не пов"язувала наявність такого права з його обов"язковою державною реєстрацією. Приймаючи до уваги викладене та те,що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо,тому суд його позовні вимоги задовольняє.

Outcome: approved