Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

ПАТ ВАБ "ВіЕйБі Банк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Причиною звернення до суду послужило те, що згідно кредитного договору № ВL-КГ100094614 від 10.02.2012 року відповідач [PERSON] отримала у ПАТ "ВіЕйБі Банк "кредит у розмірі 10000,00 грн. на поточні потреби з умовою сплати процентів за користування кредитом 0,01 % річних , щомісячної комісії в розмірі 3% від суми кредиту , з кінцевим терміном повернення не пізніше 10.02.2015 року. Однак, взяті на себе зобов"язання відповідач не виконувала, вчасно не сплачувала кошти, внаслідок чого заборгованість за кредитним договором становить станом на 13.08.2015 року 32027,75 грн. Просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача в користь банку 32027,75 грн. та судові витрати. Від позивача надійшла заява, просить справу слухати у відсутності представника,позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти слухання справи в заочному розгляді. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час і місце слухання справи повідомлений вчасно, про що свідчить поштова розписка. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до частини1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором, бо відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено ,що відповідно до укладеного договору № ВL-КГ100094614 від 10.02.2012 року відповідач отримала у ПАТ "ВіЕйБі Банк "кредит у розмірі 10000 грн. на споживчі потреби з умовою сплати процентів за користування кредитом 0,01 % річних , щомісячної комісії в розмірі 3% від суми кредиту , з кінцевим терміном повернення не пізніше 10.02.2015 року. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов"язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. [PERSON]. порушила вимоги умов договору, не сплачуючи вчасно заборгованість по кредитному договору. Станом на 13.08.2015 року згідно розрахунку відповідач має заборгованість 32027,75 грн., в тому числі: 7216,60 грн.-заборгованість по сплаті кредиту; 700,03 грн.-комісія за розрахункове обслуговування, 24111,12 грн.-неустойки. Ст.ст. 610,611, 623,651 ЦК України передбачено ,що у разі порушення зобов*язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків ,сплата неустойки. Згідно із ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов"язання за кожен день прострочення виконання.Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Пунктом 4.3. кредитного договору визначено, що у випадку прострочення сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню,що розраховується від суми невиконаних боргових зобов*язань із ставкою 0,50%. Пунктом 3.3.2 кредитного договору визначено ,що якщо прострочення виконання боргових зобов*язань за договором перевищило 60 календарних днів банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити штраф у розмірі 25 % від суми кредиту. Суд вважає необґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача штрафу, пені за порушення взятих на себе зобов'язань, так як за змістом ст. 549 УК України пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій, а тому не можуть бути одночасно нарахованими за порушення позичальником договірного зобов'язання, оскільки це суперечить вимогам ч.1 ст.62 Конституції країни та ч.3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Окрім того, у відповідності до ст. 551 ЦК України розмір неустойки (пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Тому враховуючи те, що розмір нарахованої позивачем пені є надто значним від суми заборгованості по кредиту суд прийшов до висновку, що розмір пені слід зменшити до 8000 грн. Враховуючи вищенаведене, суд встановив, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення в сумі 15916,63 грн. На підставі ст.526, 527,530,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved