Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача, в якому з урахуванням уточнених вимог просила визнати бездіяльність неправомірною, стягнути з відповідача суму допомоги по вагітності та пологам в розмірі 4 132,80 грн., витрати від інфляції у розмірі 809, 80 коп., витрати понесені позивачем у зв"язку з розглядом справи на загальну суму 370,80 грн., витрати на лікування в розмірі 600 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 3 500 (три тисячі п»ятсот) грн. 00 коп., моральну шкоду в розмірі 2 000,00 грн. В обгрунтування позову посилається на те, що з 01.11.2003 по 30.11.2012 позивач працювала на посаді бухгалтера в ТОВ "Українська промислова експортна компанія». Згідно наказів № 2 від 11.01.2010 та № 1 від 22.11.2011 позивачу було надано відпустку по догляду за дітьми ( за першою і другою) до досягнення ними 3-х років. В листопаді 2011 позивач надала до відділу кадрів ТОВ "Українська промислова експортна компанія" листок непрацездатності для нарахування та виплати допомоги по тимчасовій втраті працездатності, по вагітності та пологам, за яким розмір допомоги склав 4 132,80 грн. та заяву про виплату допомоги. Разом з тим, станом на день звернення з позовом позивач не отримала дану допомогу, а тому просить суд задовольнити позов в заявлений нею спосіб. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, про місце день і час розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду письмову заяву, в якій позов з викладених у ньому підстав підтримала, просила задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце день і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних в справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає часткеовому задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що 01.11.2003 позивачка була прийнята на посаду бухгалтера в ТОВ Українська промислова експортна компанія», з 10.01.2010 знаходилась у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку до 10.01.2012, з 11.01.2012 знаходилась у відпустці по догляду за другою дитиною до досягнення нею трирічного віку до 29.09.2014. Згідно листка непрацездатності від 22.11.2011 з урахуванням місячного окладу позивача в розмірі 998,40 грн. розмір допомоги по вагітності та пологам складає 4 132,80 грн. ( а.с.65). Відповідно до ч.1 ст.38 Закону України " Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування у зв"язку з тимчасовою втратою працездатності та витратам , зумовленими похованням" допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке компенсує втрату заробітної плати (доходу) за період відпустки у зв"язку вагітністю та пологами. Порядок обчислення середньої заробітної плати для надання допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності і пологах визначається Кабінетом Міністрів України (ч.2 ст.53 Закону України ) Відповідно до п.4 Порядку обчислення середньої заробітної плати(доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов"язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою КМУ від 26.09.2001р. № 1266 розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата для застрахованих осіб, є останні шість календарних місяціі , що передують місяцю, в якому настав страховий випадок. Місяці розрахункового періоду, в яких застрахована особа не працювала з поважних причин (тимчасова непрацездатність, відпустка у зв"язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком) виключається з розрахункового періоду . Встановлено, що позивачці не було виплачено допомогу по вагітності та пологам в розмірі 4 132,80 грн., а тому її розмір підлягає стягненню з відповідача. Позовні вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 2000 грн. також підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Як встановлено в судовому засіданні, в результаті порушення прав позивача на оплату праці відповідач, заподіяв позивачу моральну шкоду, яка полягає в нанесенні моральних страждань від неможливості отримати зароблені кошти, і як наслідок, неможливості утримувати двох малолітніх дітей. Позивач була змушена докладати значні зусилля для організації свого життя, турбуючись про те, як забезпечити нагальні потреби сім'ї. Таким чином, виходячи з обставин справи, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода в сумі 2000грн. Оскільки позивач повинна була отримати допомогу в грудні 2011, на підставі ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків їх виплати» з відповідача також підлягають стягненню втрати від інфляції в розмірі 809, 00 грн. Крім того, частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За змістом статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз, а також вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи. Таким чином, з відповідача також підлягають стягненню витрати, які документально підтверджені позивачем, а саме, на листування в розмірі 70 грн., на оформлення довіреності в розмірі 240 грн., витрати на одержання витягу з ЄДП у розмірі 60,80 грн., а всього в розмірі 370, 80 коп. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. З урахуванням всіх дій, які перебувають у причинному зв'язку із наданням правової допомоги у даній справі, зокрема час витрачений на підготовку позову до суду, час участі у судовому засіданні, приходжу до висновку про відшкодування витрат на правову допомогу розмірі 3 500 грн. Також позивачу підлягає відшкодуванню відповідачем понесені витрати на лікування в розмірі 600 грн., які підтверджені документально. Разом з тим, позовні вимоги в частині визнання неправомірною бездіяльність відповідача задоволенню не підлягають, оскільки в даному випадку права позивача поновлено шляхом стягнення з відповідача допомоги, моральної шкоди та понесених витрат. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користьпозивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 121, 80 грн.

Outcome: partial