Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

У листопаді 2017 року надійшла до суду позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до [PERSON] про відшкодування витрат в порядку регресу, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказував на те, що 14.12.2015 року, близько 19 год. 27 хв., на вул. Харківське шосе в м. Києві, з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем "Тойота Прадо", д.н.з. [NUMBER], сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено наступні транспортні засоби: автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON] та автомобіль "Тойота", д.н.з [NUMBER], що належить [PERSON] Розмір збитків, завданих автомобілю [NUMBER], згідно звіту №244/01/16Б від 07.01.2016 р., складеного ФОП [PERSON], становить 43 440 грн. 67 коп. Відповідно до ст. 30 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Розмір залишків пошкодженого ТЗ, згідно звіту №0244/12/15 від 12.05.2016 р., складеного ФОП [PERSON], становить 14 354 грн. 10 коп. А отже, завдано збитку на суму 29 086 грн. 77 коп. Розмір завданих збитків автомобілю "Тойота", д.н.з [NUMBER] згідно звіту №138/12/15 від 29.12.2015 р., складеного ФОП [PERSON], становить 52 832 грн. 17 коп. При цьому ліміт відповідальності МТСБУ становить 50 000 грн. 00 коп. Договірних зобов"язань між МТСБУ, потерпілими особами та відповідачем не виникало. 31.05.2016 р. МТСБУ перерахувало потерпілому [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 29 086 грн. 77 коп. 17.05.2016 р. МТСБУ перерахувало потерпілому [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 50 000 грн. 00 коп. Таким чином, розмір регламентованої виплати склав 79 086 грн. 77 коп. Крім того, додатково позивачем було понесено витрати на послуги аварійного комісара на загальну суму 820 грн. 00 коп. З огляду на викладене, МТСБУ просить суд стягнути з [PERSON] витрати в порядку регресу в розмірі 79 086 грн. 77 коп., витрати за послуги аварійного комісара на загальну суму 820 грн. 00 коп. та сплачений судовий збір у сумі 1 600 грн. 00 коп. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак, разом із позовом надав заяву про розгляд справи за відстуності представника МТСБУ, проти ухвалення заочного рішення також не заперечив. Відповідачу судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістки з викликом у судове засідання та роз'яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. Відповідач з поясненнями чи запереченнями щодо позовних вимог до суду не зверталася, тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про проведення заочного розгляду справи та задоволення позовних вимог в повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.12.2015 року приблизно об 19.27 годині [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] («ВАРТА»), який належить [PERSON], рухаючись по вул. Харківське шосе біля буд. № 168, в порушення п. 13.1 ПДР України, не дотримався безпечної дистанції в залежності від швидкості руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який від удару відштовхнуло на автомобіль [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], що призвело до пошкодження всіх зазначених транспортних засобів, чим порушив п.13.1 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 23.02.2016 року [PERSON], визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с. 35). Розмір збитків, завданих автомобілю [NUMBER], згідно звіту №244/01/16Б від 07.01.2016 р., складеного ФОП [PERSON], становить 43 440 грн. 67 коп. (а.с. 13-17) Відповідно до ст. 30 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Розмір залишків пошкодженого ТЗ, згідно звіту №0244/12/15 від 12.05.2016 р., складеного ФОП [PERSON], становить 14 354 грн. 10 коп. А отже завдано збитку на суму 29 086 грн. 77 коп. (а.с. 25-27) Розмір завданих збитків автомобілю "Тойота", д.н.з [NUMBER] згідно звіту №138/12/15 від 29.12.2015 р., складеного ФОП [PERSON], становить 52 832 грн. 17 коп. (37-39) При цьому ліміт відповідальності МТСБУ становить 50 000 грн. 00 коп. Згідно до п. 41.1. ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У зв"язку з вищенаведеним позивачем 31.05.2016 р. було перераховано потерпілому [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 29 086 грн. 77 коп, згідно платіжного доручення №4396рв (а.с. 30) та 17.05.2016 р. було перераховано потерпілому [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 50 000 грн. 00 коп., згідно платіжного доручення №3581рв (а.с. 47). Таким чином, розмір регламентованої виплати склав 79 086 грн. 77 коп. Крім того, додатково позивачем було понесено витрати на послуги аварійного комісара на загальну суму 820,00 грн. (а.с.29, 46). Частиною 1 ст.1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор і т.ін.). Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, що передбачено ч.1 ст.1191 ЦК України. Відповідно до п.п.38.2.1. п.38.2. ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зважаючи на викладене,

Outcome: approved