Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 22 березня 2008 року між ТОВ "КБ "Дельта", правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк", та [PERSON] було укладено кредитний договір №003-07047-220308 від 22.03.2008 року, згідно умов якого останньому було надано кредит в сумі 3900,00 грн. на придбання певного майна (послуг) на умовах, визначених договором, зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи зі ставки 12% в рік, з кінцевим терміном повернення 21.03.2010 року. Оскільки відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, станом на 18.02.2014 року у останнього утворилась заборгованість за кредитним договором на загальну суму 2032 грн. 71 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь, а також судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з"явився. Про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Представник позивача Лантух І.В. надала до суду заяву, в якій просила дану справу розглядати за її відсутності, одночасно зазначила, що позов підтримує та не заперечує проти проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином (а.с.36-38). Причини своєї неявки суду не повідомив. На підставі ст. ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності сторін, та ухвалити заочне рішення по справі, на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов такого договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як встановлено судом, 22 березня 2008 року між ТОВ "КБ "Дельта", правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк" (а.с.17), та [PERSON] було укладено кредитний договір №003-07047-220308 від 22.03.2008 року, згідно умов якого останньому було надано кредит в сумі 3900,00 грн. на придбання певного майна (послуг) на умовах, визначених договором, зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи зі ставки 12% в рік, та плати в розмірі 1,95% в місяць за обслуговування кредитної заборгованості, з кінцевим терміном повернення 21.03.2010 року (а.с.5-7). Позивач виконав свої зобов`язання за вказаним договором перед відповідачем, надав [PERSON] грошові кошти в розмірі 3900,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №11628484 від 24.03.2008 року (а.с.14). Зі свого боку, відповідач отримав у своє розпорядження Майно, що підтверджується Актом перевірки наявності, стану, умов використання Предмету застави від 22.03.2008 року (а.с.13). Відповідно до п.2.2 кредитного договору моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на відповідні рахунки Кредитора в повному обсязі: суми кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених Договором, та можливих штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання Позичальником умов цього Договору (а.с.5). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У відповідності зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно приписів ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.4 ст.631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до п.6.1 кредитного договору, при несвоєчасній сплаті Позичальником платежів в строки, передбачені цим Договором, Кредитор має право вимагати від Позичальника оплати боргового зобов"язання в примусовому порядку згідно чинного законодавства України (а.с.6). Позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не виконав належним чином зобов"язання за кредитним договором, не сплатив платежі в строки, визначені договором, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 526, 530, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 18.02.2014 року згідно наданого позивачем розрахунку має заборгованість - 2032,71 грн., яка складається з наступного: 936,70 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 108,87 грн. - заборгованість за відсотками; 987,14 грн. - заборгованість за комісіями (а.с.15-16). Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, виходячи з вищенаведеного, враховуючи обставини справи, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги доведені, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 243 грн.60 коп., що документально підтверджено. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved