Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду позовом, в якому просив витребувати з незаконного володіння ТОВ „Ремторгпобуттехніка" майно, що належить йому,а саме: термопласт-автомат ДЕ 3330Ф1 № 6400-92. Також просив стягнути з ТОВ„Ремторгпобуттехніка" на його користь в рахунок відшкодування збитків 44 129,98 грн. Вимоги обґрунтував тим, що він як власник термопласту-автомату звернувся до відповідача з проханням демонтувати та вивезти автомат з приміщення, але йому в цьому було відмовлено. В зв"язку з неможливістю на даний час працювати на цьому обладнанні, йому заподіяно шкоди, тому що якби продукція була виготовлена на його автоматі, він отримав би дохід у розмірі 44 129,98 грн. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 січня 2014 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено. Не погоджуючись з рішенням суду, [PERSON] звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24.01.2014 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Апелянт вважає, що зазначене рішення суду першої інстанції по суті є не правильним та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, його висновки не відповідають фактичним обставинам справи. Апелянт зазначає, що суд не дав ніякої оцінки тому, що він як власник спірного майна не може розпорядитись своїм майном внаслідок протиправних дій відповідача. Також у позовній заяві він просив суд, у зв'язку з перешкодою відповідачем користуватись своїм майном та отримувати від його використання прибутки, стягнути з нього не отримані ним доходи та навів з цього приводу відповідні розрахунки, але з незрозумілих причин ці позовні вимоги залишились поза увагою суду. В запереченнях на апеляційну скаргу [PERSON], ТОВ «Ремторгпобуттехніка» просить апеляційну скаргу [PERSON] відхилити, а рішення суду залишити без змін. В судовому засіданні апелянт та його представник підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити. Представники відповідача апеляційну скаргу не визнали, просили в її задоволенні відмовити. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог [PERSON], суд першої інстанції виходив з того, що позивачем, в порядку ст.60 ЦПК України, не доведено незаконного заволодіння відповідачем спірним обладнанням, оскільки з пояснень сторін слідує, що позивач добровільно залишив дане обладнання на території ТОВ «Ремторгпобуттехніка». Будь-яких доказів того, що ТОВ "Ремторгпобуттехніка" перешкоджало позивачу у вільному доступі до приміщення, де знаходиться майно, і можливості самостійно демонтувати та вивезти його, позивачем не надано. Окрім цього, на даний час Центральним відділом державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції накладено арешт на термопласт-автомат ДЕ 3330Ф1 №6400-92, який знаходиться в приміщенні відповідача, що підтверджується актом опису й арешту майна від 23.01.2014 року (а.с.129). В зв"язку з вищевикладеним, суд відмовив і в іншій частині позовних вимог. З таким висновком суду першої інстанції частково не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного. Відповідно до копії видаткової накладної №РН-0000017 від 04 березня 2010 року ФОП [PERSON] передав [PERSON], як фізичній особі, термопласт-автомат ДЕ 3330Ф1 №6400-92, вартістю 52220,00 грн. (а.с.5). Отже, відповідно до даного документу позивач є власником вищезазначеного майна, що не заперечувалось представниками відповідача. З 01.01.2011 року по 31.12.2011 року БПП „Крамниця" орендувало у ТОВ "Ремторгпобуттехніка" приміщення по вул. Інструментальна,3-а в м. Чернігові, автомат-термопласт знаходився в цьому ж приміщенні. 03 січня 2012 року між позивачем та ПБП «Крамниця» укладено договір оренди обладнання: термопласт-автомату ДЕ 3330Ф1 №6400-92, терміном на чотири роки з моменту прийняття майна за актом приймання (а.с.15-17). 27 січня 2012 року директор ПБП «Крамниця» звернувся до відповідача з листом про надання технічної можливості для демонтажу та перевезення спірного обладнання, при цьому повідомив про проведення 06.02.2012 року зазначених робіт (а.с.13). В листі від 01.02.2012 року (а.с.8) на вищевказане звернення відповідач зазначив, що для проведення демонтажу обладнання необхідно надати: відповідний дозвіл на виконання робіт з демонтажу, договір з організацією, яка буде проводити відповідні роботи, а також зазначено, що обладнання буде повернуто після сплати боргу БПБ „Крамниця" та повернення орендованого приміщення в обумовленому договором стані. Тобто, як вбачається з листа, відповідач не погоджується на повернення майна позивача та зазначає умови, за наявності яких воно може бути повернуто. Крім того, представники відповідача в судді апеляційної інстанції також заперечували проти того, щоб позивач забрав належне йому на праві власності майно, посилаючись на наявність боргу ПБП „Крамниця" перед ТОВ „Ремторгпобуттехніка" за рішенням Господарського суду Чернігівської області від 18 грудня 2013 року, яким стягнуто з ПБП „Крамниця" на користь ТОВ „Ремторгпобуттехніка" борг у розмірі 12 562,62 грн. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала, а ч.3 цієї статті передбачено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння. Виходячи з наведеного, згідно ч.3 ст.1212 ЦК України положення цієї глави застосовується, зокрема, до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння, яке здійснюється на підставі статті 387 ЦК України. Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що відповідач незаконно без достатньої правової підстави утримує в себе, належне позивачу, майно: термопласт-автомат, а тому позовні вимоги щодо витребування даного майна з незаконного володіння відповідача з підстав, зазначених в позовній заяві, підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про відшкодування шкоди, завданою протиправною поведінкою відповідача, то апеляційний суд вважає, що вони не підлягають задоволенню, оскільки з даного приводу не надано суду належних доказів, а розрахунок позивача є припущенням розміру заподіяної шкоди. Що стосується акту опису й арешту майна від 23.01.2014 року, складеного заступником начальника Центрального ВДВС Чернігівського міського управління юстиції, відповідно до якого накладено арешт на термопласт-автомат ДЕ 3330Ф1 №6400-92 в межах виконавчого провадження №487/18, на підставі наказу господарського суду Чернігівської області №627/1446/13, і спірне майно згідно цього акту передане на зберігання [PERSON], як посадовій особі ТОВ «Ремторгпобуттехніка» (а.с.129), то він складений вже після звернення позивача до суду (21.10.2013 року) з конкретними позовними вимогами та відповідним їх обґрунтуванням і судом встановлено порушення прав позивача на той час, а акт був складений тільки в день останнього судового засідання суду 1 інстанції (23.01.2014 року) і спір, за яким його складено, виник між ТОВ „Ремоторгпобуттехніка" та ПБП „Крамниця". Наявність акту має враховуватись при виконанні даного рішення суду. Відповідно до ст.88 ЦПК України апеляційний суд при ухваленні нового рішення та частковому задоволенні позовних вимог змінює розподіл судових витрат, а саме: у даному випадку з відповідача на користь позивача належить стягнути 121 грн.80 коп. в повернення судового збору, сплаченого позивачем при поданні апеляційної скарги за вимоги немайнового характеру.

Outcome: partial