Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з позовом де вказує, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0718 га та житловий будинок, які розташовані за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Покотилівка, вул.Піонерська, 118. Відповідач, який є її сусідом, на належній йому земельній ділянці №116 по вулиці Піонерській у с.Покотилівка Харківського району Харківської області з порушенням існуючих будівельних норм та правил звів дворову вбиральню, яка розташована на відстані менш ніж 1 метр від межі між ділянками та на відстані менш ніж 10 метрів від належного їй будинку. Оскільки відповідач в добровільному порядку не зносить цю споруду, просила зобов"язати відповідача знести тимчасову споруду, яка розташована на земельній ділянці №116 по вулиці Піонерській у с.Покотилівка Харківського району Харківської області, заборонити відповідачеві зводити на належній йому земельній ділянці тимчасові споруди з порушеннями діючих будівельних норм та правил. Позивач у судове засідання не з"явилась, надала суду письмову заяву з проханням розглядати справу у її відсутність. Заявлені позовні вимоги підтримала і просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з"явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив. Тому суд, у відповідності з вимогами ст.224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, постановивши по справі заочне рішення. Представник третьої особи у судове засідання не з"явився, надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Проти задоволення позову не заперечував. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. Згідно з вимогами ст.293 Цивільного кодексу України фізична особа має право на належні, безпечні і здорові умови проживання. Статтею 319 ЦК України встановлено, що при здійсненні своїх прав та виконанні обов"язків власник повинен додержуватися моральних засад суспільства. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до ч.3 ст.375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання будівельних, архітектурних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Згідно з вимогами ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 103 Земельного кодексу України встановлено, що власники та землекористувачі земельних ділянок повиненні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов"язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Як встановлено пунктом 3.26 ДБН 360-92 "Планування та забудова міських та сільських поселень", у відповідності до санітарних вимог майданчики для компосту, дворові вбиральні та очисні споруди каналізації повинні знаходитися в глибині двору, не ближче ніж 15 метрів від вікон житлових будинків, у тому числі й сусідніх садиб. Як встановлено у судовому засіданні позивачеві на підставі рішень Харківського районного суду Харківської області від 16 листопада 1990 року та 11 листопада 1992 року належить домоволодіння №118 по вулиці Піонерській у с.Покотилівка Харківського району Харківської області (а.с.5, 6). Як вбачається з технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок №118 по вулиці Піонерській у с.Покотилівка Харківського району Харківської області, складений КП "Харківське районне бюро технічної інвентаризації" 13 серпня 2011 року, зазначене домоволодіння проінвентаризоване на ім"я позивача (а.с.7-10). Згідно з копією державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯД №040342, виданого 31 січня 2008 року Покотилівською селищною радою Харківського району Харківської області на підставі рішення ХІ сесії ХХІV скликання Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області від 08 квітня 2005 року, земельна ділянка площею 0,0178 га за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Покотилівка, вул.Піонерська, 118, належить [PERSON] - позивачеві по справі (а.с.11). Рішенням виконкому Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області №152 від 11.08.2015 року [PERSON] рекомендовано перенести надвірний туалет, розташований на належній йому земельній ділянці, на відстань, що відповідає затвердженим нормам та дотримуватися правил добросусідства (а.с.14). 16 вересня 1015 року позивач зверталась із заявою на ім"я голови виконкому Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області щодо невиконання відповідачем рішення виконкому. Рішенням виконкому Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області №239 від 01.12.2015 року були внесені зміни до рішення виконкому Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області №152 від 11.08.2015 року і [PERSON] був зобов"язаний перенести надвірний туалет, розташований на належній йому земельній ділянці, на відстань, що відповідає затвердженим нормам та дотримуватися правил добросусідства. Таким чином, оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів призводить суд до висновку про те, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі через порушення відповідачем санітарних та будівельних норм і правил та порушення правил добросусідства. У відповідності зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме - витрати по оплаті судового збору у розмірі 487 грн.20 коп. На підставі вищевикладеного, ст.ст.293, 319, 375, 386 ЦК України, ст.ст.103, 158 ЗК України,

Outcome: approved