Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Представник ПАТ "Рівнеобленерго" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за використану електроенергію в сумі 3899,57 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач споживав електроенергію, яка поставляється позивачем, не вносив платежі у встановлені терміни, оплату електроенергії проводив не в повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 3899,57 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, пояснив, що відповідач [PERSON] оплату спожитої електроенергії здійснювала не в повному обсязі, без урахування фактичних цін, внаслідок чого утворилась заборгованість. Оскільки [PERSON] щомісячно не подавала показників лічильника, нарахування проводилось спеціалістами Володимирецької дільниці ПАТ «Рівнеобленерго» по середньомісячному показнику споживання, із наступним корегуванням. Абоненту щомісячно направлялись рахунки, однак їх оплата [PERSON] не проводилась. Під час останнього зняття показників лічильника та корегування рахунків абонента [PERSON] було виявлено заборгованість в сумі 3899,57 грн. В даний час, з урахуванням коштів, сплачених відповідачем з часу пред'явлення позову до суду, в т.ч. за судовим наказом, заборгованість становить 2764, 16 грн, які просив стягнути з [PERSON] в користь товариства. Також просив стягнути понесені по справі судові витрати. Відповідач у судовому засіданні заперечила проти позову, пояснила, що вона систематично, щомісячно сплачувала по 100 грн. за використану електроенергію, тому вважає, що в неї немає жодної заборгованості. В рахунках, що їй надходили з ПАТ «Рівнеобленерго», неправильно визначено обсяг електроенергії і показники електролічильника, тому вона їх не оплачувала. Показників у неї щомісячно не перевіряли, і вона їх не подавала. Просила відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши інші докази у справі, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Так, в судовому засіданні встановлено, що 17.02.2009 року між сторонами по справі укладено договір на постачання електроенергії, за умовами якого позивач - ПАТ «Рівнеобленерго» здійснює постачання електроенергії в господарство абонента, а відповідач - абонент [PERSON] зобов'язується оплачувати використану електроенергію у відповідності до умов Договору та затверджених Правил. У відповідності до ст.26 Закону України "Про електроенергетику" придбана споживачем електроенергія підлягає обов"язковій оплаті. Як вбачається з пп.19, 42, 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 р., споживач електричної енергії зобов"язаний сплачувати вартість спожитої електроенергії згідно затверджених тарифів, у встановлені договором термін, а також несе відповідальність за прострочення терміну оплати. Згідно довідки про стан розрахунків, особової картки споживача [PERSON], рахунку по оплаті за електроенергію [NUMBER] від 26.03.2014 року, інших письмових доказів, вбачається, що заборгованість відповідача за спожиту електроенергію станом на 14.04.2014 року становила 3899,57 грн. Таким чином, позивачем надано достатньо доказів наявності у відповідача заборгованості по оплаті за електроенергію, і є правові підстави для її стягнення. Доводи відповідача про те, що нею здійснювалась оплата електроенергії та надані на підтвердження цього квитанції не спростовують висновків суду, оскільки оплата електроенергії проводилась [PERSON] не в повному обсязі, без урахування фактично спожитої електроенергії та без урахування встановлених тарифів, що підтверджується уточнюючим розрахунком, наданим представником позивача. Разом з тим, судом встановлено, що відповідачем [PERSON] на час постановлення судового рішення частково сплачено в користь позивача кошти за використану електроенергію, в т.ч. і на підставі судового наказу від 17 вересня 2013 року, у зв'язку з чим заборгованість становить 2764,16 грн., і ця сума підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи, що [PERSON] не працює, у відповідності до ст..217 ЦПК України, суд вважає за можливе розстрочити сплату заборгованості на 24 місяці рівними частинами щомісячно.

Outcome: approved