Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

08.02.2017 позивачка звернулась з позовом, у якому, з урахуванням уточнень, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до закінчення дочкою навчання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем є батьками дочки [PERSON], [INFO], яка є студенткою денного відділення комунального вищого навчального закладу "Житомирський базовий фармацевтичний коледж ім.\~Г.С.Протасевича". Навчається на платній основі, вартість навчання 12\~220\~грн. на рік. Оплати потребує і гуртожиток 400 грн. на місяць. Для прожиття, харчування, лікування, розвиток, також потрібні кошти, у зв'язку з чим дочка потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. В судове засідання позивачка і її представник не з'явились. Від представника позивача [PERSON], надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач і її представник по справі у судове засідання не з'явилися. Від представника відповідача [PERSON], надійшла заява з проханням відкласти розгляд справи у зв'язку із сімейними обставинами. Доказів в обґрунтування поважності неявки до суду до заяви не додано. Розгляд справи неодноразово відкладався, зокрема судове засідання 20.11.2017\~р. відкладено за клопотанням представника відповідача [PERSON], у зв'язку із необхідністю ознайомитись із уточненою позовною заявою. Заяви про розгляд справи в їх відсутності суду ненадала. Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий захист упродовж розумного строку. Відповідно, розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи, в тому числі, поведінки сторін. Відтак, відповідач, знаючи про судове провадження, мав реальну можливість тричі прибути у судове засідання та/або забезпечити участь уповноваженого представника, однак проігнорував зобов'язанням добросовісно користуватися належними процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки. Суд вжив усі можливі заходи щодо своєчасного розгляду та надання можливості сторонам участі у розгляді справи. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково. Зясувавши обставини справи, на засадах змагальності, як того вимагає ст. 10 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково, виходячи з наступного. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками дочки [PERSON], [INFO], яка є студенткою денного відділення комунального вищого навчального закладу "Житомирський базовий фармацевтичний коледж ім.\~Г.С.Протасевича" денної форми навчання. (а.с.\~7, 8, 9, 12 13, 14). Навчається на платній основі, вартість навчання 12\~220\~грн. на рік, що підтверджується договором № 170 про підготовку фахівця за освітньою програмою першого ( бакалавровного) рівня вищої освіти, та додатковою угодою № 1(а.с.12, 49) [PERSON] проживає в гуртожитку, проживання є платним, що підтверджується договором про проживання у гортожитку, та угодою № 1(а.с.15, 48). Відповідно ст. 200 Сімейного Кодексу України(далі СК України), суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Статтею 198 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. [PERSON] є засновником та керівником ТзОВ "[PERSON] ГРУП", юридична адреса м.\~Київ, проспект Оболонський, 23-А, будь-яких доказів неможливості надання допомоги на утримання дочки не надав, а тому суд виходить з того, що він може надавати таку допомогу. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що є підстави для задоволення позову шляхом стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, на період навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23-річного віку. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Outcome: partial