Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання двох малолітніх синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], по 1032 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи від дня пред"явлення позову і до досягнення дітьми повноліття, а також стягнути аліменти на її утримання під час вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку по 1 000 грн. до закінчення декретних відпусток. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 21 серпня 2009 року, від якого мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільним подружнім життям з відповідачем вони проживали рідко, чоловік прагнув до відокремленого особистого життя, фінансової незалежності, безвідповідального ставлення до сім"ї, в результаті чого у них виникли розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов"язки. На даний час вони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, діти проживають з нею. Про сплату аліментів з відповідачем у добровільному порядку постійно домовляються, проте цих домовленостей чоловік не дотримується і надає значно менше коштів, а саме по 200-300 грн. на місяць, яких не вистачає на утримання дітей, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідач офіційно не працює, трудової книжки у нього ніколи не було, у центрі зайнятості, як безробітний, не числиться, працює, як приватний підприємець у сфері ремонту та установки сантехніки, проте у податковій службі, як приватний підприємець не зареєстрований. Вона не працює, перебуває у декретній відпустці по вагітності та пологам, термін вагітності 37 тижнів. В судовому засіданні позивач підтримала позов та викладені у ньому обставини. Відповідач в судове засідання не з"явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у зв"язку з чим суд з урахуванням думки позивача вважає за можливе ухвалити заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, згідно ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 серпня 2009 року (а.с. 4). Від шлюбу мають двох малолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Діти сторін по справі проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а, згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що позивач не працює, відповідно довідки КНП "КДЦ Дніпровського району м. Києва" № 2/89, перебуває у декретній відпустці з 30.01.2015 року, вагітність 37 тижнів (а.с. 3). Статтею 75 СК України визначено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно ч. ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. За нормою ч. 1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Частиною 5 ст. 84 СК України також визначено, що аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Враховуючи викладені обставини та норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку про те, що дружина виношує спільну дитину, а отже, чоловік має брати участь у матеріальному забезпеченні її появи на світ та збереженні здоров"я дружини. Позивач суду пояснила, що відповідач інших утриманців, окрім їхніх спільних синів, не має, за станом здоров"я працездатний, допомогу на утримання дітей надає у недостатньому розмірі, а саме близько 200-300 грн. на місяць. Як роз"яснено п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року № 3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Враховуючи ті обставини, що відповідач офіційно не працевлаштований, аліменти слід призначити у твердій грошовій сумі. За заявленими вимогами позивач просить стягнути з відповідача аліменти на дітей у розмірі по 1032 грн. на кожну дитину, а також на її утримання на період декретної відпустки і до досягнення дитиною трьохрічного віку по 1000 грн. щомісячно. Однак, суд вважає, що такий розмір є невідповідним і приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково зі стягненням з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], по 2 000 грн. щомісячно, починаючи з часу пред"явлення позову - з 18 березня 2015 року і до досягнення старшим сином повноліття, потім по 1 000 грн. щомісячно. Також з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивача по 100 грн. щомісячно, починаючи з 18.03.2015 року до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьох років та на утримання позивача під час вагітності по 500 грн. щомісячно починаючи з 18.03.2015 року. Згідно п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов"язковому негайному виконанню. Крім того, з відповідача, згідно ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial