Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до СТОВ "Лящівка" с.Лящівка Чорнобаївського району Черкаської області про стягнення орендної плати, зазначаючи, що 01 березня 2004 року між сторонами укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,96 га , належної позивачу на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії111-ЧР №021769 від 31 липня 2002 року, терміном на 10 років, зареєстрований у книзі реєстрації договорів оренди земельних ділянок у районному відділі Черкаської регіональної філії Центру ДЗК 07 липня 2004 року за № 76-727. Також 26 липня 2005 року між сторонами укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,9621 га, належної позивачу на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ №429634 від 07 листопада 2005 року, терміном на 10 років, зареєстрований у книзі реєстрації договорів оренди земельних ділянок у районному відділі Черкаської регіональної філії Центру ДЗК 11 вересня 2006 року за № 040679700027. Згідно з п.2.2 укладених договорів оренди земельних ділянок орендар зобов"язаний сплачувати орендну плату протягом терміну дії договору не пізніше як у термін від 01.08 до 01.12 кожного року. Мотивуючи тим, що відповідач всупереч укладеному договору не розрахувався з ним за оренду належних йому земельних ділянок в 2013 році і сума заборгованості з виплати орендної плати за дві земельні ділянки складає 3855 грн. 40 коп., позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість з виплати орендної плати та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги на підставах, викладених в позовній заяві, та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідно до пункту 2.2 зазначених договорів відповідач зобов'язався щорічно виплачувати орендну плату позивачу у розмірі 671,87 грн. Позивач вважає, що відповідач зобовязаний виплатити йому суму орендної плати у розмірі не менше не менше 3 % визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки згідно з п. 1 Указу Президента України від 02 лютого 2002 року № 92/2002 Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв) з наступними змінами та доповненнями, так як норми цього указу діють у період дії договору оренди. Крім цього, розмір виплаченої позивачеві орендної плати і утриманих податків підтверджується довідкою Золотоніської об"єднаної податкової інспекції №248 від 14 квітня 2014 року. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечив, вважає його безпідставним, пояснив, що у п.2 договорів оренди визначений розмір орендної плати 671,87 грн. У 2013 році позивачу була виплачена орендна плата у розмірі 1350 грн. в натуральній формі - зерном, тобто орендар повністю виконав свої зобов"язання за договором. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини справи та визначив відповідно до них правовідносини. Позивач [PERSON] є власником двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адмінмежах Лящівської сільської ради Чорнобаївського району. 01 березня 2004 року між сторонами укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,96 га , належної позивачу на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії111-ЧР №021769 від 31 липня 2002 року, терміном на 10 років, зареєстрований у книзі реєстрації договорів оренди земельних ділянок у районному відділі Черкаської регіональної філії Центру ДЗК 07 липня 2004 року за № 76-727. Також 26 липня 2005 року між сторонами укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,9621 га, належної позивачу на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ №429634 від 07 листопада 2005 року, терміном на 10 років, зареєстрований у книзі реєстрації договорів оренди земельних ділянок у районному відділі Черкаської регіональної філії Центру ДЗК 11 вересня 2006 року за № 040679700027. Згідно з п.2.2 укладених договорів оренди земельних ділянок орендар зобов"язаний сплачувати орендну плату в сумі 671 грн. 87 коп. протягом терміну дії договору не пізніше як у термін від 01.08 до 01.12 кожного року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до спірного договору розмір платежів за окремими формами оплати щороку погоджується між сторонами шляхом внесення змін або доповнень до договору (додаток 1). У зазначеному додатку 1 до договору оренди земельної ділянки передбачено натуральну форму орендної плати у розмірі 672 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, за правовою природою сторони уклали договір оренди землі. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ст. 2 Закону України «Про оренду землі»). Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати (ч.ч. 1, 2 ст. 22 Закону України «Про оренду землі»). Відповідач є орендарем землі, його права і обов'язки встановлені ст. 25 Закону України "Про оренду землі" та договором оренди землі. Зокрема, орендар зобов'язаний своєчасно сплачувати орендну плату, визначену у договорі та в додатку 1 до нього. Відповідно до п. 2.2 вказаного договору за користування земельною ділянкою орендар сплачує орендодавцю щороку орендну плату в розмірі 671 грн. 87 коп. Судом встановлено, що жодна із сторін не ініціювала питання щодо внесення змін до договору оренди землі, у тому числі стосовно орендної плати. Обставина щодо виплати орендної плати позивачу у 2013 році в натуральній формі у розмірі 1350 грн. визнана сторонами та відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України. Суд вважає, що посилання позивача на обовязок СТОВ «Лящівка» сплачувати орендну плату у 2013 року у розмірі 3% від розміру грошової оцінки земельної ділянки є безпідставним з огляду на нижчевикладене. Відповідно до п. 1 Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» від 2 лютого 2002 року № 92 (у редакції Указу від 19 серпня 2008 року № 725 «Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)») визнано одним із пріоритетних завдань пореформеного розвитку аграрного сектора економіки забезпечення підвищення рівня соціального захисту сільського населення, зокрема, шляхом запровадження плати за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, земельних часток (паїв) у розмірі не менше 3 % визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, земельної частки (паю) та поступового збільшення цієї плати залежно від результатів господарської діяльності та фінансово-економічного стану орендаря. Виходячи з аналізу ст. 13 Закону України «Про оренду землі» та п. 1 Указу Президента України від 2 лютого 2002 року №92 (у редакції Указу від 19 серпня 2008 року № 725) останній має рекомендаційний характер і не може бути обовязковою підставою для зміни умов договору оренди, за яким сторони досягли домовленості під час його укладення або для його розірвання відповідно до норм ст. 652 ЦК України у звязку з істотною зміною обставин. Судом встановлено, що орендарем не порушуються умови договору оренди землі, а тому підстав для розірвання спірного договору оренди земельної ділянки, як і стягнення заборгованості, відсутні. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає недоведеними позовні вимоги позивача щодо невиконання відповідачем своїх обовязків та його порушеного права, а тому позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Outcome: dismissed