Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом де вказує, що перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано 26 листопада 2012 року. Під час шлюбу, у вересні 2008 року, за спільні кошти вони придбали 52/100 часток домоволодіння №37 "а" по вулиці Кобзаря у с.Високий Харківського району Харківської області. Вподальшому, 11 грудня 2012 року, він придбав 48/100 часток зазначеного домоволодіння. На теперішній час відповідач перешкоджає йому в користуванні 52/100 частками спірного домоволодіння. Тому просив визнати 52/100 часток домоволодіння №37 "а" по вулиці Кобзаря у с.Високий Харківського району Харківської області спільної сумісною власністю подружжя та визнати за ним право власності на 1/2 частку від зазначеної частки домоволодіння. Позивач у судове засідання не з"явився, будучи належним повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив. Тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, за участю його представника. Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав і просив задовольнити у повному обсязі, надав суду пояснення аналогічні викладеним в позові. Відповідач у судове засідання не з"явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив. Тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, за участю його представника. Представник відповідача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав і просив відмовити у їх задоволенні. Також пояснив, що шлюб між сторонами розірваний рішенням Харківського районного суду Харківської області від 14 червня 2004 року. Спірну частку домоволодіння відповідач придбав після розірвання шлюбу. Повторно шлюб між сторонами не укладався. На теперішній час позивач перебуває в шлюбі з іншою жінкою. Крім того, позивачем не надано доказів того, що спірна частка домоволодіння була придбана за спільні кошти. Тому вважає, що підстав для задоволення позову не має. Заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне. У відповідності з вимогами ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Як встановлено у судовому засіданні сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований 07 вересня 1985 року. Згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 26 листопада 2012 року, у цей було зареєстровано розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем (а.с.3). Як вбачається з договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] грудня 2012 року за реєстровим №3077, позивач придбав у [PERSON] та [PERSON] 48/100 часток житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Високий, вул.Кобзаря, 37 "а" (а.с.5). Згідно з копією технічного паспорту домоволодіння №37 "а" по вулиці Кобзаря у с.Високий Харківського району Харківської області зареєстроване: за [PERSON] - 52/100 часток, [PERSON] та [PERSON] - 32/100 частки (а.с.6-8). У той же час, частиною 2 статты 114 СК України встановлено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як вбачається з копії рішення Харківського районного суду Харківської області від 14 липня 2004 року шлюбі між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.37). У відповідності з вимогами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Але ані позивачем ані його представником у судовому засіданні не надано доказів того, що після розірвання шлюбу він підтримував з відповідачем шлюбні відносини та спірне майно було придбане на спільні кошти. Таким чином, оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів призводить суд до висновку про те, що підстав для задоволення позову не має. На підставі вищевикладеного, ст.ст.60, 114 СК України,

Outcome: dismissed