Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до Яготинського районного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в котрій зазначено, що 14 березня 2008 року між ПАТ КБ "Правекс-Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 199-009/08Р, за умовами якого банк надав відповідачу грошові кошти у розмірі 23 859 доларів США для придбання автомобіля за договором № 214/2008М та з кінцевим строком повернення до 14 березня 2015 року. Право банку на здійснення банківських кредитних операцій з розміщення іноземної валюти на валютному ринку України підтверджується банківською ліцензією № 7, виданою Національним банком України 3 грудня 2001 року, на право здійснювати банківські операції, визначені частиною першою та пунками 5-11 частини другої ст. 47 ЗУ "Про банки і банківську діяльність" згідно з додатком до дозволу № 7-1 від 3 грудня 2001 року. Пунктом 1.2 кредитного договору встановлено, що кредит надається позичальникові строком з 14 березня 2008 року до 14 березня 2015 року з сплатою 11,99 % річних. Пунктом 4.4 кредитного договору передбачено, що позичальник зобов"язується погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 285 доларів США щомісяця до 10 числа наступного місяця. Відсотки за користування кредитом відповідно до пункту 4.5 Кредитного договору підлягають сплаті позичальником щомісяця (у строк до 10 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також у момент припинення дії кредитного договору (повернення кредиту), зазначеного в пункті 1.2 кредитного договору. Проте, станом на 18 червня 2015 року відповідачем неналежним чином виконуються зобов"язання за кредитним договором щодо сплати щомісячних внесків за кредитом та процентів за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 23219 дол. США 49 центів, у тому числі заборгованість за кредитом: 9711 дол. США 30 центів, заборгованість за процентами: 5851 дол. США 16 центів, неустойка (пеня) за кредитом: 3944 дол. США 91 цент, неустойка (пеня) за процентами: 3712 дол. США 12 центів. Пунктом 10.1 договору передбачено, що за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування коштами позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, зазначеної в пункті 1.2 кредитного договору, що діяла в період прострочення, від загальної суми заборгованості за весь період прострочення. Враховуючи вищевикладене, представник позивача просив стягнути з відповідача вищевказану заборгованість та судовий збір. В судове засідання представник позивача не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання, призначене до розгляду на 16 годин 23 березня 2016 року та повторно на 10 годин 5 квітня 2016 року та на 10 годин 21 квітня 2016 року не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно вимог ст. 546 ЦК України виконання зобов"язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. В силу ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума бо інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання. Згідно вимог ст. 598 ЦК України зобов"язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов?язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі і сплата неустойки. Згідно ч.1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов"язання встановлена неустойка, то вона підлягає стягненню у повному обсязі, незалежно від відшкодування збитків. В силу ст. 629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами. В силу ч. 4 ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержанння процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов"язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов"язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Пункт 11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року \~роз"ясніє, що у разі виникнення спору щодо отримання сторонами кредитного договору індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави (підпункт «г» пункту 4 статті 5 Декрету про валютне регулювання) суд має виходити з того, що Національним банком України на виконання положень статті 11 цього Декрету, статті 44 Закону України «Про національний банк України» в межах своїх повноважень прийнято Положення про порядок видачі Національним банком України індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, затверджене постановою Правління Національного банку України від 14 жовтня 2004 року № 483 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 9 листопада 2004 року № 1429/10028). Згідно з пунктом 1.5 цього Положення використання іноземної валюти як засобу платежу без ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк (ця норма стосується лише тих операцій уповноваженого банку, на здійснення яких Національний банк видав йому банківську ліцензію та письмовий дозвіл на здійснення операції з валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу II Закону України від 15 лютого 2011 року № 3024-VI «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків» генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, або генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій). З кредитного договору № 199-009/08Р, укладеного 14 березня 2008 року між АКБ "Правекс-Банк" та [PERSON] та додатку до нього (а.с.10-17) вбачається, що згідно п.1 договору його предметом є надання [PERSON] кредиту в іноземній валюті на загальну суму 23 859 доларів США для придбання автомобіля за договором № 214/2008 М від 22.02.2008 р. терміном з 14.03.2008 року до 14 березня 2015 року зі сплатою 11, 99 відсотків річних. Згідно п.п. 1.3 п.1 договору- у кожному випадку невиконання (неналежного виконання) позичальником своїх зобов"язань за договором (відносно строків сплати відсотків і повернення кредиту та/або сплати відсотків та/або повернення кредиту не в повному обсязі), розмір процентної ставки збільшується на 1 відсоток річних, починаючи з розміру, встановленого п.1.2 договору. У випадку наступного невиконання позичальником своїх зобов"язань за цим Договором, розмір процентної ставки збільшується з урахуванням збільшення процентних ставок, зроблених раніше, відповідно до умов даного пункту Договору. Новий розмір процентної ставки встановлюється від дня, наступного за днем, в який позичальник повинен був виконати свої зобов"язання, однак не виконав їх або виконав не в повному обсязі. Пунктом 1.6 передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником умов п. 6.1.11 даного Договору, в частині щорічного укладення договорів страхування автомобіля, Позичальник доручає банку укладати договори страхування автомобіля зі страховою компанією і на умовах, визначених Банком, а також здійснювати оплату страхових платежів у строки, розмірах і на умовах, визначених відповідними договорами страхування, укладання яких здійснюється на підставі і з урахуванням вимог п.6.1.11 даного Договору, за рахунок кредитних грошових коштів, надання яких здійснюється банком в рамках даного Договору. Підпунктом 3.1 п.1 договору передбачено, що для забезпечення зобов"язання щодо погашення заборгованості за кредитом сплати відсотків за користування коштами, пені за несвоєчасну сплату відсотків, а також відшкодування збитків у зв"язку з порушенням даного Договору, Позичальник передає в заставу банку належний йому на праві власності автомобіль. Відповідно до умов п.п. 4.4. п.4 договору позичальник зобов"язується погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 285 доларів США щомісяця до 10 числа наступного місяця. Відсотки за користування кредитом відповідно до пункту 4.5 Кредитного договору підлягають сплаті позичальником щомісяця (у строк до 10 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також у момент припинення дії кредитного договору (повернення кредиту), зазначеного в пункті 1.2 кредитного договору. При незгоді з новим розміром процентної ставки, встановлюваної згідно з п. 7.1.2 даного Договору, позичальник зобов"язується погасити заборгованість за кредитом протягом 10 календарних днів від моменту одержання повідомлення про зміну діючої процентної ставки, сплативши при цьому відсотки за фактичний термін користування коштами. У випадку невиконання Позичальником вимог п. 6.1.8 даного договору банк має право достроково стягнути заборгованість за кредитом, відсоткам, пені й штрафам у повному обсязі, звернувши стягнення на закладене майно або на кошти й майно, що належать Позичальникові та/або поручителеві. Підпунктом 10.1 п. 10 договору передбачено, що за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування коштами позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, зазначеної в пункті 1.2 кредитного договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення. З договору № 214/2008М купівлі-продажу транспортного засобу, укладеного 22 лютого 2008 року між ТОВ "АвтоІнтернешнл Метрополіс" та [PERSON] (а.с.22-25) вбачається, що згідно п.1 договору, ТОВ "АвтоІнтернешнл Метрополіс" зобов"язується передати у власність [PERSON], а [PERSON] зобов"язується прийняти новий автомобіль марки "Mazda" та сплатити за нього його договірну ціну. На дату укладання договору, договірна ціна автомобіля становить 129 900 грн, крім того 20 % ПДВ 21 650, 00 грн, а всього з 20 % ПДВ-129 000 грн. ( п.п. 2.1.п.2 договору). Пунктом 4 договору визначено, що покупець зобов"язаний сплатити договірну ціну автомобіля в порядку, строки та розмірах, встановлених п.п.2.1,2.5 "Договору", сплатити передбачену договором неустойку ( шгтраф) за невиконання своїх обов"язків за цим договором. З графіку щомісячних платежів по кредиту та розрахунку заборгованості (а.с. 19-21, 26-27) вбачається, що загальна заборгованість [PERSON] станом на 18.06.2015 року становить 23219,49 дол. США, що складається із заборгованості за кредитом - 9711 дол. США 30 центів, пеня за несвоєчасне погашення кредиту- 3944 дол. США 91 цент, відсотки- 5851 дол. США 16 центів, пеня за несвоєчасне погашення відсотків- 3712 дол. США 12 центів. З повідомлення ПАТ КБ "Правекс-Банк" та заяви на видачу готівки № 5 від 14 березня 2008 року (а.с.59-60) вбачається, що [PERSON] отримав від АКБ "Правекс-банк" кредитні кошти у розмірі 23 859,00 дол. США за кредитним договором № 119-009/08Р від 14.03.2008 р. Кредитна ставка, яка зазначена у п. 1.2 кредитного договору, що складає 11,99 % річних, не змінювалася за весь період кредитування. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що 14 березня 2008 року між ПАТ КБ "Правекс-Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 199-009/08Р, за умовами якого банк надав відповідачу грошові кошти у розмірі 23 859 доларів США для придбання автомобіля за договором № 214/2008 М та з кінцевим строком повернення до 14 березня 2015 року зі сплатою 11, 99 відсотків річних. Для забезпечення зобов"язання щодо погашення заборгованості за кредитом сплати відсотків за користування коштами, пені за несвоєчасну сплату відсотків, а також відшкодування збитків у зв"язку з порушенням даного Договору, [PERSON] передав в заставу банку належний йому на праві власності автомобіль. Відповідно до умов п.п. 4.4. п.4 договору відповідач зобов"язувався погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 285 доларів США щомісяця до 10 числа наступного місяця. Відсотки за користування кредитом відповідно до пункту 4.5 Кредитного договору підлягають сплаті у момент припинення дії кредитного договору (повернення кредиту), зазначеного в пункті 1.2 кредитного договору. Підпунктом 10.1 п. 10 договору передбачено, що за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування коштами [PERSON] сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, зазначеної в пункті 1.2 кредитного договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення. Умови кредитного договору [PERSON] виконував неналежним чином, а саме: не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитом, в зв"язку з чим виникла заборгованість. Відповідно до п.п. 4.4. п.4 договору позичальник зобов"язувався погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 285 доларів США щомісяця до 10 числа наступного місяця. Відсотки за користування коштами нараховуються щомісяця, виходячи з фактичної кількості днів у процентному періоді та нараховуються банком протягом терміну користування кредитом відповідно до п. 1.2 даного Договору, рік умовно прийнятий рівним 360 дням. Відсотки за користування кредитом відповідно до пункту 4.5 Кредитного договору підлягають сплаті позичальником щомісяця (у строк до 10 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також у момент припинення дії кредитного договору (повернення кредиту), зазначеного в пункті 1.2 кредитного договору. При незгоді з новим розміром процентної ставки, встановлюваної згідно з п. 7.1.2 даного Договору, позичальник зобов"язується погасити заборгованість за кредитом протягом 10 календарних днів від моменту одержання повідомлення про зміну діючої процентної ставки, сплативши при цьому відсотки за фактичний термін користування коштами. У випадку невиконання Позичальником вимог п. 6.1.8 даного договору банк має право достроково стягнути заборгованість за кредитом, відсоткам, пені й штрафам у повному обсязі, звернувши стягнення на закладене майно або на кошти й майно, що належать Позичальникові та/або поручителеві. Підпунктом 10.1 п. 10 договору передбачено, що за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування коштами позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, зазначеної в пункті 1.2 кредитного договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення. Враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов"язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв"язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 18 червня 2015 року складає 23219,49 дол. США, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ПАТ КБ "Правекс-банк", є обґрунтованими. Крім того, з інформації, отриманої з сайту банку вбачається, що 03.12.2001 р. НБУ видав АКБ "Правекс-Банк" банківську ліцензію на право здійснювати банківські операції, в тому числі, щодо розміщення іноземної валюти на валютному ринку України та письмовий дозвіл від 3 грудня 2001 року з додатком на право здійснювати операції з валютними цінностями. Оскільки сума кредиту у договорі визначена у доларах США без зазначення еквіваленту, позивач має право на стягнення боргу по кредиту та процентам відповідно у іноземній валюті, (правова позиція у постанові ВСУ від 24 вересня 2014 року по справі № 6-145цс14). Разом з тим, оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення НБУ облікової ставки для іноземної валюти, крім того, розмір процентів фіксована частина також визначений у гривні, а пеня згідно умов кредитного договору повинна стягуватись по курсу НБУ, суд вважає, що розмір пені, яка підлягає стягненню з [PERSON] має бути визначено у гривні, а саме: 100245 гривень 68 копійок пені за кредитом, 94330 гривень 16 копійок пені за процентами. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved