Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про позбавлення права вимоги кредиторів спадкодавця до спадкоємців. Свої вимоги позивач мотивував тим, що [INFO] помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно. Ним (позивачем) та його сестрою - 3-ою особою [PERSON] відповідно до вимог ст.1269 ЦК України було подано до державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом. Інших спадкоємців не було та протягом строку, встановленого законодавством, з часу відкриття спадщини заяв до нотаріальної контори не надходило. Ним (позивачем) та 3-ою особою було отримано свідоцтва про право на спадщину із визначенням ? частки у спадщині кожному на нерухоме майно - однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS], та рухоме майно - легковий автомобіль "Шевроле Авео", 2007 року випуску, д.н. [NUMBER]. Позивач вказує на те, що в судовому засіданні Подільського районного суду м.Києва по цивільній справі № 758/2040/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди та зобов"язання вчинити дії, йому стало відомо, що його сестрою [PERSON] щомісячно, починаючи з березня 2012 року по квітень 2013 року, виплачувалися відповідачам [PERSON] та [PERSON] суми коштів у розмірі 1500 грн. кожній. Загальна сума грошей, які отримали кожна з відповідачів, складає по 21000 грн. В розписках, які отримані від відповідачів по справі, вказується, що кошти, отримані від [PERSON], враховуються на погашення боргу покійного батька, який ніби-то позичав кошти на лікування. Однак, позивач вважає, що відповідачами не було надано жодного документу, який підтверджує укладення правочину між його батьком та відповідачами. Окрім того, про існуючий борг батька він не знав, оскільки до нього у встановленому чинним законодавством порядку кредитори, тобто відповідачі, не звертались. Оскільки відповідачі не скористались своїм правом вимоги до спадкоємців у визначені чинним законодавством терміни, а отже правових підстав на отримання коштів вони не мали, позивач вважає, що кошти, які виплачувались його сестрою [PERSON], є незаконно отриманими відповідачами та такими, що підлягають поверненню. Обгрунтовуючи дані вимоги, позивач зауважує і на те, що між ним та 3-ою особою була письмова домовленість щодо користування нерухомим майном, а саме продаж квартири або її здача в оренду з розподілом коштів порівну, про що нотаріально були укладені відповідні заяви. На даний час спадкова квартира здається [PERSON] з орендною платою 3000 грн. на місяць. Розподіляти орендні кошти [PERSON] відмовляється, посилаючись на те, що вона віддавала борги батька і що він (позивач) також повинен приймати у цьому участь. Позивач вважає, що кошти, які його сестра віддавала безпідставно відповідачам, повинні були надходити до нього в розмірі 1500 грн. щомісячно, як розподіл за орендну плату, а тому він вважає, що половина коштів повинна бути повернута саме йому. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить позбавити права вимоги відповідачів, як кредиторів спадкоємців [PERSON] та [PERSON] в зв"язку з пропущенням строку, а також зобов"язати відповідачів повернути йому кошти в розмірі по 10500 грн. кожна, як такі, що отримані без належних правових підстав. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з"явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Тому, зі згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Третя особа в судове засідання не з"явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. 30.01.2015 року до суду надійшли письмові пояснення по позовній заяві, в якій 3-я особа просить відмовити в задоволенні позову, вказуючи на те, що вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, оскільки грошові кошти відповідачам вона виплачувала з власних заощаджень. Посилання позивача на те, що вона ніби-то здає спадкову квартиру з орендною платою в розмірі 3000 грн. є безпідставними, оскільки на момент звернення позивача з даним позовом спадкова квартира вже була ними відчужена за договором купівлі-продажу. Крім того, 3-я особа вказує і на те, що відповідно до рішення Апеляційного суду м.Києва від 16.04.2014 року з неї вже було стягнуто на користь позивача частину орендної плати за спадкову квартиру в сумі 34500 грн. за період з 01.12.2011 року по 01.12.2013 року, а тому посилання позивача на те, що відповідачі повинні повернути йому кошти, як розподіл за орендну плату, є безпідставними. Враховуючи обставини справи та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглядати справу у відсутність 3-ої особи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з копії рішення Апеляційного суду м.Києва від 16.04.2014 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди та зобов"язання не чинити перешкод у користуванні квартирою і вселення, позивач [PERSON] та 3-я особа [PERSON] є рідними братом та сестрою. [INFO] помер їх батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS]. 10.07.2012 року сторонам видано свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану квартиру по ? частці кожному. Вказаним рішенням стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] частину отриманої орендної плати за квартиру [ADDRESS] в сумі 34500 грн. за період з 01.12.2011 року по 01.12.2013 року. (а.с.57-59). Позивач просить задовольнити його вимоги, вказуючи на те, що його сестрою [PERSON] щомісячно, починаючи з березня 2012 року по квітень 2013 року, виплачувалися відповідачам [PERSON] та [PERSON] суми коштів у розмірі 1500 грн. кожній. Загальна сума грошей, які отримали кожна з відповідачів, складає по 21000 грн. В розписках, які отримані від відповідачів по справі, вказується, що кошти, отримані від [PERSON], враховуються на погашення боргу покійного батька, який ніби-то позичав кошти на лікування. Однак, позивач вважає, що відповідачами не було надано жодного документу, який підтверджує укладення правочину між його батьком та відповідачами. Окрім того, про існуючий борг батька він не знав, оскільки до нього у встановленому чинним законодавством порядку кредитори, тобто відповідачі, не звертались. Оскільки відповідачі не скористались своїм правом вимоги до спадкоємців у визначені чинним законодавством терміни, а отже правових підстав на отримання коштів вони не мали, позивач вважає, що кошти, які виплачувались його сестрою [PERSON], є незаконно отриманими відповідачами та такими, що підлягають поверненню. Суд не приймає до уваги вказані твердження позивача, з огляду на наступне. Як визначено ст.1281 ЦК України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України та ч.ч.1,4 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу в обґрунтування своїх вимог та спростування пояснень 3-ої особи про те, що виплачені нею кошти є її особистими заощадженнями, а також доказів того, що виплачені 3-ою особою відповідачам кошти є його власністю. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про недоведеність та безпідставність вимог позивача. Також, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зауважує і на те, що між ним та 3-ою особою була письмова домовленість щодо користування нерухомим майном, а саме продаж квартири або її здача в оренду з розподілом коштів порівну, про що нотаріально були укладені відповідні заяви. На даний час спадкова квартира здається [PERSON] з орендною платою 3000 грн. на місяць. Розподіляти орендні кошти [PERSON] відмовляється, посилаючись на те, що вона віддавала борги батька і що він (позивач) також повинен приймати у цьому участь. Позивач вважає, що кошти, які його сестра віддавала безпідставно відповідачам, повинні були надходити до нього в розмірі 1500 грн. щомісячно, як розподіл за орендну плату, а тому він вважає, що половина коштів повинна бути повернута саме йому. Суд не приймає до уваги дані твердження позивача, оскільки рішенням Апеляційного суду м.Києва від 16.04.2014 року вже було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] частину отриманої орендної плати за квартиру [ADDRESS] в сумі 34500 грн. за період з 01.12.2011 року по 01.12.2013 року. Суд також вважає необхідним звернути увагу і на те, що позивачем висунута вимога про позбавлення права вимоги відповідачів, як кредиторів спадкоємців [PERSON] та [PERSON] в зв"язку з пропущенням строку. Однак, [PERSON] таких вимог не висуває, а тому є підстави вважати [PERSON] в цій частині неналежним позивачем. Крім того, як вбачається з тексту позовної заяви, так і з пояснень представника позивача та письмових пояснень 3-ої особи, саме [PERSON] здійснювала виплату коштів відповідачам, жодний майнових претензій та будь-яких вимог до відповідачів вона не висуває, а тому суд також вважає, що у [PERSON] відсутні будь-які правові підстави для висування вимог про зобов"язання відповідачів повернути йому частину коштів, переданих їх 3-ою особою, оскільки в цій частині він також є неналежним позивачем. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, суд не знаходить підстав для задоволення позову. Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі, то відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed