Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ріненського міського суду Рівненської області із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , грошові кошти в сумі 194221,87 грн., яка складається з 142000 грн. - сума позики згідно розписки від 19 березня 2019 року та 52221,87 грн. пеня в розмірі 1% від суми за кожен день прострочення; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений судовий збір та суми судових витрат, які вона понесе у зв"язку із розглядом справи. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 19 березня 2019 року вона передала [PERSON] грошові кошти в сумі 142 000,00 грн., а останній зобов"язався їх повернути до 01 грудня 2019 року періодичними платежами, щомісячно до першого числа місяця, в розмірі 15 777,00 грн. У разі не дотримання вищезазначених зобов"язань, щодо повернення суми позики, позичальник взяв на себе зобов"язання виплатити пеню в розмірі 1% від суми за кожен день прострочення. Однак, у встановлений строк відповідач не виконав взяте на себе зобов"язання та у визначений день не повернув чергову суму позики. Вона неодноразово зверталася до відповідача з вимогою виконати в повному обсязі взяте ним зобов"язання та погасити існуючу заборгованість. Після чергової несплати періодичного платежу, щодо повернення суми позики, 09 липня 2019 року нею на адресу відповідача, було надіслано вимогу про дострокове повернення позики та сплати пені із встановленим строком її виконання до 23 липня 2019 року. Станом на день подання даної позовної заяви, відповідач жодним чином не відреагував на її вимогу про дострокове повернення позики та сплати пені. Ухвалою суду від 27 серпня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 23 жовтня 2019 року з повідомленням (викликом) сторін. Надано сторонам строк для подання відзиву на позов, відповіді та заперечень. Судове засідання 23 жовтня 2019 року було відкладено на 04 листопада 2019 року у зв"язку із неявкою відповідача. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задоволити. Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток, а також відповідно до вимог ч.10 ст.187 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб - порталі судової влади України. Враховуючи, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Суд ухвалив, здійснювати заочний розгляд справи. Заслухавши виступ позивача, розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з"ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, ст.ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з ст.ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно зі статтею 1046 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України). Судом встановлено, що згідно Розписки від 19 березня 2019 року відповідач отримав від позивача позику у розмірі 142000 грн, яку зобов"язався повернути до 01 грудня 2019 року, шляхом сплати щомісячно суми в розмірі 15777 грн. першого числа місяця. У разі недотримання цього, зобов"язався виплатити пеню у розмірі 1% від суми за кожен день прострочення. Однак, у встановлений строк відповідач не виконав взяте на себе зобов"язання та у визначений день не повернув чергову суму позики. 09 липня 2019 року позивачем була надіслана відповідачу вимога про дострокове повернення позики та сплати пені, а саме просила до 23 липня 2019 року перерахувати на її рахунок кошти в розмірі 175762,78 грн. із зазначенням, що у разі відмови від погашення позики, вона буде змушена звернутися до суду для захисту своїх інтересів. Згідно розрахунку позивача загальна сума боргу відповідача за договором позики становить 194221,87 грн., яка складається з: 142000 грн. - сума позики згідно розписки від 19 березня 2019 року та 52221,87 грн. - пеня в розмірі 1% від суми за кожен день прострочення. З проведеного судом розрахунку 1% пені від суми за кожен день прострочення в період з 01.04.2019 по 05.08.2019 пеня становить 180340 грн., що перевищує суму визначену позивачем, а тому суд стягує з відповідача за користь позивача пеню в розмірі 1% від суми за кожен день прострочення у сумі 52221,87 грн. в межах заявлених позовних вимог. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 527 ЦК України боржник зобов"язаний виконати свій обов"язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов"язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов"язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов"язку не встановлений або визначений моментом пред"явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь який час. За таких обставин у відповідності до вимог діючого законодавства вимоги позивача обгрунтовані та підлягають до задоволення. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий збір в розмірі 1942,22 грн., який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved