Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

16 вересня 2013 року позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором на загальну суму 1708, 15 грн., а також судовий збір у сумі 229, 40 грн. В обґрунтування позову позивач вказував на те, що 05.02.2010 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» ( правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк Дельта») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 001-14150-050210, відповідно до якого, позивач зобов"язується надати відповідачу кредит у сумі 1 988, грн. На придбання певного майна/послуг. Відповідно до договору за користуванння кредитом відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 01% в рік, а також за ведення кредитної справи відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 3, 25 % в місяць. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит усумі 1 988, 00 грн., про що свідчить меморіальний ордер № 2 879524 від 08.02.2010 року. Відповідач отримав у своє розпорядження майно, що підтверджується накладною № 378932с004 від 05.02.2010 року. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок кредитора в повному обсязі: суми кредиту, нарахованих процентів за його користування , всіх інших плат передбачених договором. Відповідач не виконував належним чином зобов'язання за кредитним договором. [PERSON] був повідомлений про заборгованість по оплаті передбачених договором платежів. Таким чином, станом на 15.07.2013 року за відповідачем по укладеному з ТОВ "Комерційний банк "Дельта" кредитному договору № 001-14150-050210 від 05.02.2010 року рахується заборгованість на загальну суму 1708,15 грн., яка складається з наступного: - 1191,25 грн. - заборгованість за сумою кредиту; - 0, 02 грн. - заборгованість за відсотками; - 516, 88 грн. - заборгованість за комісіями; Посилаючись на наведене, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість та судовий збір. В судове засідання сторони не з'явилися. Представник позивача в позовній заяві просив розглядати справу у його відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення про вручення судової повістки, доказів про поважність причин неявки суду не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі письмових доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.02.2010 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» ( правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк Дельта») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 001-14150-050210, відповідно до якого, позивач зобов"язується надати відповідачу кредит у сумі 1 988, грн. На придбання певного майна/послуг. Відповідно до договору за користуванння кредитом відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 01% в рік, а також за ведення кредитної справи відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 3, 25 % в місяць. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит усумі 1 988, 00 грн., про що свідчить меморіальний ордер № 2 879524 від 08.02.2010 року. Відповідач отримав у своє розпорядження майно, що підтверджується накладною № 378932с004 від 05.02.2010 року. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок кредитора в повному обсязі: суми кредиту, нарахованих процентів за його користування , всіх інших плат передбачених договором. Відповідач не виконував належним чином зобов"язання за кредитним договором. [PERSON] був повідомлений про заборгованість по оплаті передбачених договором платежів. Таким чином, станом на 15.07.2013 року за відповідачем по укладеному з ТОВ "Комерційний банк "Дельта" кредитному договору № 001-14150-050210 від 05.02.2010 року рахується заборгованість на загальну суму 1708,15 грн., яка складається з наступного: - 1191,25 грн. - заборгованість за сумою кредиту; - 0, 02 грн. - заборгованість за відсотками; 516, 88 грн. - заборгованість за комісіями. Положеннями договору передбачено, що позивач у випадку порушення позичальником строків сплати передбачених договором платежів більше ніж на один місяць має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за його користування, а також плати за ведення кредитної справи. При несвоєчасній сплаті позичальником платежів в строки передбачені договором, кредитор має право вимагати від позичальника оплати боргового зобов"язання в примусовому порядку згідно чинного законодавства України. Судом також встановлено, що ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача 16.09.2013 року про стягнення заборгованості внаслідок порушення умов кредитного договору. Суд вважає, що позивач пропустив строк позовної давності, щодо звернення до суду з даним позовом. Відповідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, з матеріалів справи вбачається, що відповідач почав порушувати своє зобов»язання перед банком, не сплачуваючи платежі з 06.04.2010 року. Таким чином, право звернення до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором, виникло у позивача з 06.04.2010 року, а саме з моменту коли банк довідався про порушення свого права. Згідно п.31 Постанови пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», Враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Крім того, строк загальної позовної давності спливає 05.02.2013 року, враховуючи початок дії договору. Враховуючи, що ПАТ «Дельта Банк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - 16.09.2013 року, суд приходить до висновку що позивачем пропущений строк позовної давності, що є підставою для відмови у задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed