overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

24 жовтня 2014 року позивачка звернулась до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] є батьком їхньої неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Неповнолітня донька [PERSON], [INFO] проживає разом з матір"ю та знаходиться на її утриманні, а відповідач ніякої участі в утриманні доньки не приймає та матеріальної допомоги не надає. На підставі викладеного позивачка в позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхньої неповнолітньої доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 гривень щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з"явилась, але звернулась до суду з заявою про підтримання позову, який просила розглянути у її відсутність. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, а саме не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 400,00 гривень, посилаючись на те, що він має іншу сім"ю, має на утриманні іншу малолітню дитину та офіційно ніде не працює. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Згідно з положеннями ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з положеннями ст. 181 п. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з положеннями ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі сторони по справі є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Неповнолітня [PERSON], [INFO] проживає разом з матір"ю, позивачкою по даній справі, та знаходиться на її утриманні, а відповідач ніякої участі в утриманні доньки не приймає та матеріальної допомоги не надає. На підставі викладеного суд вважає, що відповідач ухиляється від покладених на нього законом обов"язків щодо утримання дитини. Але відповідач [PERSON] офіційно ніде не працює, має іншу сім"ю, має на утриманні іншу неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28 листопада 2013 року, копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 19 лютого 2014 року та довідкою Прилиманської сільської ради № 2347 від 01.12.2014 року. Зазначені обставини відповідно до ст. 182 СК України враховуються судом при визначені розміру аліментів, у зв"язку з чим суд вважає, що стягненню підлягають аліменти в сумі 600,00 гривень.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. Він перебуває у шлюбі з відповідачем з 11 серпня 2012 року. Від спільного життя вони мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини були припинені з листопада 2013 року. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що у них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Між ними відсутнє взаєморозуміння. В результаті цього в сім"ї постійно виникали сварки, що негативно впливає на виховання дитини. Вони втратили почуття любові та поваги, сім"я фактично не існує. Вважає, що збереження сім"ї та примирення не можливі. Просить суд розірвати шлюб. Позивач надав суду заяву, просить справу розглядати у його відсутність, на задоволенні позову наполягає. Відповідачка надала заяву, просить справу розглядати у її відсутність, проти позову не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як було встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають у шлюбі з 11.08.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Подружжя припинило шлюбні відносини з листопада 2013 року, оскільки в сім"ї скандали, сторони мають різні погляди на сімейне життя, та ведення спільного господарства, між сторонами відсутнє взаєморозуміння та повага. Тому суд приходить до висновку, що сім"я розпалась, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Дитина залишиться проживати з матір"ю, майнового спору не має. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного сторонами 12.11.2005 року, під час якого у них [INFO] народився син [PERSON], а [INFO] - син [PERSON], мотивуючи свої вимоги щодо розірвання шлюбу несумісністю характерів подружжя та постійними сімейними сварками, в зв"язку з чим сторони протягом шести місяців не підтримують подружніх відносин. У судовому засіданні позивачка підтримала позов і викладені у позовній заяві обставини справи. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, вказавши, що із-за втручання тещі у його сім"ю протягом восьми років спільне життя з позивачкою стало неможливим. Суд, вислухавши пояснення вказаних осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Сторони 12.11.2005 року уклали шлюб, під час якого у них [INFO] народився син [PERSON], а [INFO] - син [PERSON]. Відповідно до ст. ст. 24,110 СК України шлюб являється вільним союзом чоловіка та жінки і кожен із подружжя вправі ставити питання про його розірвання, якщо виниклі між подружжям відносини не задовольняють їх інтереси. Між позивачкою та відповідачем склалися відносини, які перешкоджають збереженню сім"ї, і позивачка категорично настоює на розлученні, не бажаючи поновлювати подружні відносини та втративши почуття поваги та любові до чоловіка, який, в свою чергу, також настоює на неможливості продовження шлюбних відносин із позивачкою. При вказаних обставинах суд не бачить причин для відмови у задоволенні позовних вимог. З огляду на позицію позивачки, після розірвання шлюбу її прізвище слід залишити шлюбне "[PERSON]". Зважаючи на проживання з матір"ю малолітніх дітей, з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені останньою судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного сторонами 16.07.2010 року, під час якого у них [INFO] року народилася донька [PERSON], а [INFO] року - донька [PERSON], мотивуючи свої вимоги щодо розірвання шлюбу несумісністю характерів подружжя, пияцтвом чоловіка та постійними сімейними сварками, в зв"язку з чим сторони на даний час не підтримують подружніх відносин. У судовому засіданні позивачка підтримала позов і викладені у позовній заяві обставини справи. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши пояснення вказаних осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частинами 3,4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Отже, відповідно до ст. ст. 24,110 СК України шлюб являється вільним союзом чоловіка та жінки і кожен із подружжя вправі ставити питання про його розірвання, якщо виниклі між подружжям відносини не задовольняють інтереси тієї чи іншої сторони. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, що випливає з роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя". Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебувають в шлюбі з 16.07.2010 року, під час якого у них [INFO] року народилася донька [PERSON], а [INFO] року - донька [PERSON], які проживають з матір"ю. Судом встановлено, що на даний час сторони фактично не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не ведуть спільне господарство, проживають окремо, між ними склалися відносини, які перешкоджають збереженню сім"ї, і позивачка категорично настоює на розлученні, не бажаючи поновлювати подружні відносини та втративши почуття поваги та любові до чоловіка, який, в свою чергу, позов визнав. При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що сім'я сторін існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, а тому не бачить причин для відмови у задоволенні позовних вимог. Зважаючи на проживання з матір"ю малолітніх дітей, з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені останньою судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-05 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про про розірвання шлюбу, укладеного сторонами 04.08.2001 року, під час якого у них [INFO] року народився син [PERSON], а 05.07.2008 року народилася донька Діана, мотивуючи свої вимоги щодо розірвання шлюбу несумісністю характерів подружжя та постійними сімейними сварками, в зв"язку з чим сторони протягом двох місяців не підтримують подружніх відносин. У судовому засіданні позивачка підтримала позов і викладені у позовній заяві обставини справи, вказавши, що вона повторно звертається у суд з відповідним позовом, хоча раніше відмовилася від позову, розраховуючи на зміну чоловіком своєї поведінки, але останній продовжує пиячити, не утримує родину матеріально, а тому їх шлюбні відносини з кінця вересня 2013 року припинені остаточно. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. ст. 24,110 СК України шлюб являється вільним союзом чоловіка та жінки і кожен із подружжя вправі ставити питання про його розірвання, якщо виниклі між подружжям відносини не задовольняють інтереси тієї чи іншої сторони. Між позивачкою та відповідачем склалися відносини, які перешкоджають збереженню сім"ї, і позивачка категорично настоює на розлученні, не бажаючи поновлювати подружні відносини та втративши почуття поваги та любові до чоловіка, який своєю неявкою у судове засідання продемонстрував байдуже ставлення до питання збереження сім"ї. При вказаних обставинах суд не бачить причин для відмови у задоволенні позовних вимог. З огляду на позицію позивачки, після розірвання шлюбу її прізвище слід залишити шлюбне "[PERSON]". Зважаючи на проживання з матір"ю малолітніх дітей, з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені останньою судові витрати по справі по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що відповідач будучи матір"ю малолітніх дітей, злісно ухиляється від їхйого утримання та виховання. Зовсім не цікавиться їх життям, навчанням та здоров"ям. Матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Діти перебувають на утриманні та вихованні батька. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав і суду пояснив, що відповідач, як матір неповнолітніх дітей зовсім не цікавиться їх життям та здоров"ям. Зловживає спиртними напоями і на даний час місце її проживання невідоме. Він сам опікується дітьми, має постійне місце роботи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи, повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник служби у справах дітей та сім"ї позовні вимоги підтримала і суду пояснила, що служба не заперечує проти позбавлення батьківських прав відповідача, яка дійсно ухиляється від виконання своїх материнських обов"язків щодо малолітніх дітей. Прокурор позов підтримала. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд, прийшов до наступного. Так, матеріалами справи установлено, що відповідач є матір"ю малолітнього [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.18-19,23). Відповідач, як матір малолітніх дітей самоусунулася від виховання та утримання дітей. Зовсім не цікавиться їх життям та здоров"ям. Залишила їх та місце її проживання на даний час невідоме. Згідно з характеристикою Великоснітинської сільської ради від 04.07.2014 року [PERSON] зареєстрована в с.Велика Снітинка Фастівського району Київської області, є матір"ю п"ятьох малолітніх дітей, яких неодноразово залишала без нагляду, в будинку постійно порушення санітарно-гігієнічних норм проживання сім"ї. Отримані кошти на дітей використовує не за призначенням. Як вбачається з висновку служби у справах дітей Фастівської райдержадміністрації та пояснень представника служби, відповідач самоусунулася від виховання та утримання дітей, не цікавиться їх життям, здоров"ям, не займається їх вихованням. Не працює, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя. Відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько може бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов"язку щодо утримання дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~У липні 2018 року позивач звернувся до суду із зазначеною вище позовною заявою, в якій зазначив, що відповідачка [PERSON] є матір"ю малолітнього [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~Батко дитини записаний в порядку ст. 135 СК України. \~ \~ \~ \~Позивач в позовній заяві посилаючись на те, що дитина знаходиться на утриманні бабусі [PERSON], при цьому відповідачка повністю усунулася від виконання батьківських обов"язків по відношенню до своєї дитини, просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітнього [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судове засідання не з"явився, але звернувся до суду із заявою про підтримання позову, який просив розглянунути у його відсутність, при цьому проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. \~ \~ \~ \~Відповідачка в судове засідання не з"явилася, із заявою про розгляд справи у її відсутність до суду не зверталася, відзив на позов не надала, у зв"язку з чим суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Дослідивши надані суду письмові докази, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст.165 СК України Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. \~ \~ \~ \~Так судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір"ю малолітнього [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~Батко дитини записаний в порядку ст. 135 СК України. \~ \~ \~ \~Дитина знаходиться на утриманні бабусі [PERSON], при цьому відповідачка повністю усунулася від виконання батьківських обов"язків по відношенню до своєї дитини. \~ \~ \~ \~Відповідно до висновку органу опіки та піклування Овідіопольської районної державної адміністрації від 23.07.2018 року №01/01-25/2040 орган опіки та піклування Овідіопольської районної державної адміністрації дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до своєї малолітньої дитини [PERSON] \~ \~ \~ \~З урахуванням обставин справи та на підставі наявних у справі доказів позов підлягає заоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання укладеного сторонами 09.07.2011 року шлюбу, під час якого у них [INFO] року народився син [PERSON], мотивуючи свої вимоги щодо розірвання шлюбу несумісністю характерів подружжя, постійними сімейними сварками та подружньою невірністю чоловіка, в зв"язку з чим сторони на даний час не підтримують подружніх відносин. У судовому засіданні позивачка підтримала позов і викладені у позовній заяві обставини справи, вказавши, що сторони протягом року взагалі не підтримують будь-які стосунки, відповідач на даний час проживає з іншою жінкою, яка народила від нього дитину. Суд, вислухавши пояснення вказаної особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частинами 3,4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Отже, відповідно до ст. ст. 24,110 СК України шлюб являється вільним союзом чоловіка та жінки і кожен із подружжя вправі ставити питання про його розірвання, якщо виниклі між подружжям відносини не задовольняють інтереси тієї чи іншої сторони. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебувають в шлюбі з 09.07.2011 року, під час якого у них [INFO] року народився син [PERSON], який на даний час проживає з матір"ю, що підтверджується довідкою Іванопільської селищної ради від 04.03.2015 року № 433/02-23. На даний час сторони фактично не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не ведуть спільне господарство та проживають окремо. Між позивачкою та відповідачем склалися відносини, які перешкоджають збереженню сім"ї, і позивачка категорично настоює на розлученні, не бажаючи поновлювати подружні відносини. При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що сім'я сторін існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам позивачки, а тому не бачить причин для відмови у задоволенні позовних вимог. З огляду на позицію позивачки, після розірвання шлюбу її прізвище слід залишити шлюбне "[PERSON]". Зважаючи на проживання з матір"ю малолітньої дитини, з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені останньою судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного сторонами 14.05.2010 року, під час якого у них [INFO] народився син [PERSON], мотивуючи свої вимоги щодо розірвання шлюбу несумісністю характерів подружжя та постійними сімейними сварками, в зв"язку з чим сторони протягом останніх місяців проживають окремо та не підтримують подружніх відносин. У судовому засіданні позивачка підтримала позов і викладені у позовній заяві обставини справи, вказавши, що шлюбні відносини сторони припинили у червні 2014 року і з тих пір їх шлюб існує лише формально. Суд, вислухавши пояснення вказаної особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Сторони 14.05.2010 року уклали шлюб, до укладення якого у них [INFO] народився син [PERSON]. Відповідно до ст. ст. 24,110 СК України шлюб являється вільним союзом чоловіка та жінки і кожен із подружжя вправі ставити питання про його розірвання, якщо виниклі між подружжям відносини не задовольняють інтереси тієї чи іншої сторони. Між позивачкою та відповідачем склалися відносини, які перешкоджають збереженню сім"ї, і позивачка категорично настоює на розлученні, не бажаючи поновлювати подружні відносини та втративши почуття поваги та любові до чоловіка, неявку якого у судове засідання суд розцінює як байдуже ставлення до питання збереження сім"ї. При вказаних обставинах суд не бачить причин для відмови у задоволенні позовних вимог. З огляду на позицію позивачки, після розірвання шлюбу їй слід присвоїти дошлюбне прізвище "[PERSON]". Зважаючи на проживання з матір"ю малолітньої дитини, з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені останньою судові витрати по справі по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного сторонами 24.05.2008 року, під час якого у них [INFO] народився син [PERSON], мотивуючи свої вимоги щодо розірвання шлюбу несумісністю характерів подружжя та постійними сімейними сварками, в зв"язку з чим сторони протягом двох місяців проживають окремо та не підтримують подружніх відносин. У судовому засіданні позивачка підтримала позов і викладені у позовній заяві обставини справи, вказавши, що з самого початку подружнього життя у сім"ї виникали сварки, чоловік їй наносив побої, а тому вона категорично настоює на розлученні,не бажаючи поновлювати подружні взаємини. Суд, вислухавши пояснення вказаної особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Сторони 24.05.2008 року уклали шлюб, під час якого у них [INFO] народився син [PERSON]. Відповідно до ст. ст. 24,110 СК України шлюб являється вільним союзом чоловіка та жінки і кожен із подружжя вправі ставити питання про його розірвання, якщо виниклі між подружжям відносини не задовольняють інтереси тієї чи іншої сторони. Між позивачкою та відповідачем склалися відносини, які перешкоджають збереженню сім"ї, і позивачка категорично настоює на розлученні, не бажаючи поновлювати подружні відносини та втративши почуття поваги та любові до чоловіка. При вказаних обставинах суд не бачить причин для відмови у задоволенні позовних вимог. З огляду на позицію позивачки, після розірвання шлюбу її прізвище слід залишити шлюбне "[PERSON]". Зважаючи на проживання з матір"ю малолітньої дитини, з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені останньою судові витрати по справі по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved