Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання майнових (речових) прав, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.04.2014 року між ним та третьою особою по справі (в рівних долях) з ТОВ "Радуга Сіті ЛТД" був укладений Попередній договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Ляхар О.М. Відповідно до умов Договору Товариство зобов"язалось протягом 2-го кварталу 2015 року побудувати, ввести в експлуатацію, оформити правовстановлюючі документи та укласти Основний договір купівлі-продажу офісу (будівельний №2, загальною площею 126, 19 кв.м., що розташований на 1 поверсі у 5 секції будинку, який передати за актом приймання-передачі об»єкта, а позивач разом із третьою особою зобов"язалися прийняти та належним чином оплатити його вартість. Згідно Договору про забезпечення виконання зобов"язань №5/НП-3 від 03.04.2014 року, сторони визначили, що на підтвердження зобов"язань за Попереднім договором та виконання основного договору купівлі - продажу офісу позивач та третя особа по справі повинні сплатити на користь Товариства суму коштів, що становить 979 234 грн. 40 коп.. Позивачем та третьою особою було частково виконано умови договору, сплачено грошові кошти у розмірі 921 299 грн. 60 коп., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями від 09.09.2014 року та квитанціями від 11.07., 14.07., 15.07., 16.07., 19.08., 20.08., 19.12.2014 року, 23.01., 28.02., 31.03., 15.05., 28.05., 30.07., 22.09., 16.12.2015 року. Таким чином було оплачено 91,3% вартості офісу, що дорівнює 115,2 кв.м. офісу. Проте, з боку Товариства жодних дій на виконання даних зобов"язань вчинено не було, влітку 2015 року будівництво будинку було зупинено, будинок на даний час в експлуатацію не введений, правовстановлюючі документи на офіс не оформлені, основний договір купівлі-продажу не укладено 30.03.2017 року третя особа по справі відмовився від усіх прав (у тому числі майнових) на офіс на користь позивача, про що було укладено договір про відступлення права вимоги. Таким чином, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх прав та оформлення майнових прав на оплачений (про інвестований) офіс. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги посилаючись на викладене в позовній заяві, просив їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ "Радуга Сіті ЛТД" у судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника відповідача, за наявних у справі матеріалів. Третя особа по справі [PERSON] в судове засідання не з»явився, надіславши до суду заяву в якій просить задовольнити вимоги позову та розглянути справу без його участі. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.04.2014 року між позивачем та третьою особою по справі (в рівних долях) з ТОВ "Радуга Сіті ЛТД" був укладений Попередній договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Ляхар О.М. Відповідно до умов Договору Товариство зобов"язалось протягом 2-го кварталу 2015 року побудувати, ввести в експлуатацію, оформити правовстановлюючі документи та укласти Основний договір купівлі-продажу офісу (будівельний №2, загальною площею 126, 19 кв.м., що розташований на 1 поверсі у 5 секції будинку, який передати за актом приймання-передачі об»єкта, а позивач разом із третьою особою зобов"язалися прийняти та належним чином оплатити його вартість. Згідно Договору про забезпечення виконання зобов"язань №5/НП-3 від 03.04.2014 року, сторони визначили, що на підтвердження зобов"язань за Попереднім договором та виконання основного договору купівлі - продажу офісу позивач та третя особа по справі повинні сплатити на користь Товариства суму коштів, що становить 979 234 грн. 40 коп.. Позивачем та третьою особою було частково виконано умови договору, сплачено грошові кошти у розмірі 921 299 грн. 60 коп., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями від 09.09.2014 року та квитанціями від 11.07., 14.07., 15.07., 16.07., 19.08., 20.08., 19.12.2014 року, 23.01., 28.02., 31.03., 15.05., 28.05., 30.07., 22.09., 16.12.2015 року. Таким чином було оплачено 91,3% вартості офісу, що дорівнює 115,2 кв.м. офісу. Розрахунок виконаний позивачем наступним чином:1) вартість 1% офісу = 979 234,40/97=10 095.20 грн.; 2) кількість 921 299.60 грн. у відсотках від оплати = 921 299.60/10 095.20=91.3%; 3) кількість оплачених кв.м. = 126.9/100*91.3 = 115.2 кв.м. Проте, з боку Товариства жодних дій на виконання даних зобов"язань вчинено не було, влітку 2015 року будівництво будинку було зупинено, будинок на даний час в експлуатацію не введений, правовстановлюючі документи на офіс не оформлені, основний договір купівлі-продажу не укладено 30.03.2017 року третя особа по справі відмовився від усіх прав (у тому числі майнових) на офіс на користь позивача, про що було укладено договір про відступлення права вимоги. Таким чином, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх прав та оформлення майнових прав на оплачений (про інвестований) офіс. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 177 ЦК України об"єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Статтею 190 ЦК України встановлено, що майном, як особливим об"єктом, вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов"язки. Майнові права є неспоживною річчю. Таким чином, майнові права визнаються речовими правами. Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 статті 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов"язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 202, 204 ЦК України правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов"язків. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. З урахуванням того, що згідно із ст. 626 ЦК України договором є домовленість, спрямована на виникнення, зміну та припинення прав та обов"язків, укладення з позивачкою Попереднього договору та Договору про забезпечення виконання зобов"язань є дією, спрямованою на набуття цивільних прав та обов"язків. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання, і у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплатою неустойки і відшкодування збитків та моральної шкоди. Так, у позивача у зв"язку з частковим виконанням зобов"язання щодо сплати вартості офісу виникло право вимоги й оформлення права власності на нього шляхом укладання Основного договору, а у Товариства виникло право на отримання вартості не житлового приміщення та кореспондуючий обов"язок укласти з позивачем Основний договір купівлі-продажу офісу та передати його останньому за відповідним Актом приймання-передачі. Статтею 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" визначено, що майновими правами визнаються будь-які права, пов"язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та права вимоги. Оскільки не житлове приміщення є оплаченим позивачем об"єктом, який після завершення будівництва стає окремим майном, то до завершення будівництва об"єкту нерухомого майна, в якому знаходиться офіс, та прийняття його до експлуатації - позивачу належить не право власності на нього, а майнові права. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved