Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей. Ухвалою суду від 03.01.2017 року позовні вимоги роз"єднано шляхом виділення у самостійне провадження позовної вимоги про розірвання шлюбу (а.с. 41, 42). 10.02.2017 року від позивача до суду поступила заява в порядку ст. 31 ЦПК України про зменшення позовних вимог (а.с. 68). Позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі по 2/3 всіх видів заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що з 25.07.2014 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, однак фактично шлюбні відносини розпочалися раніше. У неї з відповідачем є троє спільних дітей - сини [PERSON] та [PERSON], та донька [PERSON]. Вони з відповідачем проживають окремо. Діти на даний час та в подальшому будуть проживати з нею, позивачем, та перебувати на її утриманні, домовленості про сплату аліментів між ними немає. Відповідач має постійне місце роботи в Королівському ДЕПО ШЧ-9, де отримує заробітну плату в середньому в розмірі 5000 гривень. Він є здоровим, молодим чоловіком, інших утриманців немає. Вона, позивач, працевлаштовується, проте її майбутні заробітки не дадуть можливості самостійно утримувати дітей. У зв"язку з цим, просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали, зіславшись на обставини, викладені у позовній заяві. Позивач також пояснила, що з вересня 2016 року діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач періодично приходить до дітей, однак на протязі приблизно трьох місяців не надає грошові кошти на їх утримання. Одній дитині купив куртку. Також з часу звернення з позовом до суду відповідач вносить плату за дитячий садок, куди ходять [PERSON] та [PERSON]. У грудні 2016 року відповідач перебував у лікарні з сином [PERSON], а вона, позивач, вдома з іншими дітьми. Стан здоров"я дітей задовільний. У добровільному порядку відповідач не бажає надавати кошти на утримання дітей. На розгляд справи 10.02.2017 року позивач та представник не з"явилися, поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили з підстав викладених у письмовому запереченні (а.с. 26). Відповідач пояснив, що вони з позивачем проживають окремо з вересня 2016 року. Він займається дітьми, купує одяг, різні речі, оплачує логопеда, вносить плату за дитячий садок. Під час лікування сина [PERSON] на протязі трьох тижнів купував ліки, здійснював виклик лікаря. Він надає та надаватиме утримання дітям, грошові кошти позивачеві не надає. У нього є хвора мати, яка отримує пенсію в розмірі 1100 грн. на місяць. Інших неповнолітніх дітей не має, є повнолітній син [PERSON], [INFO], від першого шлюбу, якому він допомагає. Він, відповідач працює електромеханіком у відокремленому підрозділі "Мукачівська дистанція сигналізації та зв"язку", де отримує заробітну плату приблизно 3500-3800 грн. на руки. Стан здоров"я у нього добрий. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, з"ясувавши обставини, дослідивши та оцінивши докази, суд приходить до таких висновків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народився 27 квітня 2011 року, [PERSON] - 12 лютого 2013 року. Їхніми батьками є сторони у справі, що стверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 7, 8). Згідно довідки № 3508 від 07.10.2016 року, виданої позивачеві виконкомом Королівської селищної ради (а.с. 10), діти сторін проживають з позивачем. Відповідач приймає участь у матеріальному забезпеченні дітей, грошові кошти на їх утримання позивачеві не надає. Відповідач працевлаштований. Відповідно до копії свідоцтва про народження від 12.08.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Виноградівського районного управління юстиції у Закарпатській області (а.с. 6), у відповідача є син [PERSON], [INFO]. Також відповідач має непрацездатну матір [PERSON] згідно копії пенсійного посвідчення від 12.03.2003 року (а.с. 71). Стан здоров"я відповідача та дітей сторін добрий. Дані обставини стверджуються дослідженими судом вказаними вище письмовими доказами, а також поясненнями сторін в судовому засіданні, які їх не оспорювали. Вказані у позовній заяві обставини та заперечення відповідача в частині розміру заробітної плати за місцем праці не доведені. Покликання відповідача на те, що діти проживають з ним, не підтверджені доказами. Так, надана відповідачем довідка № 3408 від 28.09.2016 року, видана виконкомом Королівської селищної ради (а.с. 39), не підтверджує відповідну обставину, оскільки викладене в ній спростовано вказаною вище довідкою № 3508 від 07.10.2016 року та поясненнями сторін в судовому засіданні щодо окремого проживання. Відповідачем не надано докази на підтвердження заперечень з приводу того, що [PERSON] не є його сином. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України (далі - СК України). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, того, що сторонами не досягнуто домовленості щодо спільного утримання дітей, позов є підставним. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. У ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України передбачено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд згідно положень ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України враховує стан здоров"я та матеріальне становище дітей, які проживають з матір"ю, стан здоров"я та матеріальне становище відповідача, який працевлаштований, наявність у відповідача малолітнього сина та непрацездатної матері, відсутність інших обставин, що мають істотне значення, керується принципами законності, справедливості та розумності, та приходить до висновку, що позовні вимоги в частині розміру аліментів підлягають до часткового задоволення та з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 12 жовтня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір"(позивачі - у справах про стягнення аліментів), то судовий збір в сумі 551,20 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial