Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ЖБК "Будівельник-8" про зобов"язання вчинити певні дії, мотивуючи свої вимоги тим, що він є членом ЖБК "Будівельни-к8" з 1986 року, а 18.12.1991 року він повністю сплатив пайові внески за квартиру [ADDRESS]. Але до цього часу відповідач не надав йому довідку про повну сплату пайових внесків. На підставі викладеного позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд зобов"язати відповідача у визначений судом термін надати позивачу два примірника належним чином оформленої довідки про його членство у кооперативі та належні відомості про повне внесення ним пайових внесків за квартиру. У судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Пояснила, що, дійсно, позивачем сплачені пайові внески у повному обсязі і довідка про це неодноразово видавалася йому кооперативом. При цьому представник також зазначила, що з моменту видачі останньої довідки у 2012 році позивач з будь-якими заявами до відповідача не звертався. В разі необхідності ЖБК може підготувати та видати позивачу відповідну довідку, а тому вважає, що спору між сторонами немає. На підставі викладеного представник відповідача просила у задоволенні позову відмовити повністю. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є членом Житлово-будівельного кооперативу "Будівельник-8", що підтверджується довідкою № 211 від 07.02.1987 року. У своїх позовних вимогах [PERSON] вказує про те, що не може отримати довідку про сплату пайового внеску за квартиру [ADDRESS], оскільки відповідач відмовляє йому у цьому, у зв"язку з чим він і звернувся до суду. Відповідно до вимог Закону України "Про кооперацію", положень статуту ЖБК "Будівельник-8" прийняття осіб у члени кооперативу та виключення з членів кооперативу належить до компетенції загальних зборів членів кооперативу. На даний час будь-яких рішень про виключення позивача з членів кооперативу не приймалося. Довідка про членство у кооперативі може бути надана за заявою відповідної особи, але при розгляді справи встановлено, що протягом тривалого часу позивач із будь-якими заявами до кооперативу щодо видачі такої довідки не звертався ані в усній, ані у письмовій формі. Крім того, позивачу на його вимогу видавалася ЖБК довідка про членство у кооперативі та повну сплату паю 20.03.2012 року. До цього позивачу також була видана відповідна довідка, що стало підставою для оформлення ним та членами його родини права власності на вказану квартиру та зареєструвати право власності у БТІ, що підтверджується відповідним витягом. Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.. 57-60 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням вищевказаних вимог діючого законодавства позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів у розумінні ст. 58-59 ЦПК України на підтвердження факту відмови відповідача у видачі відповідної довідки. Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed