Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: 08 липня 2019 року, [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розподіл спільної часткової власності. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками домоволодіння з господарськими спорудами та земельної ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Частка кожного із співвласників становить 1/2 частину та набута ними на підставі рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 05.12.2018 року (справа № 707/960/16- ц, провадження № 2/707/10/18). Протягом тривалого часу, у зв`язку з наявними неприязними відносинам між сторонами по справі, позивач не має можливості використовувати належне їй на праві спільної часткової власності майно, що стало підставою для звернення до суду. На підставі ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 355, ч. 1 ст. 356, ч. 1 ст. 364 ЦК України, [PERSON] має право на виділ належної їй частки із спільного часткового майна у натурі і такий виділ є технічно можливим. Відповідно до ч. 2 ст. 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. За спірним домоволодінням закріплена земельна ділянка загальною площею 0,18 га, яка на праві спільної часткової власності належить сторонам по справі по 1/2 частині кожному. Вказане підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.06.2019 року. З наведеного вбачається, що одночасно разом з питанням про виділ у натурі частини об`єкта нерухомості та припинення спільної часткової власності на такий об`єкт доцільним є також виділ у натурі частини земельної ділянки та припинення спільної часткової власності на неї. Враховуючи викладене, позивач просила суд виділити [PERSON] в натурі 1/2 частину домоволодіння по [ADDRESS] , яка складається з:кімнати кімната І площею 11,0 кв. м; кімната II площею 2,9 кв. м; кімната 1-1 площею 12,8 кв. м; кімната 8 площею 15,6 кв. м; кімната 7 площею 20,7 кв. м. у житловому будинку літ. А-І з прибудовами літ. а та літ. а', гараж літ. Д;, огорожу № 3, № 4, № 5; з визнанням права власності на зазначену частину домоволодіння та господарських споруд. Виділити [PERSON] в натурі 1/2 частину домоволодіння по [ADDRESS] , яка складається з: кімната III площею 3,3 кв. м; кімната 1-12 площею 2,7 кв. м; кімната 1-13 площею 1,4 кв. м; кімната 1-11 площею 10,2 кв. м; кімната 1-9 площею 5,8 кв. м; кімната 1-10 площею 1,2 кв. м; кімната 1-2 площею 16,2 кв. м; кімната 1-4 площею 2,5 кв м; кімната 1-3 площею 1,4 кв. м.; кімната 1-5 площею 4,6 кв. м; кімната 6 площею 12,6 кв. м. у житловому будинку літ. А-І з прибудовами літ. а та літ. а1, сарай літ. В; погріб літ. Г; свердловину № 1, зливну яму № 2, огорожу № 6 з визнанням права власності на зазначену частину домоволодіння та господарських споруд. Припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Виділити [PERSON] в натурі 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер: 7124988700:02:001:0127, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Виділити [PERSON] в натурі 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер: 7124988700:02:001:0127, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку, кадастровий номер: 7124988700:02:001:0127, що розташована за адресою: [ADDRESS] .Вирішити питання про розподіл судових витрат. 16.04.2020 року від представника позивача надійшла заява про зміну позовних вимог в якій він зазначив, що з метою досягнення найбільш позитивних результатів для кожного із співвласників найбільш доцільним варіантом поділу будинку та господарських споруд є запропонований експертом варіант № 2. При такому варіанті поділу один із співвласників отримує 47/100 частин домоволодіння, інший відповідно 53/100 частин. Відступ від ідеальної частки становить 3,95 кв. м. на користь однієї із сторін. Також, при вказаному варіанті поділу одна сторона отримує гараж літ. "Д" та погріб літ. "Г", які збудовані окремо, тому у грошовому виразі відступ від ідеальної частки становить 11 572 грн. За умови обрання такого варіанту поділу земельна ділянка має бути розподілена між співвласниками по варіанту № 2, запропонованому експертом. Станом на сьогоднішній день з позивачем по справі [PERSON] проживає та перебуває на її утриманні неповнолітній син, на утримання якого відповідач [PERSON] зобов`язаний сплачувати аліменти. Проте через наявність порушень в частині своєчасності та повноти сплати аліментів станом на сьогоднішній день за [PERSON] рахується заборгованість по аліментам в сумі 11 349,21 грн. та пеня в сумі 19 340,50 грн., відповідно загальна заборгованість становить 30 689,71 грн. За таких обставин вважають, що обрання варіанту поділу, за яким саме він буде зобов`язаний сплачувати на користь позивача по справі компенсацію за відступ від ідеальної частки буде для [PERSON] надмірним тягарем та не буде справедливо по відношенню до нього. Тому при проведенні поділу за варіантом № 2 вважають за доцільне виділити в натурі [PERSON] 53/100 частин домоволодіння, а [PERSON] 47/100 частин домоволодіння. Можливість та необхідність обрання саме такого варіанту поділу також обґрунтовується особистими вподобаннями відповідача та наявністю у нього автомобіля, а при такому варіанті поділу йому буде виділено в натурі гараж літ. "Д". Щодо судових витрат, які вже були понесені позивачем, наразі вони складаються з витрат по оплаті судового збору в сумі 1 536,80 грн. та витрат на проведення експертизи в сумі 12 012,00 грн., а всього 13 548,80 грн., які підлягають стягненню за наслідками розгляду справи. Представник позивача просив суд провести поділ згідно варіанту № 2, викладеному у висновку експерта № 04/19 - БТ, ЗТ від 27.01.2020 року. Припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 11 572 грн. Виділити [PERSON] в натурі 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер: 7124988700:02:001:0127, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 900 кв. м. (II співвласник по варіанту № 2 експертизи). Виділити [PERSON] в натурі 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер: 7124988700:02:001:0127, що розташована за адресою: [ADDRESS] та визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 900 кв. м. (І співвласник по варіанту № 2 експертизи). Припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку, кадастровий номер: 7124988700:02:001:0127, що розташована за адресою: [ADDRESS] ). Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати у вигляді витрат по оплаті судового збору в сумі 1 536,80 грн. та витрат на проведення експертизи в сумі 12 012,00 грн., а всього 13 548,80 грн. Стислий виклад відзиву відповідача: 20.08.2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він зазначив, що позовні вимоги визнає частково, у зв`язку з тим, що має власні варіанти розподілу будинку і просить виділити [PERSON] в натурі 1/2 частину домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , яка складається з: кімната III площею 3,3 кв. м.; кімната II площею 2,9 кв. м.; кімната І площею 11 кв. м.; кімната 1-2 площею 16,2 кв. м.; кімната 1-1 площею 12,8 кв. м.; кімната 8 площею 15,6 кв. м. у житловому будинку з прибудовами літ. А-1, літ. а, літ. а/гн, літ. Б, сарай літ. В, погріб літ. Г, з визнанням права власності на зазначену частину володіння та господарських споруд. Виділити [PERSON] в натурі 1/2 частину домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , яка складається з: кімната 1-12 площею 2,7 кв. м.; кімната 1-13 площею 1,4 кв. м.; кімната 1-11 площею 10,2 кв. м.; кімната 1-9 площею 5,8 кв. м.; кімната 1-10 площею 1,2 кв. м.; кімната 1-4 площею 2,5 кв. м.; кімната 1-3 площею 1,4 кв. м.; кімната 1-5 площею 4,6 кв. м.; кімната 6 площею 12,6 кв. м.; кімната 7 площею 20,7 кв. м.; у житловому будинку з прибудовами літ. А-1, літ. а, літ. а/гн, літ. Б, гараж літ. Д, свердловину № 1, зливну яму № 2 з визнанням права власності на зазначену частину володіння та господарських споруд. Припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Виділити [PERSON] в натурі 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий № 7124988700:02:001:0127, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,18 га. Виділити [PERSON] в натурі 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий № 7124988700:02:001:0127, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,18 га. Припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку, кадастровий № 7124988700:02:001:0127, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,18 га. Вирішити питання про розподіл судових витрат, шляхом покладення судових витрат на позивача. Вирішити питання про розподіл витрат на проведення судової експертизи, шляхом поділу в рівних частинах на кожну сторону. 18.03.2020 року від представника відповідача надійшли письмові пояснення в яких він просить задоволити позовні вимоги частково і провести розподіл домоволодіння та земельної ділянки, згідно 3 варіанту, викладеному у висновку експерта. Пояснення сторін в судових засіданнях: В судовому засіданні позивач та її представник позов просили задовільнити та здійснити реальний розподіл домоволодіння відповідно до варіанту № 2. Зазначили, що вони розуміють, що вказаний варіант розподілу передбачає перебудови та втручання в інженерні мережі, дозволів на відповідні перебудови вони не брали, вважають за можливе це зробити після рішення суду. Відповідач та його представник позов визнали частково просили здійснити розподіл домоволодіння відповідно до варіанту 3 запропонованого експертом. Також, пояснили суду що вони розуміють, що вказаний варіант розподілу передбачає перебудови та втручання в інженерні мережі, дозволів на відповідні перебудови вони не брали, вважають за можливе це зробити після рішення суду. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 26.07.2019 року справа прийнята до розгляду з відкриттям провадження. 20.09.2019 року від представника позивача надійшло клопотання про призначення судової експертизи. 15.10.2019 року у справі призначено будівельно-технічну та земельно технічну судові експертизи, а провадження зупинено. 10.02.2020 року провадження у справі поновлено. 19.03.2020 року ухвалою суду відкладено підготовче судове засідання, у звязку із зміною позивачем своїх вимог. 22.04.2020 року від представника позивача надійшла заява про відкладення підготовчого судового засідання, через карантинні заходи. Заява судом задоволена, судове засідання відкладено. 14.05.2020 року від представника позивача надійшла заява про відкладення підготовчого судового засідання, через карантинні заходи. Заява судом задоволена, судове засідання відкладено. 12.08.2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження з призначенням справи до судового розгляду. Встановлені судом обставини: Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 05.12.2018 року визнано за [PERSON] , та за [PERSON] право власності по 1/2 частині кожному на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Визнано за [PERSON] , та за [PERSON] право власності по 1/2 частині кожному на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , а Державний акт на право користування землею серії ЯЕ №135571, виданий на ім`я [PERSON] 02.07.2007 року - скасовано (Т.1, а.с. 10-14). Постановою апеляційного суду Черкаської області від 19.02.2019 року рішення суду першої інстанції залишено без змін (Т.1, а.с. 15-23). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.06.2019 року, [PERSON] на праві спільної часткової власності належить Ѕ частина земельної ділянки, що розташована у [ADDRESS] , площею 0,18 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 7124988700:02:001:0127 (Т.1, а.с. 24). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.05.2019 року, [PERSON] на праві приватної власності належить Ѕ частина домоволодіння, що розташована по [ADDRESS] (Т.1, а.с. 25). Суд не надає оцінку технічним паспортам на домоволодіння по [ADDRESS] , оскільки дані документи виготовлені 28.11.2016 року та 22.10.2012 року, а тому містять застарілі дані (Т.1, а.с. 26-30, а.с. 50-54). Відповідно до висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи від 27.01.2020 року № 04/19 - БТ,ЗТ поділ (виділ частки) житлового будинку може бути запропонований з відхиленням від чинних вимог нормативних документів, зокрема із збереженням існуючої висоти, розмір та площі приміщень будинків старої забудови, які приймались в експлуатацію за діючими на той час будівельними нормами і правилами, або якщо такий поділ відповідає фактичному порядку користування будинком, але у разі забезпечення безпечних умов проживання в будинку після поділу. Отже, на підставі вищевикладеного, відповідно до нормативних документів, чинними в галузі будівництва на території України, зважаючи на об`ємно-планувальне рішення, враховуючи загальну площу житлового будинку літ. «А-І» з прибудовами по [ADDRESS] - 124.9 кв.м, відповідно до ідеальної частки кожного співвласника Ѕ до 1/2 по площі це складає 62.45 кв.м для кожного співвласника, даної площі достатньо для влаштування двох окремих (ізольованих) квартир у житловому будинку літ. «А-І» з прибудовами, отже розподіл житлового ку літ. «А-І» з прибудовами по [ADDRESS] між співвласниками у відповідності до ідеальних частках Ѕ до Ѕ вбачається можливим. Фактично надано чотири варіанти розподілу домоволодіння по [ADDRESS] у відповідності до ідеальних часток співвласників у домоволодінні Ѕ до Ѕ (відхилення від ідеальної частки). Всі запропоновані варіанти передбачають перепланування та переобладнання у виді реконструкції систем електропостачання, водопостачання, водовідведення , демонтажі дверних блоків, перегородок, влаштування дверних прорізів та мурування стін. Земельна ділянка визначається подільною, яка без зміни свого цільового призначення може бути поділена на частини, кожна із яких після поділу може утворити самостійну земельну ділянку. Реальний розподіл земельної ділянки площею 0.18 га, кадастровий номер 7124988700:02:001:0127, що розташована по [ADDRESS] у відповідності до ідеальних часток власників у домоволодінні 1/2 до 1/2 можливий. На розсуд суду, експерт запропонував чотири варіанти розподілу земельної ділянки площею 1800кв.м по [ADDRESS] з виділом частин земельної ділянки пропорційно розмірам ідеальних часток співвласників у домоволодінні 1/2 до 1/2 та відповідно до запропонованих варіантів розподілу домоволодіння. В кожному запропонованому варіанті, для кожного співвласника виділяється земельна ділянки площею 900 кв.м в роздільне користування (без ділянки спільного користування), що відповідає ідеальній частці співвласників 1/2 до 1/2 у домоволодінні (Т.1, а.с. 105-174). Згідно листа з Черкаського РВ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 13.03.2020 року №10841/1, станом на 12.03.2020 року у Черкаському РВ ДВС на виконанні перебуває ВП №59149563 з примусового виконання виконавчого листа №2/707/293/19 від 15.05.2019 року щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] пені за прострочення сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , за період з 01.05.2016 року по 20.11.2018 року в сумі 19340,50 грн. Станом на 12.03.2020 року залишок боргу становить 19340,50 грн. Відповідно до розрахунку з Черкаського РВ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 13.03.2020 року №10842/1, станом на 12.03.2020 року заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на користь [PERSON] становить 11349,21 грн. З довідки від 22.04.2020 року №14133/7 вбачається, що станом на 22.04.2020 року заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів становить 8140,75 грн. Норми права, що підлягають застосуванню: Приписами п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвстановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. У п.26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України №2" наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 3 ст. 77 ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. ч. 1, ч. 2 статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. У ч.1 ст. 358 ЦК України зазначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Таким чином, з моменту набуття позивачем та відповідачем права спільної часткової власності на житловий будинок, сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуються спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені обома співвласниками. В силу статті 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Однією із правових форм розпорядження власником своєю часткою у праві спільної часткової власності є право співвласника на виділ у натурі частки із майна, яке є у спільній часткової власності, що встановлено у статті 364 Цивільного кодексу України. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду у своїх постановах від 11 листопада 2019 року (справа № 369/5164/15-ц), 12 лютого 2020 року (справа 161/16460/16-ц), зазначає, що системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено його відокремлену частину, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася. Враховуючи, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України" у п.6, п. 7 Постанови № 7 від 4 жовтня 1991 року "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок" при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст. 115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до ст. 119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої Ради (ст.152 ЖК ( 5464-10 ). Якщо сторона оспорює рішення виконкому щодо дозволу на переобладнання та перепланування і воно є необґрунтованими, суд може не погодитись з ним, мотивуючи це в рішенні. При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, у постанові від 18.03.2020 року по справі №569/10421/17 зазначає, що у тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання або перепланування будинку він провадиться за наявності на це дозволу виконавчого комітету місцевої ради (стаття 152 ЖК Української РСР), який має бути наявний до винесення судом рішення. У чинній редакції статті 152 ЖК Української РСР встановлено, що виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується. У Постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 року міститься правовий висновок по справі № 6-1443цс16. Так, поняття спільної часткової власності визначено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Згідно зі статтею 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно. Відповідно до ч. 2 ст. 367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Згідно ч. 1, ч. 3, ч. 4 ст. 88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. ч. 1, ч. 4 статті 120 ЗК України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд зазначає, що, навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (див. рішення Суду у справі Олюджіч проти Хорватії, no. 22330/05, від 05.02.2009). Суд повторює, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (див. рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази в їх сукупності та повноті суд приходить до того, що позовні вимоги є передчасними, а тому не підлягають до задоволення. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи від 27.01.2020 року №04/19-БТ, ЗТ площі будинку по [ADDRESS] достатньо для влаштування двох окремих (ізольованих) квартир у житловому будинку літ «А-І» з прибудовами. Отже, розподіл житлового будинку між співвласниками у відповідності до ідеальних часток Ѕ до Ѕ вбачається можливим. Однак, запропоновані варіанти поділу (виділу) частки житлового будинку домоволодіння, що розташоване у [ADDRESS] , передбачають виконання перепланування та переобладнання, з реконструкцією системи електропостачання, водопостачання, водовідведення, з демонтажем дверного блоку, перегородки між приміщеннями, влаштування перегородок з дверними прорізами. Оскільки переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, передбачають втручання в несучі конструкції та інженерні системи загального користування, позивачу було роз`яснено необхідність в отриманні на це дозволу від контролюючих органів. У зв`язку з тим, що позивач не надав жодних дозволів на переобладнання та перепланування житлового будинку, у зв`язку з поділом та виділом частки, хоча судом було роз`яснено сторонам про необхідність даного дозволу на перебудови, у суду не має підстав для задоволення позовних вимог, щодо реального розподілу будинку та споруд. Що стосується вимоги про реальний розподіл земельної ділянки то суд вважає, що дана вимога також не підлягає до задоволення, оскільки без реального розподілу будинку та споруд визначити поділ земельної ділянки неможливо. Судові витрати: Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Враховуючи, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, судові витрати, понесені позивачем, необхідно віднести на його рахунок. Відповідач не просив стягнути з відповідача судові витрати.

Outcome: dismissed