Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] селищної ради про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та вихідної допомоги при звільненні. Позов мотивований тим, що з 01 травня 2013 року на підставі рішення [PERSON] селищної ради від 10.04.2013 року №25/4 позивача обрано на посаду заступника селищного голови з питань діяльності виконавчого комітету [PERSON] селищної ради. 05 листопада 2015 року розпорядженням [PERSON] селищного голови №11 від 04.11.2015 року він був звільнений з займаної посади у зв"язку із закінченням терміну повноважень. На день звільнення з роботи [PERSON] селищною радою йому нараховано заробітну плату за листопад місяць роботи у вказаній установі в сумі 5807,13 грн., яка була виплачена лише18 листопада 2015 року шляхом надходження на відкритий картковий рахунок. Відповідно до частин 4, 5 статті 97 Кодексу законів про працю України ( далі- КЗпП) власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці. Відповідно до статті 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація згідно з частиною 1 статті 117 КЗпП повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день остаточного розрахунку. Середній заробіток, який відповідач зобов"язаний сплатити в користь позивача за час затримки розрахунку складає 7676,63 грн. (14172,32 грн.- фактична заробітна плата за останні два місяці роботи : 24- кількість фактично відпрацьованих робочих днів за два останні місяці роботи = 590,51 грн.- розмір середньоденної заробітної плати х 14- кількість днів затримки виплати заробітної плати = 7676,63 грн.). Розпорядженням [PERSON] селищного голови № 11 від 04.11.2015 року також зобов"язано бухгалтерію ради виплатити позивачу вихідну допомогу відповідно до пункту 5 частини 1 статті 41 КЗпП в розмірі шестимісячного середнього заробітку.. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 41 КЗпП крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках припинення повноважень посадових осіб. Відповідно до статті 44 КЗпП при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини 1 статті 41 КЗпП працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток. Проте, така допомога позивачу до цього часу не виплачена, а листом відповідача від 23.12.2015 року №677/20 його повідомлено про відсутність підстав для виплати вихідної допомоги, передбаченої статтею 44 КзпП. Порядок обчислення середньої заробітної плати визначений постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року "Про затвердження порядку обчислення середньої заробітньої плати"(далі- Порядок). Так, при нарахуванні вихідної допомоги середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передуюють події, з якими пов"язана відповідна виплата. Згідно абзацу 3 пункту 3 Порядку, усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. Як вбачається з довідки [PERSON] селищної ради про заробітну плату позивача від 24.02.2016 року, середньомісячний заробіток [PERSON] складає 7086,16 грн. (5807,13+ 8365,19= 14172,32 : 2= 7086,16), а відтак з відповідача в його користь має бути стягнено вихідну допомогу в розмірі 42516,96 грн. (7086,16 грн. х 6 місяців= 42516,96 грн.). З огляду на викладене [PERSON] просить стягнути з [PERSON] селищної ради середній заробіток за період затримки розрахунку з 06 листопада 2015 року по 18 листопада 2015 року в сумі 7676,63 грн. та вихідну допомогу в розмірі шести середніх заробіків, що становить 42516,96 грн. Допустити негайне виконання рішення суду. У поданих до суду запереченнях на позовну заяву [PERSON] селищна рада позовних вимог [PERSON] не визнає, вважає їх необгрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Зазначає, що селищний голова приступив до виконання своїх обов"язків 05.11.2015 року, головний бухгалтер [PERSON] була звільнена із займаної посади у звязку з поданою нею заявою 10.11.2015 року, головний бухгалтер [PERSON] приступила до роботи 10.11.2015 року і відповідно необхідно було зареєструватись у державного реєстратора та органах державної фіскальної служби, для того щоб мати право підпису платіжних документів. Платіжне доручення щодо виплати належних [PERSON] сум було зареєстровано в управлінні державної казначейської служби України в [PERSON] районі 17.12.2015 року. Крім того, позивач [PERSON] народився 24.06.1958 року та відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» отримував пенсію з 54 років, тобто з 2012 року. Після звільнення з посади заступника [PERSON] селищного голови з питань діяльності виконавчого комітету позивач отримував пенсію. Таким чином, будь-яка шкода позивачу у звязку з проведенням з ним розрахунку 18.11.2015 року селищною радою заподіяна не була. Також, згідно зі статтею 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» прийняття на посади заступників сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради здійснюється шляхом затвердження відповідною радою. Відповідно до статті 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчим органом сільської, селищної, міської ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до формування нового складу виконавчого комітету. Кількісний склад виконавчого комітету визначається відповідною радою. Персональний склад виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради затверджується радою за пропозицією сільського, селищного, міського голови. Виконавчий комітет ради утворюється у складі відповідно сільського, селищного, міського голови, районної у місті ради- голови відповідної ради, заступника (заступників) сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету, а також керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, інших осіб. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 26 вказаного Закону утворення виконавчого комітету ради, визначення його чисельності, затвердження персонального складу, внесення змін до складу виконавчого комітету та його розпуск є виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад. Таким чином, звільнення заступника (заступників) сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради відповідно до статті 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» поєднано з тим, що після закінчення повноважень сільської, селищної, міської, районної у місті ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету. Повноваження заступника (заступників) сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради та керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету закінчуються після сформування нового складу виконавчого комітету. У разі звільнення заступника (заступників) сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету у звязку із закінченням строку повноважень у їх трудовій книжці робиться запис: «Звільнений у звязку із закінченням строку повноважень, частина перша статті 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рішення сесії ради, його дата і номер, порядковий номер запису. Згідно з частиною 3 статті 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим законом. Враховуючи викладене, звільнення позивача [PERSON] з посади заступника селищного голови з питань діяльності виконавчого комітету [PERSON] селищної ради відбувалось у зв"язку з закінченням строку повноважень, на підставі рішення сесії [PERSON] селищної ради №1/7 від 05.11.2015 року, яким сформовано новий склад виконавчого комітету, в якому зазначена вище особа не затверджена. При припиненні трудового договору за деякими підставами можлива виплата вихідної допомоги. Зокрема, з 01 червня 2014 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів» від 13 05.2014 року № 1255-VII. Цим Законом внесено зміни до КЗпП, стаття 41 якого доповнена новою додатковою підставою розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників за певних умов, - припинення повноважень посадових осіб, забезпечивши можливість розірвання трудового договору без наведення у розпорядчих документах власника або уповноваженого ним органу та трудовій книжці працівника причин, що безпосередньо зумовили припинення повноважень посадової особи. Розмір вихідної допомоги у такому випадку становитиме не менше ніж шестимісячний середній заробіток ( відповідні зміни внесені до статті 44 КЗпП ). Відповідно до статті 44 КЗпП при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункті статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток. Пункт 5 частини 1 статті 41 КзпП передбачає таку додаткову підставу розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу як припинення повноважень. Звільнення ж позивача з посади заступника селищного голови з питань діяльності виконавчого комітету відбулось за рішенням сесії селищної ради, а не з ініціативи власника чи уповноваженого ним органу, у звязку з чим підстав для виплати йому вихідної допомоги у розмірі не меншому ніж шестимісячний середній заробіток не має. Водночас нормами спеціального законодавства у сфері служби в органах місцевого самоврядування визначені підстави припинення служби в органах місцевого самоврядування (стаття 20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та стаття 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в У країні»). Зазначені підстави припинення служби в органах місцевого самоврядування прямо передбачені законами і не можуть розглядатися як ініціатива власника або уповноваженого ним органу. З огляду на наведене, просить в задоволенні позову [PERSON] відмовити повністю. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити із наведених в позовній заяві підстав. Представник відповідача [PERSON] селищної ради [PERSON] в судовому засіданні підтримала подані заперечення, просила відмовити [PERSON] в стягненні середнього заробітку за час затримки розрахунку та вихідної допомоги при звільненні. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення. Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У відповідності до статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси. По справі встановлено, що [PERSON] у період з 01 травня 2013 року по 05 листопада 2015 року перебував на посаді заступника [PERSON] селищного голови з питань діяльності виконовчого комітету ради та виконував обов"язки секретаря виконавчого комітету селищної ради. Вказані повноваження [PERSON] 05.11.2015 року були припинені у зв"язку з формуванням нового складу виконавчого комітету [PERSON] селищної ради. Дані обставини стверджуються рішенням [PERSON] селищної ради від 10.04.2013 року № 25/4 щодо обрання [PERSON] на посаду заступника селищного голови з питань діяльності виконавчого комітету та покладенням виконання обов"язків секретаря виконавчого комітету ради (а.с. 3), рішенням [PERSON] селищної ради від 05.11.2015 року № 1/7 про утворення виконавчого комітету селищної ради (а.с. 29-30), записами в трудовій книжці [PERSON] про обрання на посаду заступника селищного голови з питань діяльності виконавчого комітету та звільнення із займаної посади (а.с. 6), не оспорюються вони і сторонами у справі. Також, розпорядженням [PERSON] селищного голови від 05.11.2015 року № 11 у зв"язку із закінченням строку повноважень [PERSON], як заступника селищного голови з питань діяльності виконавчого комітету, зобов"язано головного бухгалтера виконкому селищної ради провести повний розрахунок з останнім за відпрацьований ним період (а.с. 33). Як слідує з історії рахунку №26254510163401 (а.с. 8) та виписки по вказаному рахунку (а.с. 9), не оспорюється це і сторонами у справі, розрахунок з [PERSON] після закінчення його повноважень заступника селищного голови з питань діяльності виконавчого комітету [PERSON] селищної ради було проведено 18 листопада 2015 року, шляхом надходження заробітної плати на відкритий на нього картковий рахунок. Відповідно до частини 1 статті 47 КЗпП власник або уповноважений ним орган зобов"язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно ізстаттею 116 КЗпП, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. У відповідності до статті 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Таким чином, закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов"язок по виплаті заробітної плати і проведенню повного розрахунку зі звільненим працівником- виплати всіх сум, що належать йому, а у разі невиконання такого обов"язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена статтею 117 КЗпП відповідальність. Оскільки обов"язок своєчасної виплати заробітної плати і проведення повного розрахунку покладається на власника або уповноваженого ним органу, тому суд вважає, що саме вони повинні доводити відсутність їх вини у простроченні цих платежів. Судом констатовано факт затримки відповідачем виплати заробітної плати позивачу після звільнення у період з 06 листопада 2015 року по 18 листопада 2015 року. Відповідачем в судовому засіданні не доведено відсутності у цьому його вини. Зокрема, покликання представника відповідача з цього приводу на ту обставину, що 10 листопада 2015 року в [PERSON] селищній раді відбулась заміна головного бухгалтера, що потребувало певного часу для реєстрації у державного реєстратора та органах фіскальної служби, на переконання суду, не є поважною причиною затримки виплати заробітної плати, оскільки у відповідача було вдосталь часу розрахуватись з позивачем ще до вказаної кадрової заміни. Згідно розрахунку позивача, його середній заробіток за час затримки з ним розрахунку складає 7676,63 грн. Даний розрахунок узгоджується з положеннями постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року "Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати" та не оспорюється в судовому засіданні представником відповідача. А тому суд приходить до висновку, що саме таку суму потрібно стягнути з [PERSON] селищної ради на користь [PERSON], як компенсацію за несвоєчасно проведений розрахунок. Також, відповідно до статті 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом. Відповідно до статті 20 вказаного Закону, крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», цим та іншими законами України. Припинення повноважень посадових осіб місцевого самоврядування регулюється нормами Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», який визначає, зокрема засади організації та діяльності, правового статусу посадових осіб місцевого самоврядування. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" утворення виконавчого комітету ради, визначення його чисельності, затвердження персонального складу, внесення змін до складу виконавчого комітету та його розпуск є виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад. Згідно зі статтею 10 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" прийняття на посади заступників сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради здійснюється шляхом затвердження відповідною радою. Відповідно до статті 51 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету. Кількісний склад виконавчого комітету визначається відповідною радою. Персональний склад виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради затверджується радою за пропозицією сільського, селищного, міського голови. Виконавчий комітет ради утворюється у складі відповідно сільського, селищного, міського голови, заступника (заступників) сільського, селищного, міського голови, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету, а також керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, інших осіб. Таким чином, припинення повноважень заступників сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради обумовлено положеннями статті 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно приписів якої після закінчення повноважень сільської, селищної, міської, районної у місті ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету. Звільнення позивача [PERSON] з посади заступника селищного голови з питань діяльності виконавчого комітету селищної ради відбулось у зв"язку із закінченням строку повноважень, на підставі рішення сесії [PERSON] селищної ради № 1/7 від 05.11.2015 року, яким сформовано новий склад виконавчого комітету, в якому його особа не затверджена. Вказана підстава звільнення не передбачає виплати вихідної допомоги. Також, не заслуговують на увагу суду покликання позивача на розпорядження [PERSON] селищного голови від 05.11.2015 року № 11 (а.с. 2), як на підставу виплати йому вихідної допомоги, оскільки воно скасоване розпорядженням [PERSON] селищного голови від 22.12.2015 року № 14 (а.с. 43) як таке, що прийняте не упововаженою особою та незаконне. З огляду на викладене, в позовних вимогах [PERSON] про стягнення з [PERSON] селищної ради вихідної допомоги в розмірі шестимісячного середнього заробітку слід відмовити. Відповідно до положень статті 367 Цивільно процесуального кодексу України (далі- ЦПК України) рішення суду в частині стягнення всієї суми боргу за період затримки розрахунку слід допустити до негайного виконання. На підставі статті 88 ЦПК з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати в розмірі мінімальної ставки судового збору.

Outcome: partial