Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Лиманської Другої сільської ради Дворічанського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок разом з надвірними будівлями, розташований в [ADDRESS], що належав на праві приватної власності її померлому [INFO] чоловіку [PERSON], які вона на сьогоднішній день, як єдиний спадкоємець за заповітом після його смерті, не може прийняти в спадщину і зареєструвати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно через відсутність правоустановчих документів. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов і просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - Лиманський Другий сільський голова Коломійцев М.С. позовні вимоги визнав у повному обсязі, у поданій до суду заяві просив слухати справу у його відсутність. Судом встановлені слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 03.05.1971 р., [PERSON] уклала шлюб з [PERSON]. [PERSON] отримав у 1971 році всі необхідні документи на будівництво житлового будинку разом з надвірними побудовами, що підтверджується актом від 25 лютого 1971 року, рішенням № 101 виконавчого комітету Дворічанської районної ради депутатів трудящих від 10 березня 1971 року, дозволом на виконання робіт з індивідуального житлового будівництва, планом відводу земельної ділянки під індивідуальну житлову одноповерхову будівлю. Згідно довідки Лиманської Другої сільської ради Дворічанського району Харківської області № 02-29/21 від 16.01.2014 року відповідно до запису в погосподарській книзі № 2 номер ПГО 0120-1 за [PERSON] був зареєстрований розташований в [ADDRESS], зафіксований в технічному паспорті КП "Дворічанське БТІ" будинок разом з надвірними будівлями, а саме: житловий будинок А, прибудова до житлового будинку а, тамбур а 1, ганок а2, сарай Б, літня кухня В, сарай В1, навіс Г, сарай Д, навіс Е, сарай Ж, убиральня З, погріб К, надбудова над погрібом к, забор № 1, хвіртка № 2, забор № 3, ворота № 4, свердловина № 5. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04 березня 2013 року, чоловік позивача - [PERSON] помер [INFO], про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 04. За життя [PERSON] склав заповіт від 12.07.2012 року, посвідчений секретарем Лиманської Другої сільської ради Дворічанського району Харківської області, яким заповідав все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, а також все те, що буде йому належати на день його смерті та на що він по закону матиме право - дружині [PERSON] - позивачу по справі. Після смерті чоловіка позивача - [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме зазначений житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS]. Право власності на зазначений вище житловий будинок з надвірними будівлями не було зареєстроване за померлим чоловіком позивача [PERSON] в Єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, правовстановлюючий документ на житловий будинок з надвірними будівлями не видався, оскільки Закон, який існував до 01 січня 2004 року, не передбачав державної реєстрації права власності. Право власності на житловий будинок підтверджував запис в погосподарській книзі виконкому сільської ради в особовому рахунку. Відповідно до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 1125, а саме пункту 40, в якому вказано, що в погосподарській книзі в розділі 1У „Споруди, які є особистою власністю господарства " записуються дані про житловий будинок, назви інших будівель, рік їх збудування, та характеристика будинку, споруд, підстави виникнення права власності, вид права власності. Згідно запису з погосподарської книги № 2 номер ПГО 0120-1 Лиманської Другої сільської ради Дворічанського району Харківської області, [PERSON] був головою домогосподарства по [ADDRESS]. Таким чином, чоловіку позивача - [PERSON] належав на праві приватної власності вказаний житловий будинок разом з надвірними будівлями. Згідно постанови Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області від 22 січня 2014 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій, [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO], в зв»язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок по [ADDRESS] на ім»я померлого. Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. Згідно ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При розв"язанні даного спору, враховуючи, що спірні цивільні правовідносини, пов"язані з набуттям [PERSON] права власності на зазначений житловий будинок, виникли до 1 січня 2004 р., згідно вимог Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, суд застосовує норми ЦК України від 18.07.1963 р. А до спірних цивільних правовідносин, пов"язаних зі спадкуванням вказаного житлового будинку, на підставі ч. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, слід застосовувати правила книги шостої Цивільного кодексу України, оскільки спадщина відкрилася після набрання чинності цим кодексом. Згідно ч. 1 ст. 86 ЦК України (в редакції 1963 р.), право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Однією із форм власності - є приватна (ч. 4 ст. 86 ЦК). Відповідно до ч. 6 цієї ж статті, відносини власності регулюються Законом України "Про власність", цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Згідно ст. 13 Закону України "Про власність" (в редакції 1991 р.), чинного на момент виникнення спірних правовідносин, одним із об"єктів приватної власності є житловий будинок. Таким чином, належність на праві приватної власності житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за вищевказаною адресою, підтверджується випискою з особового рахунку погосподарської книги № 2 Лиманської Другої сільської ради Дворічанського району Харківської області, технічним паспортом на житловий будинок з надвірними будівлями від 04 листопада 2013 року, виготовленим КП „Дворічанське бюро технічної інвентаризації ". Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину. Згідно інформації Дворічанської державної нотаріальної контори від 06.03.2014 р. № 176/01-16, після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини звернулася дружина померлого [PERSON], про що заведено спадкову справу за № 136/2013 від 24.07.2013 р., заява № 285. Згідно письмових заяв доньки померлого [PERSON] і сина померлого [PERSON], як спадкоємців за законом, вони відмовилися від належних їм часток спадщини. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач скористалася зазначеним правом, але постановою державного нотаріуса Дворічанської держнотконтори від 22.01.2014 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті чоловіка у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на ім"я померлого. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, в зв"язку з чим в даний час неможливо внести відомості до Державного реєстру прав щодо вказаного житлового будинку, належного чоловікові позивача, що дало б можливість йому отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після його смерті в нотаріальній конторі. Враховуючи викладене і відсутність іншого способу відновлення порушеного права, позивач обґрунтовано звернувся з позовом до суду за захистом порушеного права шляхом визнання за ним права власності на житловий будинок разом з надвірними будівлями в порядку спадкування в судовому порядку. Згідно зі статтею 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Таким чином, згідно ст. 1216 ЦК України, з дня відкриття спадщини після смерті [PERSON] право власності на зазначене домоволодіння перейшло до позивача. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved