Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

у серпні 2016 року [PERSON] звернувся у суд з позовом до КМР про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку з гоподарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. При житті спадкоємець заповіт не склав. Спадкоємцями першої черги після померлого батька є позивач - [PERSON] та дружина померлого - [PERSON] Позивач зазначає, що він прийняв спадщину, що відкрилася після смерті батька, оскільки у строк, передбачений чинним законодавством, звернувся до Другої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де була заведена спадкова справа, проте [PERSON] не може оформити свої спадкові права оскільки покійний батько за життя не встиг оформити правовстановлюючий документ на часину вказаного будинку. Державний нотаріус Другої київської державної нотаріальної контори постановою від 13 липня 2016 року відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на підставі п. 2 ст. 49 Закону України "Про нотаріат", у зв"язку з відсутністю документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Відповідач - Київська міська рада в судове засідання повторно не забезпечила явку свого представника, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Третя особа - [PERSON] та її представник в судовому засіданні не заперечували проти задоволення позову, зазначивши про обгрунтованість вимог позивача. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. (а.с. 7) Позивач [PERSON] є рідним сином померлого. 25 грудня 2015 року [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини до Другої Київської державної нотаріальної контори. Також 09 лютого 2016 року із заявою про прийняття спадщини звернулася дружина померлого [PERSON] Постановою державного нотаріуса Другої Київської державної нотаріальної контори від 13 липня 2016 року відмовлено у видачі свідоцтва на про право на спадщину за законом на 1/4 частину житлового будинку з належними до нього господарськии будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], у зв"язку з відсутністю документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. (а.с. 9) У силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з Інформаційною довідкою ПБ-2016 № 249, виданою 02.03.2016 р. Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об"єкти нерухомого майна, житловий будинок [ADDRESS] на праві власності зареєстрований за: - 1/2 частина [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Другою київською державної нотаріальною конторою 25.06.1997 р. за № 7-1752, - 1/2 частина - [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Другою київською державною нотаріальною конторою 02.04.1998 р. за № 7-1231. Згідно з рішенням Московського районного суду м. Києва від 11 листопада 1997 року, свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане Другою київською державною нотаріальною конторою на ім"я [PERSON], 25 червня 1997 р. за № 7-1752, визнане недійсним. Другу київську нотконтору зобов"язано встановити коло всіх спадкоємців та їх частки у спадщині. На підставі даного рішення суду Другою київською державною нотаріальною конторою 02.04.1998 р. за р. № 7-1231 було видано свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку у спадщині (тобто на 1/2 частину вищевказаного житлового будинку) на ім"я [PERSON], яке було зареєстроване відповідно до Правил державної реєстрації об"єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 13 грудня 1995 р., бюро технічної інвентаризації. Однак, [PERSON] повторно в нотаріальну контору не звернувся, свідоцтво про право на належну йому частку у спадщині не отримав та у встановленому законом порядку не зареєстрував. Вбачається, що спадкодавцю на момент смерті належала зазначені 1/2 частка житлового будинку. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи те, що у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на спадщину - 1/4 частину житлового будинку з гоподарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS], після смерті його батька [PERSON] у порядку спадкування за законом. За таких обставин, вимога позивача ґрунтується на законі. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved