Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09. 11. 2007 року, зареєструвавши його у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім"ї, актовий запис № 2515. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] . Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 2000 ( дві тисячі) гривнів, щомісячно, починаючи стягувати з дня подання позову і досягнення донькою повноліття посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося , оскільки їх відносини вже давно перестали будуватися на почуттях взаємної любові і поваги, з грудня 2013 року не підтримують шлюбні стосунки хоча і проживають в одній квартирі . В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала та просила їх задовольнити, оскільки вважає, що збереження сім"ї та примирення не можливе. Шлюбні стосунки припинені з грудня 2013 року та з цього часу ведуть окреме господарство хоча і проживають в одній квартирі. Крім того просить стягнути аліменти на утримання неповнолітнюьої доньки у розмірі 2000 ( дві тисячі) гривнів, щомісячно, починаючи стягувати з дня подання позову і досягнення донькою повноліття . Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, та стягнення аліментів, але не втому розмірі, який зазначила позивачка, оскільки відповідач також приймає участь у вихованні неповнолітньої доньки та додаткових витратах на утримання доньки, крім того він несе щомісячні кредитні зобов"язання у розмірі 1 210 гривень, несе витрати на лікування, а заробітна плата в середньому у нього складає 4 400 гривень, іншого доходу він не має. Суд, заслухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи у їх сукупності приходить до висновку, що сім"я сторін існує лише формально, між сторонами склалися ненормальні взаємовідносини, домашнє господарство ведуть окремо, не підтримують щлюбні відносини. Наміру на примирення не мають, вважають, що збереження сім"ї неможливе. Майнового спору у сторін на день слухання справи про розірвання шлюбу не виникає. Тому на підставі викладеного суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в цій частині, оскільки вони знайшли своє підтвердження в ході судового засідання. У відповідності з ст. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Як вбачається з копії свідоцтва про народження ( а.с. 6) відповідач [PERSON] являється батьком неповнолітнюьої доньки [PERSON], [INFO] . Згідно ст. 181 СК України , кошти на утримання неповнолітніх дітей з їх батьків стягуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Таким чином, дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, оскільки відповідач являється батьком неповнолітнюьої доньки [PERSON], [INFO] від сумісного шлюбу, і не надає постійної матеріальної допомоги на її утримання , то з нього необхідно стягнути аліменти на користь позивачки по 1/4 частині всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 22 січня 2014 року тобто з моменту звернення позивачки з вказаною заявою до суду.Оскільки позивачка не надала докази, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла отримати у зв"язку з ухиленням останнього, як встановлено в судовому засіданні відповідач по мірі можливості несе витрати на утримання доньки і не відмовляється від її забезпечення. Разом з тим, враховуючи матеріальний та фінансовий стан відповідача підстав для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі 2000 грн. , у суду немає. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Також підлягає стягненню і судовий збір з відповідача у відповідності з ст. 88 ЦПК України при задоволенні позовних вимог.

Outcome: approved