Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання за ними, в рівних частках за кожним, а саме по 1/3 частці, права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, в обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що [INFO] померла їхня мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на майно у вигляді земельної ділянки, площею 10, 696 га , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , що розташована на території Юр'ївської селищної ради Юр'ївського району Дніпропетровської області. Вищезазначену земельну ділянку після смерті матері успадкував батько позивачів [PERSON], про що отримав свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим № 352 від 04.04.2011 року. Однак, за життя батько право власності на успадковане майно зареєструвати за собою не встиг, оскільки помер [INFO] Після смерті батька позивачі звернулися до нотаріальної контори з відповідними заявами про прийняття спадщини та 07.02.2014 року отримали постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме позивачам, кожному окремо, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно у вигляді вищезазначеної земельної ділянки, у зв»язку з ненаданням правовстановлюючого документу на останню. Отже, позивачі позбавлені можливості оформити свої спадкові права на зазначене майно у звичайному порядку , а тому вимушені звертатися до суду. Посилаючись на ст. ст. 321, 1216, 1218, 1225, 1261 ЦК України , позивачі просили визнати за ними, по 1/3 частці за кожним, право власності, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 10, 696 га, розташовану на території Юр'ївської селищної ради Юр»ївського району Дніпропетровської області. В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не з"явилися, надавши суду заяви про розгляд справи в їх відсутності, при цьому позовні вимоги підтримали повністю та судові витрати по справі просили залишити за ними (ас. 50, 169, 170). Відповідач по справі Юр'ївська селищна рада Юр"ївського району Дніпропетровської області в судове засідання не з"явилися, надали суду телефонограму про розгляд справи в їх відсутності та проти заявлених вимог не заперечували (ас. 171). Треті особи по справі на стороні відповідача без самостійних вимог Юр'ївська держнотконтора Дніпропетровської області та відділ Держземагентства у Юр»ївському районі, в судове засідання не з»явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином (ас. 51, 60, 168). Суд знаходить можливим розглянути дану справу у відсутності не з"явившихся сторін по справі , на підставі наявних у ній письмових матеріалів про права та взаємовідносини останніх, при цьому відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові докази по справі, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: - згідно копії свідоцтва про смерть, [NUMBER] від 04.10.2010 року (ас. 6), мати позивачів [PERSON] - померла [INFO] Згідно Державного акта на право приватної власності на землю [NUMBER] від 12.04.2002 року [PERSON] за життя належала земельна ділянка, площею 10, 696 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Юр'ївської селищної ради Юр»ївського району Дніпропетровської області (ас. 20). Згідно копії матеріалів спадкової справи № 01-2011 до майна померлої [PERSON] (ас. 67-90) вбачається, що спадкоємцем останньої є її чоловік [PERSON], який, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.04.2011 року, [NUMBER] за реєстровим № 352, виданого державним нотаріусом Юр»ївської державної нотаріальної контори (ас. 87), успадкував належну [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 10, 696 га, яка розташована на території Юр'ївської селищної ради Юр»ївського району Дніпропетровської області. Безпосередньо на самому державному акті на право приватної власності на земельну ділянку , належну за життя [PERSON], мається відмітка державного нотаріуса про те, що за реєстровим № 352 - 04.04.2011 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на підставі якого право власності на вказану земельну ділянку переходить у власність [PERSON] (ас. 80). Відповідно до ст. 1299 ЦК України право на спадщину у вигляді вищезазначеної земельної ділянки підлягало державній реєстрації. Згідно довідки відділу Держземагенства в Юр'ївському районі № 9-424-04-1606/2-15 від 03.04.2015 року [PERSON] 25.01.2011 року звертався до відділу з питання переоформлення земельної ділянки належної померлій [PERSON], однак в зв'язку зі смертю переоформити право на спадщину не встиг (а.с. 34). Згідно копії свідоцтва про смерть [NUMBER] від 12.05.2011 року (ас. 7), [PERSON] помер [INFO] Факт родинних відносин позивачів з померлим [PERSON] підтверджений в судовому засіданні копією свідоцтва про народження [PERSON] (після одруження [PERSON]) [NUMBER] від 24.01.1956 року (а.с. 8), а також копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 22.05.1976 року (ас. 9); копією свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER] від 08.05.1964 року (а.с. 12); копією свідоцтва про народження [PERSON]. (після одруження [PERSON]) [NUMBER] від 06.05.1953 року (а.с. 15), а також копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 29.09.1973 року (ас. 16), копією свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] від 12.10.1999 року (ас. 17), копією свідоцтва про одруження [NUMBER] від 17.12.1999 року (ас. 18). Згідно копії матеріалів спадкової справи № 76/2011 до майна померлого 09.05.2011 року [PERSON], наданої Юр»ївською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області (ас. 91-165), вбачається, що спадкоємцями після смерті останнього є позивачі по справі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які своєчасно звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті батька та отримали ряд свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті останнього на належне йому майно у вигляді грошових коштів на рахунках, житлового будинку, земельної ділянки (ас. 107, 111, 112, 133, 141, 147, 149, 155, 157). Разом з тим, постановами державного нотаріуса Юр»ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 07.02.2014 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на майно померлого [PERSON] у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 10, 696 га, яка розташована на території Юр'ївської селищної ради Юр»ївського району (ас. 22-24), у зв»язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документу на зазначено майно. Відповідно до п. 4, 18 глави 10 розділу 11 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», який затверджено наказом МЮУ № 296/5 від 22.02.2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться після подання правовстановлюючого документу про належність цього майна спадкодавцю та Витягу з реєстру прав власності. Відсутність вказаного документу не дає можливості видати свідоцтво про право на спадщину. У відповідності до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків набуття права власності на земельну ділянку за цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, а також коли право власності на земельну ділянку підтверджується свідоцтвом про право на спадщину. Після одержання у нотаріуса державного акту на право власності на землю (земельну ділянку) з відповідною відміткою, який долучений до примірника правочину чи свідоцтва про право на спадщину, власник земельної ділянки звертається до органу, який здійснює реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, який робить відмітку про реєстрацію прав на земельну ділянку на підставі документа про її відчуження, складеного та посвідченого в порядку, встановленому законом, протягом 14 календарних днів з дня подання до цього органу зазначеного документа. Разом з тим, за життя [PERSON] не здійснив , в установленому законом порядку, реєстрацію прав власності на земельну ділянку , що була успадкована ним після смерті [PERSON], в зв»язку з чим нотаріус , в даний час, позбавлений можливості видати позивачам свідоцтва про право на спадщину за законом у вигляді вказаної земельної ділянки, при цьому здійснити таку реєстрацію прав власності в даний час неможливо через смерть [PERSON]. Суд зауважує, що свідоцтво про право на спадщину є процесуальним нотаріальним актом, який засвідчує перехід права власності на майно від спадкодавця до спадкоємця. Якщо спадкове майно підлягає обов»язковій державній реєстрації, то свідоцтво про право на спадщину виступає для спадкоємця як правовстановлюючий документ. Право на спадщину не оформлене у нотаріуса не може бути реалізоване, якщо майно, згідно чинного законодавства підлягає обов»язковій державній реєстрації. Незважаючи на те, що батько позивачів [PERSON] за життя не зареєстрував своє право власності на успадковану ним після смерті дружини [PERSON] земельну ділянку у встановленому законом порядку , остання, відповідно до вимог ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини належить йому з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У зв»язку з тим, що на сьогоднішній день право власності на земельну ділянку не зареєстроване в державних органах реєстрації прав власності на нерухоме майно за померлим спадкодавцем [PERSON], іншим шляхом, окрім як в судовому порядку, позивачі не можуть реалізувати своє право на спадщину за законом після смерті батька. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. На основі викладеного, суд приходить до висновку, що спадкодавець в особі [PERSON], на час своєї смерті , мав право на спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , площею 10, 696 га , при цьому таке право в порядку спадкування перейшло до позивачів. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе шляхом подачі заяви про прийняття спадщини у строки, встановлені ст.1270 ЦК України та видачі відповідного свідоцтва. Спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні правовстановлюючі документи. За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов»язковим, коли об»єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов»язковій державній реєстрації. Свідоцтво про право на спадщину підтверджує той факт, що до спадкоємців перейшли всі права та обов»язки спадкодавця. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід»ємною частиною правовстановлюючого документа. З огляду на положення ст. 1216 ЦК України (спадкуванням є перехід прав та обов»язків від фізичної особи, яка померла до спадкоємців), враховуючи, що до позивачів перейшло право на земельну ділянку, що належала спадкодавцеві за життя , але отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане майно в порядку спадкування позивачі не в змозі через відсутність у останніх правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд знаходить, що питання належності цього майна має вирішуватися у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права власності на це майно. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивачів ґрунтуються на вимогах діючого законодавства. Відтак, право позивачів підлягає захисту, шляхом визнання за ними права власності на належну спадкодавцю земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 10, 696 га.. Враховуючи волю позивачів, суд знаходить можливим судові витрати залишити за останніми.

Outcome: approved