Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Кривоозерського районного суду Миколаївської області з позовом до Кривоозерського професійного аграрного ліцею про скасування наказу №201-к від 08 грудня 2020 року про застосування дисциплінарного стягнення та стягнення невиплаченої щорічної винагороди. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 10 грудня 2020 року йому стало відомо, що у зв`язку з притягненням до дисциплінарної відповідальності наказом №201-к від 08 грудня 2020 року позбавлений щорічної винагороди. З наказом №201-к він ознайомлений був лише 10 грудня 2020 року о 15.55 год., після того як звернувся до секретаря [PERSON] .. Зі змісту оскаржуваного наказу йому стало відомо, що його притягнуто до відповідальності "за порушення трудової дисципліни, що виявилось у невиконані наказу директора від 02 листопада 2020 року №139-о "Про затвердження посадових інструкцій працівників Кривоозерського професійного аграрного ліцею". Вважає, що наказ №201-к від 08 грудня 2020 року підлягає скасуванню, оскільки його ніхто не запрошував для ознайомлення і підписання нової посадової інструкції. З текстом нової посадової посадової інструкції він ознайомився через голову профспілки, в якої була фотокопія, вже після надання пояснень до наказу №151-о від 12 листопада 2020 року. До нього застосовано дисциплінарного стягнення без згоди профспілки, у членах виборного органу якого він перебуває. Вважає, що трудову дисципліну він не порушував, наказ №139-о від 02 листопада 2020 року не покладав на нього жодних обов`язків, він його не порушив, тому наказ №201-к від 08 грудня 2020 року є незаконним, та підлягає скасуванню. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача на його користь невиплачену як педагогічному працівнику щорічну винагороду за 2020 рік у розмірі одного посадового окладу, та всі судові витрати по справі. Позивач [PERSON] , його представник - адвокат Тарасенко В.Ю. в судовому засіданні просили суд вимоги позову задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Просили суд не стягувати з позивача на користь відповідача судові витрати по справі, оскільки не підтверджено, що навчальний заклад поніс витрати на оплату послуг адвоката. Представник відповідача - адвокат Філевський Р.М. в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, у зв`язку з їх безпідставністю. Підтримав відзив від 03 березня 2021 року, вказуючи, що 02 листопада 2020 року директором Кривоозерського ПАЛ [PERSON] у зв`язку із затвердженням штатного розпису ліцею Департаментом освіти і науки Миколаївської облдержадміністрації було видано наказ №139-о, яким затвержено та введено в дію з 03 листопада 2020 року посадові інструкції для 43 категорій працівників, що працюють в Кривоозерському ПАЛ. Інспектору з кадрів Ольшевській О.С. спільно з заступником з навчально-виробничої роботи [PERSON] було доручено довести до відома працівників ліцею під розписку зміст посадових інструкцій та тримати на контролі їх виконання. Обставини невиконання наказу №139-о від 02 листопада 2020 року стали відомі керівнику [PERSON] з доповідних записок від 09 листопада 2020 року вищевказаних працівників. У зв`язку з невиконанням зазначеного наказу окремими працівниками директором [PERSON] був виданий наказ №151-о від 12 листопада 2020 року "Про витребування пояснень з приводу порушення трудової дисципліни". Після ознайомлення з даним наказом 6 із 10 працівників ознайомились із своїми посадовими інструкціями, а 4 працівники, серед яких і позивач, відмовились це робити, тобто свідомо допустили порушення трудової дисципліни. Листом від 26 листопада 2020 року №443 директор Кривоозерського ПАЛ зверталася до Первинної профспілкової організації працівників Кривоозерського ПАЛ, яким довела до відома про порушення трудової дисципліни окремими працівників, та просила надати згоду на притягнення до дисциплінарної відповідальності, в т.ч. позивача. Представником відповідача зазначено, що рішення профспілкового комітету Первинної профспілкової організації працівників Кривоозерського ПАЛ про відмову у наданні згоди на притягненя до дисциплінарної відповідальності [PERSON] є необґрунтованим, надуманим, упередженим, без посилань на відповідні норми права, направленим на зухвалу непокору розпорядженню власника або уповноваженого ним органу. Також представник відповідача просив відмовити у задоволенні вимоги позивача про стягнення на його користь щорічної винагороди як педагогічного працівника, оскільки вказана винагорода не була йому нарахована, тому у позивача відсутні будь-які підстави вимагати її виплати. Крім того, просив вирішити питання про стягнення з позивача на користь відповідача судові витрати по справі, які складають 10500 грн.. В судовому засіданні свідок [PERSON] вказала, що 13 листопада 2020 року до неї зателефонувала інспектор з кадрів Кривоозерського ПАЛ [PERSON], повідомивши про необхідність з"явитися до приймальної директора для того, щоб ознайомитись з наказом №151-о від 12 листопада 2020 року. Так як вона являється головою Первинної профспілкової організації працівників Кривоозерського ПАЛ, до складу якої входить ряд працівників, в т.ч. позивач [PERSON] , вона в свою чергу повідомила їх про отримане запрошення. Їй надали для ознайомлення наказ №151-о від 12 листопада 2020 року. На неодноразові її прохання надати для можливості ознайомлення з посадовими інструкціями кожним, хто прийшов ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) директором ПАЛ [PERSON] , заступником директора Кривоозерського ПАЛ [PERSON] в категоричній формі було відмовлено. Тобто працівники були позбавлені можливості ознайомитись зі своїми новими посадовими обов`язками, які закріплені в посадових інструкціях, введених в дію згідно наказу директора Кривоозерського ПАЛ №139-о від 02 листопада 2020 року. Свідок наголошувала, що до 13 листопада 2020 року вона та члени її профспілки не були повідомлені дирекцією ПАЛ про те, що вводяться в дію нові посадові інструкції, з якими вони мають ознайомитись, поставити відмітки і т.і.. Цього ж дня їй вдалося на свій телефон сфотографувати посадову інструкцію майстра виробничого навчання, викладача, після чого вона вголос прочитала працівникам ПАЛу, які прийшли з нею, зміст вказаних інструкцій, та було встановлено, що вказані інструкції містять нові посадові обов`язки, в зв`язку з чим при ознайомлені з наказом №151-о ними 13 листопада 2020 року були зроблені відповідні відмітки. Вподальшому до профспілкового комітету Первинної профспілкової організації працівників Кривоозерського ПАЛ надійшов лист директора ПАЛ [PERSON]., зі змісту якого стало відомо, що окремі працівники, в т.ч. позивач [PERSON] , порушили трудову дисципліну, тому директором ставилось питання про отримання дозволу на притягнення вказаних працівників, в т.ч. [PERSON] , до дисциплінарної відповідальності. На неодноразові запрошення профспілки директора Кривоозерського ПАЛу бути присутньою на її засіданнях, [PERSON] не реагувала. Вказаний лист був предметом розгляду на засіданні Первинної профспілкової організації працівників Кривоозерського ПАЛ. Оскільки його зміст не містив даних про те, в чому полягало порушення трудової дисципліни працівниками, в т.ч. [PERSON] , при цьому директор ПАЛ [PERSON] ухилялась від спілкування з профкомом, було прийнято рішення про відмову в наданні дозволу на притягнення до дисциплінарної відповідальності, в т.ч. [PERSON] .. Свідок просила врахувати, що дирекцією ПАЛ порушено строки, які дозволяли вирішувати питання про накладення дисциплінарного стягнення саме 08 грудня 2020 року, оскільки лист директора про дозвіл на притягнення до відповідальності надійшов до профспілки 01 грудня 2020 року, директор ПАЛ [PERSON] , не дочекавшись відповіді профкому, винесла наказ №201-к "Про застосування заходу дисциплінарного стягнення до [PERSON] " 08 грудня 2020 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що працює на посаді заступника директора з навчально-виробничої роботи Кривоозерського ПАЛ з 2016 року. Підтвердила, що 02 листопада 2020 року директор Кривоозерського ПАЛ видала наказ "Про затвердження посадових інструкцій працівників Кривоозерського ПАЛ", згідно якого були затверджені та введені в дію з 03 листопада 2020 року посадові інструкції працівників Кривоозерського ПАЛ, в т.ч. посадова інструкція викладача. На виконання вказаного наказу інспектор з кадрів Кривоозерського ПАЛ в телефонному режимі повинна була повідомити всіх працівників ПАЛу, в т.ч. і [PERSON] , про необхідність прибути до приймальної директора для того, щоб ознайомитись з вказаною посадовою інструкцією в новій редакції. Вона в свою чергу при зустрічі з головою профспілки [PERSON] просила, щоб члени профспілки, яку вона очолює, прибули та ознайомились з посадовими інструкціями. При цьому, [PERSON] повідомила, що члени її профспілки не будуть отримувати нові посадові інструкції. Оскільки з 03 листопада 2020 року по 06 листопада 2020 року ряд працівників, в т.ч. [PERSON] , не з`явились до дирекції ПАЛ для ознайомлення з посадовими іструкціями, було прийнято рішення про проведення наради. 06 листопада 2020 року на подвір`ї Кривоозерського ПАЛ, з дотриманням всіх карантинних застережень, за участі працівників була проведена нарада, на якій наголошувалось про необхідність працівникам ПАЛ , які до вказаної дати ще не ознайомились зі своїми посадовими інструкціями, затвердженими 2020 року, виконати вимоги наказу №139-0 від 02 листопада 2020 року. Свідок наголошувала, що [PERSON] був присутній на вказаній нараді, і йому було достеменно відомо про існування наказу №139-о від 02 листопада 2020 року, яким вводились в дію нові посадові інструкції. Оскільки окремі працівники не з`являлись до дирекції для ознайомлення з посадовою інструкцією, 09 листопада 2020 року вона підготувала доповідну записку директору ПАЛ , в якій було відображено про стан виконання наказу №139-о від 02 листопада 2020 року, зокрема зазначено, що позивач [PERSON] з невідомих причин не ознайомився з посадовою інструкцією. 12 листопада 2020 року директором Кривоозерського ПАЛ [PERSON] був виданий наказ №151-о, який був доведений до відома позивача. Свідок [PERSON] в суді вказала, що на посаді інспектора з кадрів Кривоозерського ПАЛ працює з 1994 року. Після того, як директором ПАЛ 02 листопада 2020 року був виданий наказ №139-о, вона в телефонному режимі повідомляла [PERSON] про необхідність звернутися до приймальної директора ПАЛ, для отримання посадової інструкції, введеної в дію 2020 року, та отримання власного екземпляру. Проте, [PERSON] з 03 листопада 2020 року по 13 листопада 2020 року ігнорував вказане повідомлення. 06 листопада 2020 року [PERSON] був присутній на нараді, яка проводилась на території навчального закладу, де наголошувалось про необхідність з`явитись до приймальної директора, та ознайомитись з новою посадовою інструкцією. 09 листопада 2020 року вона надала директору ПАЛ [PERSON] доповідну записку про стан виконання наказу №139-о від 02 листопада 2020 року, в якій зазначила, що [PERSON] з невідомих причин не ознайомився з посадовою інструкцією. 13 листопада 2020 року, після видачі директором ПАЛ наказу №151-о "Про витребування пояснень з приводу порушення трудової дисципліни" [PERSON] прибув до приймальної директора, на прохання поставити відмітку, що ознайомлений з новою посадовою інструкцією, в категоричній формі відмовився це робити. Вона [PERSON] посадову інструкцію в редакції 2020 року не надавала. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, дослідивши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд по суті встановив. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст.Закону України "Про судоустрій і статус суддів") Положеннями ст.15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За положеннями ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до положень ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. За положеннями ст.139 КЗпП України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Згідно положень ст.147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана, 2) звільнення. Відповідно до положень ст.147-1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Згідно положень ст.148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Загальний порядок та підстави застосування дисциплінарних стягнень передбачені главою Х КЗпП України. Відповідно до ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.246 КЗпП України первинні профспілкові організації на підприємствах, в установах, організаціях та їх структурних підрозділах представляють інтереси своїх членів і захищають їх трудові, соціально-економічні права та інтереси. Первинні профспілкові організації здійснюють свої повноваження через утворені відповідно до статуту (положення) виборні органи, а в організаціях, де виборні органи не утворюються, - через профспілкового представника, уповноваженого згідно із статутом на представництво інтересів членів професійної спілки, який діє в межах прав, наданих Законом України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" та статутом професійної спілки. За положеннями ч.3 ст.252 КЗпП України та ч.2 ст. 41 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного органу, членами якого вони є. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває в трудових відносинах з Кривоозерським ПАЛ, на даний час на посаді викладача ПАЛ . Також встановлено, що в Кривоозерському ПАЛ є чинними Правила внутрішнього розпорядку для працівників Кривоозерського аграного ліцею, які затверджені Директором Кривоозерського ПАЛ. За розділом 3 "Основні права та обов`язки працівників" педагогічні працівники зобов`язані працювати сумлінно, сумлінно виконувати навчальний режим, вимог статуту закладу освіти, правила внутрішнього трудового розпорядку, дотримуватись дисциплін праці і.т.д. За розділом 7 "Стягнення за порушення трудової дисципліни" вказаних Правил, регламентовано, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано один з таких видів стягнення : а) догана; б) звільнення. Працівники, обрані до складу профспілкових органів і не звільнені від виробничої діяльності, не можуть бути піддані дисциплінарному стягненню без попередньої згоди органу, членами якого вони є; керівники профспілкових органів у підрозділах закладу освіти; профорганізатори - органу відповідного профспілкового об`єднання. До застосування дисциплінарного стягнення керівник повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. У випадку відмови працівника дати письмові пояснення складається відповідний акт. Встановлено, що 02 листопада 2020 року директором Кривоозерського ПАЛ [PERSON] видано наказ №139-о "Про затвердження посадових інструкцій працівників Кривоозерського ПАЛ", згідно якого затверджено та введено в дію з 03 листопада 2020 року посадові інструкції працівників Кривозерського ПАЛ. Інспектора з кадрів [PERSON], спільно з заступником з навчально-виробничої роботи [PERSON] зобов`язано довести до відома працівників ліцею під розписку зміст посадових інструкцій (а.с.152). Вподальшому в телефонному режимі працівники ПАЛу запрошувалися для ознайомлення з посадовими інструкціями, які введені в дію наказом директора №139-о від 02 листопада 2020 року. За даними представника відповідача, позивача, свідків встановлено, що в Кривоозерському ПАЛі існує практика про те, що інспектор з кадрів в разі необхідності ознайомити з будь-якими розпорядчими документами працівників, яких це стосувалося, повідомляла їх в телефонному режимі про наявність наказу та необхідності з ним ознайомитись. В даному спорі, тобто при ствердженні позивача [PERSON] про необізнаність про наявність наказу №139-о від 02 листопада 2020 року, та необізнаність щодо необхідності з`явитись до інспектора з кадрів для ознайомлення з новою посадовою інструкцією, відповідачем не надано будь-яких доказів на спростування позиції та даних, викладених позивачем. За даними доповідних записок заступника з навчально-виробничої роботи [PERSON] , інспектора з кадрів [PERSON] встановлено, що [PERSON] не виконав вимоги наказу №139-о від 02 листопада 2020 року, причина невідома(а.с.150,151). Протоколом №1 наради при директорові від 06 листопада 2020 року року доведено до відома присутніх інформацію про те, що всі працівники ліцею повинні прийти до інспектора з кадрів [PERSON] для ознайомлення з наказом від 02 листопада 2020 року №139-о "Про затвердження посадових інструкцій працівників Кривоозерського професійного аграрного ліцею" та отримали посадову інструкцію. 12 листопада 2020 року директором Кривоозерського ПАЛ [PERSON] видано наказ №151-о "Про витребування пояснень з приводу порушення трудової дисципліни"(а.с.132), згідно якого у зв`язку з невиконанням наказу директора від 02 листопада 2020 року №139-о "Про затвердження посадових інструкцій працівників Кривоозерського професійного аграрного ліцею", враховуючи доповідні записки від 09 листопада 2020 року інспектора з кадрів Ольшевській О.С. та заступника з навчально-виробничої роботи [PERSON] ,: запропонувано, в т.ч. викладачу [PERSON] , протягом двох днів з дати ознайомлення з цим наказом (оголошення цього наказу) надати письмові пояснення на ім`я директора Кривоозерського професійного аграрного ліцею [PERSON] з приводу відмови від отримання та ознайомлення з посадовою інструкцією на займаній ними посаді, затверджених наказом від 02 листопада 2020 року №139-о. На звороті наказу міститься відмітка написана [PERSON] датована 13 листопада 2020 року: "13.11.2020 р. З посадовою інструкцією мене не знайомили, про внесення змін і доповень моєї згоди не питали, з профспілкою не узгоджували. Тому вважаю за потрібне працювати за посадовою інструкцією 2016 року..."(а.с.154). 09 листопада 2020 року був складений та підписаний акт фіксації відмови від підпису про ознайомлення з наказом директора від 02 листопада 2020 року №139-о [PERSON] .. 26 листопада 2020 року директор Кривоозерського ПАЛ [PERSON] листом за вих.№443 звернулася до Первинної профспілкової організації працівників Кривоозерського ПАЛу, просивши згоду на притягнення до дисциплінарної відповідальності з приводу порушення тредової дисципліни, в т.ч. [PERSON] - викладача. Як вбачається з довідки, виданої головою Первинної профспілкової організації працівників Кривоозерського ПАЛ Підвисоцькою О.В. від 15 березня 2021 року, позивач станом на 01 листопада 2020 року був та продовжує перебувати у складі виборного органу Первинної профспілкової організації працівників Кривоозерського ПАЛ(а.с.192). 01 грудня 2020 року за вх.№770 Кривоозерського ПАЛ , 02 грудня 2020 року за вх.№774 Кривоозерського ПАЛ , 02 грудня 2020 року за вх.№776 профком Первинної профспілкової організації працівників Кривоозерського ПАЛу запрошував директора ПАЛ [PERSON] на засідання профкому для отримання роз`яснень щодо її листа №443(а.с.9-10). Судом встановлено, що спільного з директором ПАЛ [PERSON] та профкомом Первинної профспілкової організації працівників Кривоозерського ПАЛу засідання не відбулося. Згідно протоколу №5 зборів профспілкового комітету ППОП Кривоозерського ПАЛ від 10 грудня 2020 року "вирішено згоди на притягнення до дисциплінарної відповідальності викладача [PERSON] категорично не надавати"(а.с12-14). 08 грудня 2020 року наказом №201-к директор Кривоозерського професійного аграрного ліцею "Про застосування заходу дисциплінарного стягнення до [PERSON] " за порушення трудової дисципліни, що виявилося у невиконанні наказу директора від 02 листопада 2020 року №139-о "Про затвердження посадових інструкцій працівників Кривоозерського професійного аграрного ліцею" застосувано до викладача [PERSON] захід дисциплінарного стягнення - догану, при цьому до вказаної дати згода, чи відмова від надання згоди на притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності Первинної профспілкової організації працівників Кривоозерського ПАЛ навчальним закладом отримана не була(а.с.44). При наданні оцінки правомірності порядку накладання на позивача дисциплінарного стягнення та законності його накладення, суд виходить із загальних правил притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, передбачених КЗпП України. Згідно положень чинного КЗпП України регламентовано, що наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинен містити чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності, час вчинення і час виявлення самого проступку та обґрунтування обрання певного виду стягнення, з урахуванням передбачених законодавством обставин. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Саме на роботодавця покладений обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна з важливих ознак порушення трудової дисципліни. Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: - порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника; - чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; - невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності. Між тим, аналізуючи оскаржуваний наказ №201-к від 08 грудня 2020 року, слід зазначити, що описова його частина не містить визначення, який саме дисциплінарний проступок вчинив позивач та чітко не зазначено, в чому конкретно проявилося порушення. У вказаному наказі про застосування заходу дисциплінарного стягнення не зазначено в чому конкретно полягає порушення [PERSON] п.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Кривоозерського ПАЛ, затверджених 30 липня 2013 року. В ході судового розгляду представником відповідача не доведено наявності складу дисциплінарного проступку в діях або бездіяльності позивача [PERSON] , зокрема вини, причинно-наслідкового зв`язку між порушенням трудової дисципліни, посадових обов`язків і шкідливими наслідками, які спричинило або могло спричинити, це порушення. Суд приходить до висновку, що відповідачем при порушенні дисциплінарного провадження відносно позивача було порушено правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення (до застосування дисциплінарного стягнення не відібрано від позивача пояснень; при обранні виду стягнення не було враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок; не повідомлено позивача під розписку про застосування дисциплінарного стягнення) та не доведено факту неналежного виконання позивачем своїх службових обов`язків. Зазначене дає підстави вважати, що вказані обставини відображають формальний підхід відповідача до процедури накладання дисциплінарного стягнення, визначеної законом. Тому, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани з порушенням чинного законодавства про працю та порядку застосування дисциплінарних стягнень. За таких обставин, позовна заява в частині скасування спірного наказу є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Вирішуючи вимоги позивача про стягнення невиплаченої щорічної винагороди як педагогічному працівнику за 2020 рік у розмірі одного посадового окладу, суд дійшов наступних висновків. Положеннями Закону України "Про освіту" та іншими нормативно-правовими актами визначаються права, обов`язки та соціальні гарантії працівників. Згідно положень ст.57 Закону України "Про освіту" держава забезпечує виплату педагогічним працівникам щорічної грошової винагороди в розмірі до одного посадового окладу (ставки заробітної плати) за сумлінну працю, зразкове виконання покладених на них обов`язків. Умови оплати щорічної винагороди педагогічним працівникам регулюються Порядком надання щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам навчальних закладів державної та комунальної форми власності за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №898 від 05 червня 2000 року. Відповідно до пунктів 2-5 цього Порядку, щорічна грошова винагорода педагогічним працівникам надається за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків за умови досягнення ними успіхів у вихованні дітей, навчанні, вихованні, професійній підготовці учнівської та студентської молоді, методичному забезпеченні, відсутність порушень виконавчої і трудової дисципліни та здійснюється в межах загальних коштів, передбачених кошторисом навчального закладу чи методичної установи на оплату праці. Щорічна грошова винагорода за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків надається відповідно до положення, яке затверджується керівником навчального закладу чи методичної установи за погодженням з профспілковим комітетом і може включати в себе додаткові критерії, крім визначених у пункті 2 цього Порядку, з урахуванням специфіки навчального закладу чи методичної установи. Щорічна грошова винагорода педагогічним працівникам видається на підставі наказу керівника навчального закладу чи методичної установи, а керівникам - за наказом вищестоящої організації. Щорічна грошова винагорода керівникам навчальних закладів чи методичних установ, які працюють на умовах контракту, надається незалежно від умов, визначених у контракті. Судом встановлено, що наказом директора Кривоозерського ПАЛ [PERSON]. за №207-к від 10 грудня 2020 року "Про виплату щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам Кривоозерського професійного аграрного ліцею за 2020 рік", відповідно до Поряку надання щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам навчальних закладів державної та комунальної власності за сімлінну працю, зразкове виконання службових обов`язку, затвердженим постановою КМ України від 05 червня 2000 року №898, Колективного договору між адміністрацією Кривоозерського професійного аграрного ліцею і профспілковим комітетом на 2018-2023 роки, враховуючи накази директора від 08 грудня 2020 року №201-к, 202-к, 203-к, 204-к, протокол засідання СПО від 09 грудня 2020 №3, директором прийнято рішення про виплату педагогічним працівникам Кривоозерського ПАЛ, щорічної грошової винагороди за зразкове виконання службових обов`язків у 2020 році у розмірі одного посадового окладу. Пунктом 2, 1) вказаного наказу позивача [PERSON] позбавлено щорічної грошової винагороди(а.с.69-70). Відповідно до положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог, при цьому позивач в своєму позові не порушує питання щодо визнання протиправним та скасування наказу директора ПАЛ №207-К від 10 грудня 2020 року, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача невиплаченої щорічної винагороди за 2020 рік у розмірі одного посадового окладу. Щодо судових витрат, суд дійшов наступних висновків. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захистити себе у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Відповідно до положення ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 908 грн., що підтверджується квитанцією №10014/142 від 25 січня 2021 року. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908.00 грн.. За змістом ч.ч.1, 2, 3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну(правничу) допомогу в розмірі 17 000 грн.. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну(правничу) допомогу надано до суду копії наступних документів: - договір про надання правничої допомоги від 18 січня 2021 року; - додаток 1 до Договору про надання правничої допомоги від 18 січня 2021 року; - акт прийому-передачі виконаних робіт(наданих послуг) від 07 червня 2021 року. Крім того, позивачем 10 червня 2021 року було додано розрахунок суми судових витрат за позовною заявою, до якого додано: - акт прийому-передачі виконаних робіт(наданих послуг) до Договору про надання правничої правової допомоги від 18 січня 2020 року станом на 10 червня 2020 року, в якому на день складання цього Акту були надані адвокатом та прийняті клієнтом наступні послуги: - правничий супровід справ, згідно з договором від 18 січня 2021 року - 10 000 грн.; - участь у судовому засіданні по справі №479/6/21(16 лютого 2021 року, 04 березня 2021 року, 23 березня 2021 року, 05 квітня 2021 року, 20 квітня 2021 року, 13 травня 2021 року, 10 червня 2021 року) в режимі відеоконференції - по 1000 грн. кожен, всього 7000 грн.; - рахунок-фактура №12/4 від 12 лютого 2021 року; - меморіальний ордер №@2PL946917 від 15 лютого 2021 року на суму 1000 грн.; - рахунок-фактура №1/4 від 01 березня 2021 року; - меморіальний ордер №@2PL811891 від 04 березня 2021 року на суму 1000 грн.; - рахунок-фактура №17/4 від 17 березня 2021 року; - меморіальний ордер №@2PL862043 від 23 березня 2021 року на суму 1000 грн.; - рахунок-фактура №2/4 від 02 квітня 2021 року; - меморіальний ордер №@2PL932670 від 05 квітня 2021 року на суму 1000 грн.; - рахунок-фактура №9/4 від 09 квітня 2021 року; - меморіальний ордер №@2PL659881 від 19 квітня 2021 року на суму 1000 грн.; - рахунок-фактура №26/2 від 26 квітня 2021 року; - меморіальний ордер №@2PL033961 від 13 травня 2021 року на суму 1000 грн.; - рахунок-фактура №19/2 від 19 травня 2021 року; - меморіальний ордер №@2PL900471 від 07 червня 2021 року на суму 1000 грн.; - рахунок-фактура №07/3 від 07 червня 2021 року; - меморіальний ордер №@2PL906975 від 07 червня 2021 року на суму 10 000 грн.. При цьому суд зазначає про відсутність обов`язку присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial