Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про виселення [PERSON] та [PERSON] із належного їй на праві власності будинковолодіння у [ADDRESS] без надання їм іншого житлового приміщення. У подальшому позивач змінила предмет і підставу позову та просила зобов"язати відповідачів усунути перешкоди у користуванні нею вищезазначеним будинком, вселити її та заборонити відповідачам створювати для неї перешкоди, які полягають у забороні та обмеженні доступу до жилих і нежилих приміщень житлового будинку, господарських будівель, присадибної ділянки, користуванні належною їй худобою, іншими особистими речами, зобов"язати відповідачів займати приміщення у будинковолодінні лише ті, які визначені нею як власником. Свої вимоги [PERSON] обгрунтувала тим, що вона є власником житлового будинку по [ADDRESS]. За її згодою у вказаному житловому будинку в 2011 році поселилась її дочка [PERSON] із сім"єю. Спільне проживання із дочкою та зятем не склалось, оскільки між сторонами постійно виникають сварки та конфлікти. Відповідачі створюють їй перешкоди у користуванні належним їй будинковолодінням. [PERSON] неодноразово зверталась в міліцію із заявами про нанесення їй побоїв. Як наслідок - позивач перейшла жити у інше житлове приміщення і не може вселитись у спірне будинковолодіння, оскільки відповідачі їй у цьому перешкоджають. [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Почаївська державна нотаріальна контора про визнання частково недійсними свідоцтв про право власності, їх реєстрацію та визнання права власності. Свої вимоги [PERSON] обгрунтувала тим, що спірне будинковолодіння належало колгоспному двору, членами якого станом на 15 квітня 1991 року були: вона, її батько [PERSON] та мати [PERSON]. Всі вони набули право на це будинковолодіння у рівних частках по 1/3 частині. [PERSON] помер [INFO], за життя все своє майдо заповів [PERSON] і остання у 2001 році отримала свідоцтво про право на спадщину - цілий житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS]. Тому [PERSON] просила визнати свідоцтво про право власності на домоволодіння, що в [ADDRESS], видане на ім"я [PERSON] Почаївською міською радою 21 вересня 1981 року та зареєстроване у Кременецькому БТІ 24 вересня 1981 року за реєстраційним № 1083 недійсним в частині визнання права власності на 1/3 частини домоволодіння, визнати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане Почаївською державною нотаріальною конторою 11 січня 2001 року [PERSON] на спадкове майно померлого [INFO] [PERSON], яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями, зареєстроване в реєстрі за № 30 недійсним в частині визнання права на 1/3 частини домоволодіння, визнати реєстраційне посвідчення на об"єкти нерухомого майна, видане Кременецьким районним бюро технічної інвентаризації 7 лютого 2001 року [PERSON], що посвідчує її право на будинковолодіння в цілому, яке розташоване в [ADDRESS] недійсним в частині посвідчення права власності на 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS], загальною площею 113,7 кв.м, житловою 75,8 кв. м, сарай, погріб, загальною вартістю 106 806 грн. та визнати за нею право власності на 1/3 частини зазначеного будинковолодіння. [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. У задоволенні позову [PERSON] просить відмовити, оскільки [PERSON] у 2001 році проживала разом з нею і їй було відомо про оформлення нею спадщини на весь будинок. Просить застосувати строки позовної давності. [PERSON] позов [PERSON] не визнала, поданий нею позов підтримала та пояснила, що спірне будинковолодіння було побудоване її батьками, відносилось до колгоспного двору та у ньому проживали: вона, батько [PERSON] та мати [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті в будинку вона проживала до вересня 2002 року, вийшла заміж і пішла проживати до [PERSON]. З [PERSON] розлучилася і осінню 2011 року знову прописалась у спірному будинковолодінні з чоловіком [PERSON]. Про те, що батько заповів своє майно [PERSON] та що всі документи на будинковолодіння оформлені на матір дізналася з позовної заяви позивача, бо мати ніколи не давала їй документи на будинок та у цьому не було потреби, оскільки ніколи не сварилися. Непорозуміння з позивачем почали виникати навесні 2013 року. [PERSON] оговорює її та її чоловіка, ніяких погроз щодо її життя вони не чинять, вона із чоловіком не виганяє її з хати та не перешкоджає їй користуватись її власністю. [PERSON] суду пояснив, що він не чинить перешкоди [PERSON] в користуванні нею будинковолодінням. В грудні 2013 році [PERSON] добровільно залишила свій будинок і до даного часу не повернулась. [PERSON] оговорює їх. Просить у позові відмовити, позов [PERSON] задовольнити. Представник Почаївської державної нотконтори в судове засіданні не з"явився, однак належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Представник Кременецької районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, у якій просить слухати справу у його відсутності. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши представлені сторонами докази, вважає, що позови [PERSON] та [PERSON] підлягають до часткового задоволення з наступних міркувань. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є секретарем виконкому Старопочаївської сільської ради. [PERSON] з листопада 2013 року не живе у власному будинку бо відповідачі влаштовують сварки, скандали. Повернутись у будинок не може, бо замінені замки та замкнута брама. За своїми особистими речами [PERSON] приходить у свій будинок з будь-ким зі своїх односельчан. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] дали пояснення аналогічні поясненням свідка [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є сільським головою с. Ст. Почаїв. [PERSON] є депутатом сільської ради. В 2011 році в її будинок вселились її дочка, зять і внуки. [PERSON] живе другий рік у [PERSON], а [PERSON] у спірному будинку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] не живе у власному будинку, бо її били відповідачі. Ворота закриті, до будинку вона не має ключів. Свідок [PERSON].в судовому засіданні пояснив, що він у грудні 2001 року одружився з [PERSON] і вони проживали у нього до 2011 року. Возив [PERSON] на її прохання до нотаріуса. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] їздила переоформляти спадщину, її возив [PERSON]. [PERSON] немає доступу до свого будинку, відповідачі закрили браму. Згідно реєстраційного посвідчення, виданого Кременецьким РК БТІ від 07.02.2001 року, будинковолодіння [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на праві особистої власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом видане Почаївською держнотконторою 11.01.2001 року за реєстровим № 30 та записано в реєстрову книгу №8 за реєстровим № 1083. Будинковолодіння складається з одноповерхового житлового будинку з надвірними будівлями (а.с. 5, 6). Згідно будинкової книги прописки громадян, що мешкають в будинку [ADDRESS] 17 травня 1988 року прописані: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. 15.10.1993 року зареєстрований [PERSON]. [PERSON], [PERSON] зняті з реєстрації 04.09.2002 року. [PERSON] зареєстрована 08.06.2011 року, [PERSON] зареєстрований 25.11.2011 року, [PERSON] зареєстрована 29.03.2012 року (а.с. 55-61). Згідно довідок Почаївської РКЛ поліклінічного відділення [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні з 31.12.2013 р. по 09.01.01.2014 р., 20.01.2014 р. по 03.02.2014 р. із діагнозом - струс головного мозгу (а.с. 13). Згідно рапортів чергового Кременецького РВ УМВСУ в Тернопільській області 14.02.2014 року о 13:00 год. та 15.01.2014 року о 12:10 год. у РВ із заявами зверталась [PERSON] про те, що під час сварки із зятем [PERSON], останній спричинив їй тілесні ушкодження (а.с. 26, 27). Згідно акту обстеження умов проживання сім'ї [PERSON], затвердженого сільським головою Старопочаївської сільської ради 30.12.2013 року, у житловому будинку [ADDRESS] проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], з'ясовано, що у сім'ї стався конфлікт, під час якого [PERSON] ображав [PERSON] нецензурними словами та виганяв її з дому (а.с. 68). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] (а.с. 124). [PERSON] звернулася з заявою до держнотконтори про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом 11.01.2001 року (а.с. 124) та 13.02.2008 року (а.с. 127). Згідно заповіту від 21.10.1998 року, зареєстрованого в реєстрі за № 30 завідувачем Почаївської державної нотаріальної контори, [PERSON] на випадок своєї смерті все належне йому майно на праві власності заповів [PERSON]. Заповіт посвідчено у лікарні м. Почаєва (терапевтичне відділення). Заповіт складено і підписано у двох примірниках, з яких перший відається заповідачу, а другий залишається на зберіганні в нотарвальній конторі (а.с. 125). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.01.2001 року спадкоємцем майна померлого [PERSON] є [PERSON] (а.с.126, 127). Згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON] є [PERSON], [PERSON] (а.с.4, т.2). Згідно трудової книжки колгоспника №55 [PERSON] був членом колгоспу ім. Жданова з 20.01.1968 року (а.с. 103). Згідно трудової книжки колгоспника №73 [PERSON] була членом колгоспу ім. Жданова з 1968 року (а.с. 104). Згідно трудової книжки колгоспника № [PERSON] була членом колгоспу "Світанок" з 1991 року (а.с. 105). Згідно свідоцтва на забудову індивідуальної садиби в с. Ст. Почаїв її забудовником на підставі рішення виконавчого комітету Ст. Почаївської сільської ради № ІІ від 12 червня 1976 року є [PERSON] (а.с. 5 т.2). Згідно довідки Старопочаївської сільської ради № 59 від 16.01.2014 року, станом на 15.04.1991 року в житловому будинку по [ADDRESS] проживали та були зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.6, т.2). Згідно довідки Кременецького РК БТІ № 101 від 17.02.2014 року житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями в [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON], інвентаризаційна вартість житлового будинку загальною площею 113, 7 кв.м., житловою площею 75,8 кв.м. становить 106 806,00 гривень (а.с. 7, т.2). Згідно свідоцтва про розірвання серії [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 28.05.1999 року зроблено запис за №56 (а.с. 8, т.2). Згідно рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 24.12.2010 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 07.12.2001 року (а.с.10, т.2). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25.11.2011 року, про що в Книзі реєстрвації шлюбів 25.11.2011 року зроблено відповідний актовий запис за № 13 (а.с.11, т.2). Згідно довідки Старопочаївської сільської ради № 369 від 04.03.2014 року житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] відноситься до суспільної групи господарства - колгоспники (а.с.37, т.2). Частиною 1 ст. 112 ЦК УРСР передбачено, що колгоспний двір - це сімейно-трудове об"єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить членам на праві сумісної власності (ст. 112 цього Кодексу). Розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних (ч.2 ст. 123 ЦК України УРСР). У судовому засіданні встановлено, що станом на 15 квітня 1991 року будинковолодіння [ADDRESS] належало колгоспному двору, головою якого був [PERSON]. Членами колгоспного двору, крім [PERSON] були: [PERSON] - дружина померлого [PERSON] та [PERSON] - дочка померлого [PERSON], які проживали у цьому будинковолодінні. Таким чином, [PERSON], [PERSON] є співвласниками спірного будинковолодіння в рівних частках по 1/3 частини кожна. [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 11 січня 2001 року Почаївською державною нотаріальною конторою на підставі заповіту посвідченого Почаївською державною нотаріальною конторою 21 жовтня 1998 року за реєстровим номером 894, прийняла на своє ім"я майно за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, спірним свідоцтвом порушене право власності [PERSON] на частку у колгоспному дворі, оскільки вона постійно проживала у спірному будинку та брала участь у веденні спільного гомподарства, а тому позов в частині визнання частково недійсними свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видане завідуючою Почаївської державної нотаріальної контори Суль Г.М. 11 січня 2001 року [PERSON], реєстраційного посвідчення на об'єкти нерухомого майна, видане Кременецьким районним бюро технічної інвентаризації 07 лютого 2001 року [PERSON] та визнання за [PERSON] право власності на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] підлягають до задоволення. Оскільки [PERSON] помер [INFO], а [PERSON] просить визнати недійсним свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS], видане на ім'я [PERSON] що виключає необхідність у скасуванні рішення сільської ради та правовстановлюючих документів, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в цій частині задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Судом встановлено, що [PERSON] правомірно вимагає усунення перешкод у здійсненні нею права користування житловим будинком, її права щодо володіння, користування житлом порушені відповідачами, а тому вони підлягають поновленню. Вимоги [PERSON] у задоволенні її вимог щодо зобов»язання відповідачів займати у будинку лише ті приміщення, які вона визначить як власник до задоволення не не підлягають, оскільки позовні вимоги про встановлення порядку користування жилим приміщенням не пред»являлись. [PERSON] разом із [PERSON] є співвласниками спірного будинковолодіння і відповідно до ч.1 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. [PERSON] просила відмовити в позові [PERSON], оскільки [PERSON] пропустила строк позовної давності, так як проживала разом з нею та знала, що вона в 2001 році оформила на своє ім"я спірний будинок. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсгній військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Розгляд позову про право на майно колишнього колгоспного двору не залежить від вирішення питань землекористування. Згідно зі ст. 71 ЦК УРСР загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Перебіг строку позовної давності згідно зі ст. 76 ЦК УРСР починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Позовна давність застосовується незалежно від заяви сторін. Закінчення строку позовної давності до пред"явлення позову є підставою для відмови в позові. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В судовому засіданні [PERSON] стверджувала про те, що вона дізналася про порушення свого права коли [PERSON] подала позов до суду. Твердження [PERSON] про пропуск [PERSON] строку позовної давності суд вважає безпідставними, так як відповідно зі ст. 76 ЦК УРСР перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] була зареєстрована у спірному будинковолодінні з 1988 року по 04.09.2002 року. Станом на 15 квітня 1991 року спірне будинковолодіння належало колгоспному двору, членом якого була також [PERSON]. [PERSON] станом на 15 квітня 1991 року була неповнолітньою. [PERSON] помер [INFO], [PERSON] прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті батька. Згідно заповіту від 21.10.1998 року, зареєстрованого в реєстрі за № 30 завідувачем Почаївської державної нотаріальної контори, [PERSON] на випадок своєї смерті все належне йому майно на праві власності заповів [PERSON]. Заповіт посвідчено у лікарні м. Почаєва (терапевтичне відділення). Заповіт складено і підписано у двох примірниках, з яких перший відається заповідачу, а другий залишається на зберіганні в нотаріальній конторі (а.с. 125). [PERSON] звернулася з заявами до держнотконтори про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом лише 11.01.2001 року та 13.02.2008 року. У заявах вказала, що крім неї спадкоємців немає (а.с. 124, 127), хоча відповідно до ст. 533 ЦК України [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом, яка проживала спільно з спадкодавцем мала право на спадкування предметів домашньої обстановки та вжитку. Даними доказами спростовуються твердження [PERSON] про те, що [PERSON] знала про заповіт та оформлення [PERSON] у 2001 році права власності на ціле будинковолодіння. Крім того, [PERSON] у судовому засіданні підтвердила доводи [PERSON] про те, що конфлікти з приводу спірного будинковолодіння почали виникати у 2013 році. [PERSON] повторно вселилася у спірний будинок 08.06.2011 року зі згоди власника [PERSON], а тому перебіг позовної давності слід рахувати з цього моменту, оскільки [PERSON] 08.06.2011 року повинна була дізнатися про порушення свого права, оскільки на вселення потрібна була згода власника. З зустрічним позовом [PERSON] звернулася 04.03.2014 року, тобто в межах строку позовної давності. [PERSON] не представлено доказів про те, що [PERSON] знала про заповіт [PERSON] та про оформлення у 2001 році [PERSON] права власності на ціле будинковолодіння.

Outcome: partial