Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

\~ Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати за нею право власності на\~\~житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по вул. Бр. Морозевичів ( колишня Зелена) , 9\~\~в с. Чернятин\~\~Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що житловий будинок та господарські будівлі і споруди, розташовані по вул. Бр. Морозевичів (колишня Зелена), 9 в с. Чернятин\~\~Городенківського району Івано-Франківської області, належали колгоспному двору, головою якого був дід позивача [PERSON], на доказ чого надано копію\~\~свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 14.04.1988\~\~року та Виписку з інвентаризаційних матеріалів №8234. Для обслуговування вказаного будинку виділена земельна ділянка розміром 0,2427 га. 24 вересня 2015\~\~\~року\~\~[PERSON]\~\~\~помер, актовий запис № 39. Бабка позивача [PERSON] померла 01.12.2009 року (актовий запис № 39). При житті, 30 липня 2007 року, [PERSON] зробив письмове розпорядження на випадок своєї смерті, яким все своє майно заповів своїй внучці [PERSON] \~На час смерті\~\~баби й діда,\~\~\~позивач проживала разом з\~\~ними\~\~однією сім»єю, вели спільне господарство, мали спільний побут. Позивач особисто здійснювала догляд за ними, а також\~\~проводила їхнє поховання, що підтверджується\~\~довідкою Чернятинської сільської ради. Після смерті спадкодавця,\~\~[PERSON] самостійно розпоряджається спадщиною, так як продовжує жити в будинку з\~\~своєю сім»єю, самостійно\~\~несе витрати по утриманню житла в належному стані, оплачує комунальні послуги тощо. З метою реалізації спадкового права\~ за заповітом, позивач звернулася до в.о. державного нотаріуса Городенківської ДНК\~. Однак, в оформленні свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, розташованими по вул. Бр. Морозевичів (колишня Зелена), 9 в с. Чернятин \~нотаріусом відмовлено , \~оскільки спадкове господарство зареєстровано як колгоспний двір і\~ \~визначити конкретні частки спадкодавців неможливо. [PERSON] з погосподарської книги № 8 Чернятинської сільської ради (ос. рах. 691)\~\~вбачається, що на час припинення колгоспного двору у спадковому житловому господарстві проживали: [PERSON], [INFO]\~ голова господарства, помер 24.09.2015 р., [PERSON], [INFO]\~(дружина спадкодавця), померла 01.12.2009 р., [PERSON], [INFO] дочка спадкодавця відповідачка, [PERSON], [INFO]- внука спадкодавця - позивачка, [PERSON], [INFO] внук спадкодавця відповідач. Відповідачі на частки у спадковому майні\~\~не претендують, з приводу оформлення спадщини чи виділення частки члена колгоспного двору не зверталися, тобто спору щодо спадкового майна нема. Після\~смерті діда, \~\~\~фактично позивач прийняла спадщину: виготовила технічну документацію на будинок за власні кошти, утримує будинок та прибудинкову територію в належному стані,\~\~обробляє землю, однак не може реалізувати своє спадкове право на житлове господарство через його реєстрацію як колгоспного двору та\~\~невизначеність часток членів колгоспного двору в натурі. В судове засідання сторони не зявилися. Подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності. Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовільнити. Відповідачі позовні вимоги визнають в повному обсязі. За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. [PERSON] вимог ч.2\~ст.197 ЦПК України\~\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Із копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 14.04.1988 року, виданого на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 11 від 13.01.1988 року слідує, що в цілому жилий будинок з принадлежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в с. Чернятин по вулиці Зелена за № 9 дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON]. Як слідує з копії довідки № 219 від 22.09.2017 року, виданої виконавчим комітетом Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, згідно рішення виконкому Чернятинської сільської ради в 1993 році вулиця Зелена в с. Чернятин була переіменована на вулицю Братів Морозевичів. З виписки з інвентаризаційних матеріалів Вих № 8234 від 22.09.2017 р., виданою ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», встановлено, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. під реєстровим номером 152 зареєстровано, що власником майна, розташованого в с. Чернятин по вул. Б.Морозевичів, 9 (Зелена) Городенківського району на підставі свідоцтва про право власності виданого Городенківським РВК 14.04.1988 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 11 від 13.01.1988 р. є [PERSON] (голова колгоспного двору). [PERSON] з технічною документацією житлове господарство, розташоване в с. Чернятин по вул. Братів Морозевичів, 9 Городенківського району Івано-Франківської області, складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», побудованого 1972/1988 р., загальною площею 125,2 кв.м., житловою площею 41,7 кв.м., літньої кухні, стайні, 3 навісів, сараю, комори, вбиральні, криниці, огорожі. Із копії звіту, складеного ЕТВО "Придністров'я" встановлено, що ринкова вартість житлового будинку з надвірними спорудами станом на 02.11.2017 року становить 99520,00 грн. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до ч. 6 п. а Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Довідкою № 218 від 21.09.2017 року, виданою виконавчим комітетом Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області встановлено, що згідно витягу з по господарської книги № 8 (ос. рах. 691) Чернятинської сільської ради за період з 1991 по 1995 рік по господарству в селі Чернятин вул. Братів Морозевичів, 9 (бувша Зелена, 9) суспільна група господарства - колгоспника, станом на 15.04.1991 року в господарстві були зареєстровані та проживали: [PERSON], [INFO] - голова господарства, [PERSON], [INFO] - дружина, [PERSON], [INFO], дочка; [PERSON], [INFO] - внука, [PERSON], [INFO] - внук. У відповідності до ст.ст. 346, 347 ЦК України право власності припиняється у разі відмови власника від права власності. Особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. В силу п.4 ч.1 ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Відповідачі [PERSON], [PERSON] позовні вимоги визнають в повному обсязі, що стверджено поданими до суду заявами. За заповітом від 28.11.2008 р., посвідченим секретарем Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської обл., зареєстрованим в реєстрі за № 383, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, яким усе належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на день смерті буде їй належатиме і на що вона за Законом матиме право в тому числі і житловий будинок, що знаходиться в с. Чернятин по вул. Бр. Морозевичів, 9 заповіла своїй дочці [PERSON], [INFO], жительці села Чернятин. [PERSON] померла 01.12.2009 року, що стверджено копією свідоцтва про смерть серія І-НМ № 102862, виданого Чернятинською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. [PERSON] від видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом відмовляється і не заперечує, щоб свідоцтво про право на спадщину було видано [PERSON], що стверджено копією заяви про відмову від спадщини за заповітом. За заповітом від 30.07.2007 р., посвідченим секретарем Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської обл., зареєстрованим в реєстрі за № 148, [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження, яким усе належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на день смерті буде йому належатиме і на що він за Законом матиме право в тому числі і житловий будинок, що знаходиться в с. Чернятин по вул. Бр. Морозевичів, 9 заповів своїй внучці [PERSON]. [PERSON] помер 24.09.2015 р., про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії І-НМ № 214474, виданого 25.09.2015 р. виконавчим комітетом Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилась\~\~спадщина. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). [PERSON] з\~ст. 1223 ЦК України\~- право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.\~\~ Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.\~\~Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1\~ст. 1222 ЦК України. Копією свідоцтва про народження позивача серія І-НМ № 493567, копією свідоцтва про народження матері позивача - Федорів (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] серія І-НМ № 076342, стверджено, що [PERSON] є внучкою [PERSON]. [PERSON] після одруження 18.10.1998 року з [PERSON], присвоєно прізвище "Неміш", що стверджено копією свідоцтва про одруження серія І-НМ № 029967. Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є [PERSON] (позивач). За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України\~прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець [PERSON] прийняла спадщину після смерті дідуся [PERSON], оскільки на день його смерті проживала разом з ним в с.Чернятин по вул. Морозевичів, 9, вели спільне господарство, та займалася його похоронами, що доводиться довідкою № 391, виданою 04.12.2017 р. виконавчим комітетом Чернятинської сільської ради Городенківського району. Відповідно до ч. 1\~ст.1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. [PERSON] з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З постанови в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори [PERSON] № 1957/02-31 від 27.10.2017 р., слідує, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті діда [PERSON], померлого 24.09.2015 року, на житловий будинок, що знаходиться за адресою с.Чернятин вул. Братів Морозевичів, № 9 Городенківського району Івано-Франківської області, оскільки у спадкоємця відсутній оригінал документа, який посвідчує право власності спадкодавця на вищезгаданий житловий будинок. У відповідності до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. З довідки № 262 від 01.11.2017 року, виданої виконавчим комітетом Чернятинської сільської ради слідує, що за господарством по вул. Братів Морозевичів, 9 в селі Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області рахується земельна ділянка, яка виділена для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд розміром 0,2427 га. Позивач фактично успадкувала житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Братів Морозевичів (колишня Зелена), 9 в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, однак оформити документи не має можливості через втрату правовстановлюючого документу на житловий будинок. Відповідно до\~\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Статтею\~\~317 Цивільного кодексу\~\~України\~\~\~\~визначено, що власникові\~\~належать права володіння, користування та розпорядження майном. [PERSON]\~ст. 328\~\~цього ж кодексу\~\~право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування"). В силу вимог\~ст. 392 ЦК України\~- власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по вул. Братів Морозевичів (колишня Зелена), 9 в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню при визнанні їх відповідачами. \~\~\~\~ На підставі ст.ст.\~317,\~328,\~346-347,\~392, 1216 ЦК України,

Outcome: approved