Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду 12 березня 2014 року, та посилається в позовній заяві на те, що 12 вересня 2007 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (ПАТ КБ "ПриватБанк") уклав з відповідачем [PERSON] кредитний договір №б/н, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у розмірі 6500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг , Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком договір, що підтверджується його підписом у заяві . Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору , він автоматично лонгується на такий же термін. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідачем зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконано. Згідно розрахунку, заборгованість позичальника станом на 31 січня 2014 року по вказаному договору становить 13 882,01 грн., з яких: - 6 449,33 грн. - заборгованість за кредитом; - 4 921,29 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1 612,25 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом ; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору : - 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 649,14 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №б/н від 12 вересня 2007 року у розмірі 13 882,01 грн., а також сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву та просить справу розглянути у його відсутності, не заперечує щодо винесення заочного рішення, позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Враховуючи подану заяву представника позивача та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків. 29 липня 2014 року ухвалою Коломийського міськрайонного суду розгляд даної справи призначено на 15 серпня 2014 року. Відповідач [PERSON] 15 серпня 2014 року в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.. 10 жовтня 2014 року відповідач подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи вказавши причину- по сімейних обставинах. 24 жовтня 2014 року відповідач не з"явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 1 Цивільного процесуального кодексу України, одним із основних завдань цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. А отже, захист прав фізичних та юридичних осіб, а також інтересів держави, крім іншого забезпечується своєчасним розглядом справ. Частиною 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини, прийнятої Радою Європи 4 листопада 1950 року встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, справи мають бути розглянути впродовж розумного строку. В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: 1) складність справи; 2)поведінку заявника;3)поведінку органів державної влади (насамперед суду); 4)важливість справи для заявника. Україна, впровадивши у цивільно-процесуальне законодавство інститут «розумного строку», закріпила досить жорсткі межі строків розгляду цивільних справ.Відповідно до статті 157 ЦПК України цивільні справи мають бути розглянуті протягом розумного строку, але не менше двох місяців з дня відкриття провадження. Суд, вважає що поведінка відповідача [PERSON] свідчить про затягування розгляду даної справи та порушення цивільно-процесуального законодавства, враховуючи також і те, що інтеоеси відповідача відповідно до цивільно-процесуального законодавства може представляти представник. Згідно ст.1054 ЦК за кредитним договором банк або інша кредитна установа зобов"язується надати грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суми позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, а якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що 12 вересня 2007 року між позивачем ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №б/н, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у розмірі 6500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг , Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком договір, що підтверджується його підписом у заяві . Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору , він автоматично лонгується на такий же термін. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідачем [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконано. Згідно розрахунку, заборгованість позичальника станом на 31 січня 2014 року по вказаному договору становить 13 882,01 грн., з яких: 6 449,33 грн. - заборгованість за кредитом; 4 921,29 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 612,25 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 649,14 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлений законом строк. Згідно з п.2 ст.651 та ст.1052 ЦК договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором. Вимоги позивача не були виконані відповідачем та погашення на підставі договору не відбулось. Таким чином, загальна сума заборгованості по кредитному договору № б/н від 12 вересня 2007 року становить 13 882,01 грн. Всі дані підтверджуються представленими суду матеріалами: копією розрахунку заборгованості (а.с.6-7), копією заяви позичальника (а.с. 8) копією Умов і правил надання банківських послуг (а.с.9-14), копією довідки АА № 241170 ЄДРПОУ (а.с.16), копією банківської ліцензії (а.с.18), копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 054809(а.с.19), копією статуту (а.с.20). Аналізуючи зібрані докази, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, доведені та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.,ст.525,526,610,611,612,625,1048,1049,1054 ЦК України, та

Outcome: approved