Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

У вересні 2015 року ПАТ «Родовід Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та просило суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором у сумі 3630,01 доларів США та 10561 грн. 48 коп. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що між ВАТ «Родовід Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк») та [PERSON] 22.12.2006 року було укладено кредитний договір №36/СЖ-089.06.1, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 11000,00 доларів США на споживчі цілі, а відповідач у свою чергу зобов"язувалась погасити кредит до 22.12.2016 року та сплати відсотки за користування кредитом у розмірі 15,00% річних. Крім того, в якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків, між ВАТ «Родовід Банк» та відповідачами [PERSON], [PERSON] 22.12.2006 року було укладено договора поруки №36/СЖ-089.06.1. Відповідно до зазначених договорів поруки [PERSON] та [PERSON] зобов'язувались солідарно відповідати перед позивачем у повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобов'язань, передбачених кредитним договором №36/СЖ-089.06.1. [PERSON] 27.10.2007 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на "[PERSON]", що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Позивач виконав умови кредитного договору та надав [PERSON] зазначені грошові кошти у повному обсязі. Вказана в позовній заяві заборгованість відповідачів перед позивачем виникла у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON], поручителями якої є [PERSON] та [PERSON], умов кредитного договору від 22.12.2006 року, а саме: порушенням строків сплати платежів в рахунок погашення кредиту та нарахованих відсотків. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином (у т.ч. за допомогою оголошення у газеті «Урядовий кур'єр» від 22.10.2015 року за №196(5570), про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів та ухвалити заочне рішення відповідно до ст.ст.169 ч.4, 224-226 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що між ВАТ «Родовід Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк») та [PERSON] 22.12.2006 року було укладено кредитний договір №36/СЖ-089.06.1, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 11000,00 доларів США на споживчі цілі, а відповідач у свою чергу зобов"язувалась погасити кредит до 22.12.2016 року та сплати відсотки за користування кредитом у розмірі 15,00% річних (а.с. 9-12). Частиною 1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав умови згаданого кредитного договору та надав [PERSON] у кредит грошові кошти у сумі 11000,00 доларів США, що підтверджується заявою про видачу готівки №156_1 від 22.12.2006 року (а.с.29). ПАТ «Родовід Банк» є правонаступником всіх прав та обов'язків ВАТ «Родовід Банк», згідно Статуту ПАТ «Родовід Банк», затвердженого річними Загальними зборами акціонерів АТ «Родовід Банк» від 09.04.12-10.04.12, протокол №1 (а.с.33-37). [PERSON] 27.10.2007 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на "[PERSON]", що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.22). Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконує, у зв'язку з чим заборгувала позивачу станом на 12.08.2015 року кошти у сумі 3630,01 доларів США та 10561 грн. 48 коп., що складається із поточної заборгованості за кредитом у сумі 1432,00 доларів США, простроченої заборгованості за кредитом у сумі 1580,24 доларів США, поточної заборгованості за процентами по кредиту у сумі 14,86 доларів США, простроченої заборгованості за процентами по кредиту у сумі 602,91 доларів США, 3% річних від суми простроченої заборгованості по кредиту та процентам у сумі 1014,73 грн., загальної суми пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості у сумі 9546,75 грн. Наявність вказаної заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с.30-32), який перевірено судом. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON] в рамках згаданого кредитного договору від 22.12.2006 року було укладено договори поруки №36/СЖ-089.06.1 від 22.12.2006 року (а.с. 13-15, 16-18). Відповідно до п.1. цього ж договору, поручитель зобов'язується солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань позичальником за кредитним договором №36/СЖ-089.06.1 від 22.12.2006 року, а також усіх додаткових угод, які можуть бути укладені до закінчення строку його дії, що укладені між банком та позичальником. Поручитель свідчить, що він ознайомлений та згідний з умовами кредитного договору.Поручитель бере на себе зобов'язання відповідати перед банком у тому ж обсязі на тих же умова та в ті ж строки, що і позичальник. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при цьому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Частиною 2 ст.615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Приписами статті 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом, що встановлено ст.625 ЦК України. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позика частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. та сплати процентів, належних йому відповідно до кредитного договору. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачами суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Зважаючи на викладене,

Outcome: approved