Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення. Свої вимоги мотивує тим, що за кредитним договором № 305/90-Ж-07 від 04 червня 2007 року позивач надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 25 500 швейцарських франків зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10% річних, із кінцевим строком повернення 07 червня 2017 року. Внаслідок неналежного виконання своїх зобов"язань - несвоєчасної сплати заборгованості по кредиту та по відсотках за відповідачем станом на 10 липня 2015 року рахується заборгованість в розмірі 12 985,98 швейцарських франків, що становить 298 575,70 грн. В забезпечення виконання зобов"язань за кредитним договором позивач та відповідач [PERSON] 04 червня 2007 року уклали договір іпотеки, згідно якого в іпотеку було надано нерухоме майно: квартиру, яка розташована в [ADDRESS], яка належить відповідачці на праві власності, ціна предмету іпотеки складає 171 700 грн. В рахунок стягнення заборгованості позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу квартири. Відповідачі про судове засідання повідомлялися, не з"явилися до суду повторно, суд у відповідності до ст. 77 ч.2 ЦПК України розглянув справу в їх відсутності. Суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно вимог ст.169 ч.4 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів та доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні з»ясовано, що відповідно до кредитного договору № 305/90-Ж-07 від 04 червня 2007 року відповідачеві [PERSON] було надано кредит в розмірі 25 500 швейцарських франків зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10% річних, із кінцевим строком повернення 07 червня 2017 року. В забезпечення виконання зобов"язань за кредитним договором ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідач [PERSON] 04 червня 2007 року року уклала договір іпотеки та надала в іпотеку нерухоме майно: квартиру, яка розташована в [ADDRESS], яка належить відповідачці на праві власності. Обумовлена ціна предмету іпотеки складає 171 700 грн. Відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, що стверджується дослідженими в судовому засіданні доказами. Відповідно до довідки - розрахунку станом на 10 липня 2015 року заборгованість відповідача [PERSON] становить 12 985,98 швейцарських франків, що становить 298 575,70 грн. яка складається з наступного: 1526,40 шв.франків - заборгованість по відсотках, 11 459,58 шв.франків - заборгованість по кредиту. Згідно ст.ст. 525,526,530 ЦК України, зобов"язання повинні виконуватися належним чином і в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов"язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов"язання. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення позичальником зобов"язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. За ст. 33 ЗУ "Про іпотеку" у разі невиконання боржником основного зобов"язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов"язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. За даних обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, оскільки має місце порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Квартира [ADDRESS] є місцем постійного проживання відповідачів, загальна площа його складає 69,90 кв.м., житлова - 40,60 кв.м., даних про наявність у відповідачів іншого нерухомого житлового майна позивач не представив. Разом з тим, відповідно до вимог Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", протягом дії даного закону не може бути примусово стягнуто (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника чи майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя, або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника чи майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме майно; загальна площа такого нерухомого майна не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Слід зазначити, що на правовідносини між сторонами поширюється дія Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", а відтак, в період дії зазначеного закону не може відбуватись звернення стягнення на предмет іпотеки. За своїм змістом Закон є процесуальним, оскільки встановлює порядок вирішення спорів щодо примусового звернення стягнення на предмети застави та іпотеки, а саме: визначає, що за певних умов та протягом певного проміжку часу таке стягнення не проводиться. Оскільки Законом не призупиняється дія будь-яких нормативних актів в сфері регулювання кредитних правовідносин, зокрема тих, що визначають правові підстави для звернення у судовому порядку стягнення на відповідні предмети забезпечення, його чинність на час вирішення спору сама по собі не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог. Отже, встановивши сукупність обставин, що є підставою для задоволення вимог кредитора саме шляхом звернення стягнення на іпотечне майно, суд, відповідно до ст. 217 ЦПК України зупиняє стягнення на час дії Закону. На підставі викладеного,

Outcome: approved