Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ "Південьзахідшляхбуд" про стягнення заробітної плати , відрядних, індексації по невиплаченій заробітній платі, відшкодування моральної шкоди, мотивуючи тим, що з 19.07.2011 року працював на посаді інженера з охорони праці та безпеки руху. З вересня 2013 року йому не виплачувалась заробітна плата, а з лютого 2014 року заробітна сплата виплачувалась в розмірі 50% посадового окладу. Згідно з наказом № 281-Кр від 25.06.2014 року він був звільнений з роботи за скороченням штату працівників у відповідності з п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України. На день звільнення з роботи відповідач не провів з ним повного розрахунку , не виплатив нараховану заробітну плату в сумі 15347,92 грн., та відрядних в сумі 970 грн., на його неодноразові звернення виплатити заробітну плату, видати довідку про розмір середньомісячної заробітної плати відповідач не реагує. Позивач вказує, що в зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати при звільненні відповідач позбавив його основного джерела доходу та поставив його особисто з членами сім»ї у скрутне матеріальне становище, що призвело призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимаганні від нього додаткових зусиль для організації свого життя вважаючи , що відповідач заподіяв йому моральну шкоду , яку оцінює в розмірі 5500 грн. У зв'язку із наведеним позивач прохає суд стягнути із відповідача на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату за період його роботи з вересня 2013 р. по день звільнення 25.06.2014 р. в розмірі 15347,92 грн., індексацію по заробітній платі в розмірі 9068,62 грн., відрядні в розмірі 970 грн. та моральну шкоду в розмірі 5500,00 грн. У судовому засіданні позивач позовні вимоги в частині стягнення з відповідача індексації по заробітній платі за період з червня 2014 р. по червень 2015 року прохав залишити без розгляду , інші позовні вимоги прохав задовольнити в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про час, місце розгляду справи був повідомлений завчасно , що підтверджується поштовим повідомленням, причину своєї неявки суду не повідомив, ніяких заперечень на позов не надав. Суд , враховуючи думку позивача , достатність матеріалів, доказів, що відповідач повідомлений в установленому законом порядку про дату розгляду справи , від якого не надійшло ніяких заяв про перенесення розгляду справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відповідності з ст. 224 ЦПК України. Дослідивши обставини справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Встановлено, що позивач згідно наказу № 322-Кр п.1 від 02.06.2010 року працював на посаді провідного інженера з охорони праці та безпеки руху у відповідача ВАТ "Південьзахідшляхбуд" ( наказом №13 від 19.07.2011 року змінено назву підприємства на ПАТ "Південьзахідшляхбуд" ) , що підтверджується витягом з трудової книжки. Наказом № 281-Кр від 25.06.2014 року позивач був звільнений з роботи за скороченням штату працівників у відповідності з п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України. На день звільнення з роботи відповідач не провів з ним повного розрахунку , не виплативши йому нараховану заробітну плату в сумі 15347,92 грн., та відрядних в сумі 970 грн., Згідно довідки № 4-20 "б"/300 від 23.07.2015 року ПАТ "Південьзахідшляхбуд" заборгованість по заробітній платі станом на 30.06.2015 року становить 15347,92 грн. по відрядним -970 грн. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення, а якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Як встановлено судом в день звільнення остаточний розрахунок по заробітній платі не був проведений та до теперішнього часу заборгованість по заробітній платі, відрядженнях не погашена. Отже вказані суми заборгованості по заробітній платі , відрядженнях підлягають стягненню з відповідача. Згідно ст. 237-1 КЗпП України позивач має право на відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Судом встановлено, що не виплата заробітної плати протягом тривалого часу призвело до моральних страждань позивача, втрати нормальних життєвих зв»язків, вимагання додаткових зусиль для організації життя позивача, його членів сім»ї , позичанні коштів в інших людей необхідних для проживання. При визначенні розміру моральної шкоди, заподіяної позивачеві, суд враховує характер, тривалість моральних, душевних страждань позивача, принцип розумності і справедливості, ступінь вини заподіювача і оцінює її в розмірі 2000 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial