Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з цим позовом та просить постановити рішення, яким збільшити розмір аліментів на утримання доньки [PERSON] [INFO], які стягуються з відповідача за рішенням Болградського районного суду Одеської області від 23 березня 2011 року, з 500 грн. до 1000 грн. щомісячно до досягнення донькою повноліття. При цьому позивачка посилається на те, що рішенням Болградського районного суду від 23 березня 2011 року з відповідача на її користь стягнені аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 500 грн. щомісячно. На теперішній час значно погіршився стан здоров"я їх з відповідачем доньки [PERSON], яка є інвалідом з дитинства, в зв"язку з чим дочка потербує систематичного лікування кожні три місяці у м.Одеса. Її - позивачки матеріальне становище також значно погіршилось, вона працює фельдшером Ізмаїльської станції екстренної (швидкої) допомоги , отнримує заробітну платню в розмірі 1300 грн. на місяць та розміру її заробітної плати в зв"язку з соціально - економичною ситуацією , що склалася в країні, не вистачає на утримання дочки. Відповідач же аліменти сплачує нерегулярно, будь - яку іншу допомогу на утриання дитини не надає. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі.. Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до ст. 74 ч.9 ЦПК України шляхом розміщення оголошення у газеті "Одеські вісті" №78 (4788) від 08 вересня 2015 року, причину неявки до суду не повідомив, заперечення проти позову не надав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони, яки є батьками [PERSON] [INFO] року народженя, раніше перебували в зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами було розірвано рішенням Блградського районного суду Одеської бласті від 10 березня 2011 року (а.с.48). Після розірвання шлюбу дочка [PERSON] проживає з позивачкою та знахоиться на її утриманні , що підтверджується довідкою Дмитрівської сільської ради Болградського району № 201 від 09.02.2015 року (а.с.4). Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 23 березня 2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнені аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 09 лютого 2011 і до [INFO] року включно. Це рішення набрало законної сили та на його підставі 24 березня 2011 року Болградським районним судом Одеської області був виданий виконавчий лист, за яким відділом ДВС Болградського районного управління юстиції в Одеській області відкрите виконавче провадження та проводяться виконавчі дії примусового характеру (а.с.23,24,49). Відповідно до ч. ч. 1, 2 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789=ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України суд, за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Судом встановлено , що донька сторін [PERSON] хворіє на ДЦП, правосторонній геміпарез, кінцева хронічно - резидуальна стадія, є інвалідом з дитинства (а.с.6). За станом здоров"я дочка сторін [PERSON] потребує систематичного (кожні три місяці) проходження реабілітаційного курсу лікування в Одеському обласному фонді реабілітації дітей - інвалідів, а також в санаторно - курортному лікуванні (а.с.17-21). Позивачка несе витрати, пов"язані з проїздом до м.Одеси та перебуванням на лікуванні, придбанням медикаментів. [PERSON] є учнем другого класу Дмитрівської загальноосвітньої школи, позивачка несе витрати на перевезення дочки до школи та навпаки, оскільки за станом здоров"я [PERSON] не може смостійно ходити до школи. Через стан свого здоров"я [PERSON] має ослаблену імунну систему , часто хворіє на простудні захворювання, в зв"язку з чим позивачка несе витрати на її лікування. Позивачка працює фельдшером Ізмаїльської станції екстренної (швидкої) медичної допомоги , розмір її заробітої плати складає в середньому 1300 грн. на місяць (а.с. 13-14), вона також отримує державну соціальну допомогу на дитину - інваліда в розмірі 949 грн. на місяць (а.с.6) . На фоні соціально - економічної ситуації , що склалася в країні , здорожчення цін на харчування , одяг медикаменти, комунальні послуги, послуги транспорту , матеріальний стан позивачки значно погіршився у порівнянні з 2011 роком , коли було постановлено рішення Болградського районного суду від 23.03.2011 року про стягнення з відповідача аліментів в розірі 500 грн. щомісячно , а розмір доходів позивачки є недостатнім для утриманя дитини та забезпечння їй належих умов проживання та розвитку. Відповідно до ст.. 11 ЦПК України суд розглядає справи у межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ч.1, ч.4 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається , як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених ст.. 61 ЦПК України. Відповідач проігнорував своє право надання суду доказів та доведення перед судом їх переконливості, жодих заперчень, доказів до суду не надав. Тому суд приймає рішення на підставі доказів, досліджених в судовому засіданні. За викладених обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] про збільшення розміру аліментів , що стягуються з відповідача за рішеням суду слід задовольнити. Відповідно до ст. 88 ч.3 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved