Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаною заявою, посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ААР № 45878, посвідченого державним нотаріусом Другої лохвицької державної нотаріальної контори 18.03.1999 року, зареєстрованого в реєстрі за № 200, йому належить житловий будинок із допоміжними господарськими побудовами (будинок А-1, сарай -Б, погріб-В), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У правовстановлюючому документі (свідоцтві про право на спадщину), який був виготовлений за допомогою печатної машинки, нотаріусом вказано прізвище як [PERSON] [PERSON] ). На зворотньому боці свідоцтва про право на спадщину за заповітом є відмітка про реєстрацію спадкового будинку в Лубенському бюро технічної інвентаризації за № 767 від 22.03.1999 року. При цьому на штампі Лубенського МБТІ вказано, що будинок в цілому зареєстрований за [PERSON] [PERSON] ). Дані власника на бланк штампа внесені рукописним текстом. Відповідно до паспорта громадянина України (серія [NUMBER] , виданого Лохвицьким РВ УМВС України в Полтавській області 11.05.2000 року) прізвище заявника [PERSON] ), що відповідає дійсному його прізвищу. Вказані розбіжності у написанні прізвища заявника, виникли в результаті невірного перекладу прізвища з російської мови на українську мову, а також у зв"язку з внесенням даних у свідоцтво про право на спадщину за заповітом за допомогою печатної машинки, де могло не бути української літери "Є". У зв`язку з вищевикладеним, заявник по справі просить суд встановити факт, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії ААР № 45878, посвідчене державним нотаріусом Другої лохвицької державної нотаріальної контори 18.03.1999 року, зареєстрованого в реєстрі за № 200, видане на право власності на житловий будинок із допоміжними господарськими побудовами (будинок А-1, сарай -Б, погріб-В), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на ім"я [PERSON] та зареєстроване в Лубенському бюро технічної інвентаризації за № 767 від 22.03.1999 року на ім"я [PERSON] належить - [PERSON] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] . В судове засідання заявник не з"явився, подавши заяву про підтримання заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, справу просить розглядати без його участі. Зацікавлена особа, Пісківська сільська рада Лохвицького району Полтавської області, на розгляд справи не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без участі представника, проти вимог заяви не заперечує. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. \~ \~ \~ \~Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. \~ \~ \~ \~Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ААР № 45878, посвідченого державним нотаріусом Другої лохвицької державної нотаріальної контори 18.03.1999 року, зареєстрованого в реєстрі за № 200, йому належить житловий будинок із допоміжними господарськими побудовами (будинок А-1, сарай -Б, погріб-В), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У правовстановлюючому документі (свідоцтві про право на спадщину), який був виготовлений за допомогою печатної машинки, нотаріусом вказано прізвище як [PERSON] [PERSON] ). На зворотньому боці свідоцтва про право на спадщину за заповітом є відмітка про реєстрацію спадкового будинку в Лубенському бюро технічної інвентаризації за № 767 від 22.03.1999 року. При цьому на штампі Лубенського МБТІ вказано, що будинок в цілому зареєстрований за [PERSON] [PERSON] ). Дані власника на бланк штампа внесені рукописним текстом. Відповідно до паспорта громадянина України (серія [NUMBER] , виданого Лохвицьким РВ УМВС України в Полтавській області 11.05.2000 року) прізвище заявника [PERSON] ), що відповідає дійсному його прізвищу. Вказані розбіжності у написанні прізвища заявника, виникли в результаті невірного перекладу прізвища з російської мови на українську мову, а також у зв"язку з внесенням даних у свідоцтво про право на спадщину за заповітом за допомогою печатної машинки, де могло не бути української літери "Є". Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт. Відповідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» убачається, при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.315 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Той факт, що житловий будинок із допоміжними господарськими побудовами за адресою: [ADDRESS] належить заявнику, підтверджується наступним: - випискою із погосподарської книги № 1 на 2016-2020 роки Пісківської сільської ради, де у графі "Прізвище, ім"я, по батькові голови домоволодіння вказано " : [PERSON] "; - довідкою № 990 від 27.05.2019 року, виданою Пісківською сільською радою, згідно якої [PERSON] проживає та зареєстрований разом з дружиною за адресою: [ADDRESS] . Встановлення вищевказаного юридичного факту необхідно заявнику для вчинення в подальшому дій, пов"язаних із розпорядженням належним йому будинком. Отже, проаналізувавши всю сукупність письмових доказів по справі, враховуючи незаперечення зацікавленої особи у справі щодо задоволення заяви заявника про встановлення факту, що має юридичне значення, суд приходить до висновку, що є всі підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved