Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, посилаючись на те, що вона являється власником будинку з надвірними спорудами в [ADDRESS], який вона успадкувала після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. В 2010 році за згодою чоловіка позивачки в будинку за місцем проживання в [ADDRESS] був зареєстрований відповідач [PERSON], який проживав без реєстрації шлюбу з дочкою позивачки . Відповідач з грудня 2010 року за місцем реєстрації не проживає, будинком не користується, але знятися з реєстрації добовільно не бажає. За приписом ч.2 ст.405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік , якщо інше не встановлено домоволеністю між ним і власником житла або законом. Мотивуючи тим, що відповідач з грудня 2010 року не проживає у будинку позивача без поважних причин, не оплачує комунальні платежі, не несе витрат по утриманню житла, не приймає участі у спільному побуті, тому просить визнати відповідача такою, що втратила право на користування житлом та зняти її з реєстрації. В судове засідання позивач не з"явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити позов . Відповідач в судове засідання не з"явився, останнє відоме місце проживання [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов"язані повідомити суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню віддому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. В зв"язку з відсутністю в судовому засіданні сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалось на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив такі обставини справи і визначив відповідно до них правовідносини. Позивач [PERSON] являється власником будинку з надвірними спорудами в [ADDRESS], який вона успадкувала після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. В 2010 році за згодою чоловіка позивачки в будинку за місцем проживання в [ADDRESS] був зареєстрований відповідач [PERSON], який проживав без реєстрації шлюбу з дочкою позивачки . Відповідач з грудня 2010 року за місцем реєстрації не проживає, будинком не користується, але знятися з реєстрації добовільно не бажає. Вказані обставини підтверджуються копією паспорта позивача, копією свідоцтва про смерть [PERSON], копією свідоцтва про право на спадщину від 30 грудня 2014 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30 грудня 2014 року, заявами свідків [PERSON], [PERSON], довідками сільської ради. Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главами 29 та 32 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За приписом ч.2 ст.405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік , якщо інше не встановлено домоволеністю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач з грудня 2010 року не проживає за місцем реєстрації без поважної причини, не несе тягар по утриманню майна, не веде спільного господарства, домовленості між сторонами з приводу відсутності відповідача за місцем реєстрації не встановлено. З цих підстав суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Outcome: approved