Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство " Державний експортно- імпортний банк України" звернувся із позовом до [PERSON], [PERSON] , приватного нотаріуса Березнівського районного нотаріального округу [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача- товариство з обмеженою відповідальністю " ЮЛіС і К" про визнання недійсним договору дарування. В позові вказує, що 05 липня 2007 року між АТ «Укрексімбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №6507С51 відповідно до якого позивач надав відповідачу-1 кредит у сумі 300 000,00 (Триста тисяч) доларів США, зі строком остаточного повного його погашення до 04.07.2015 року включно, для оплати поточних потреб, зі сплатою процентів та інших платежів на умовах, визначених кредитним договором. 26 березня 2008 року між АТ «Укрексімбанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № 65208С11 відповідно до якого позивач надав відповідачу-1 кредит у сумі 100 000,00 (Сто тисяч) доларів США, зі строком остаточного повного його погашення до 15.03.2016 року включно для оплати поточних потреб, зі сплатою процентів та інших платежів на умовах, визначених кредитним договором. 17 вересня 2008 року між АТ «Укрексімбанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № 65208С47 відповідно до якого позивач надав відповідачу-1 кредит у сумі 50 000,00 (П'ятдесят тисяч) доларів США, зі строком остаточного його погашення до 15.09.2019 року включно, для оплати поточних потреб, зі сплатою процентів та інших платежів на умовах, визначених кредитним договором. [PERSON] зареєстрований 23.04.1998р. Березнівською райдержадміністрацією Рівненської області, як фізична особа-підприємець, здійснюв підприємницьку діяльність за напрямом: виготовлення та реалізація меблів під торговою маркою «ЮЛІС», що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серія [NUMBER] та свідоцтвом про сплату єдиного податку серія [NUMBER], видане 01.01.2006р. Березнівським відділенням КМ ДПІ. Реалізація меблів здійснювалася в тому числі і черезІнтернет. На момент оформлення кредиту [PERSON] здійснював підприємницьку діяльність по виготовленню меблів в приміщенні цеху по виготовленню меблів з складськими приміщеннями та сушильною камерою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про сплату єдиного податку серія [NUMBER], видане 01.01.2006р. Березнівським відділенням Костопільської МДПІ. Дане нерухоме майно передане [PERSON] в іпотеку позивачу. Крім того, на момент оформлення кредитних договорів на підтвердження своєї платоспроможності [PERSON] до філії банку були надані документи про наявне у його власності майно. Зокрема, свідоцтво про право власності на нерухоме майно - приміщення моноблоку [ADDRESS]. Починаючи з вересня 2008 року відповідач-1 припинив виконувати свої зобов'язання перед АТ «Укрексімбанк» належним чином. У зв'язку із неналежним виконанням відповідачем-1 своїх зобов'язань за кредитними договорами, 28.10.2011р. прокуратурою Рівненської області було подано до Березнівського районного суду Рівненського області позов в інтересах держави, в особі державного банку АТ «Укрексімбанк», про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитними договорами. 29.03.2012р. Березнівським районним судом Рівненської області такий позов задоволено повністю, прийнято рішення: стягнути з [PERSON] на користь АТ «Укрексімбанк» заборгованість в розмірі 373 700 доларів США шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: цех по виготовленню меблів з складськими приміщеннями та сушильною камерою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Зазначене рішення суду набрало законної сили та 30.05.2012р. передано на примусове виконання до відділу ДВС Березнівського районного управління юстиції. У зв'язку із неналежним виконанням відповідачем-1 своїх зобов'язань за кредитними договорами, 12.06.2012р. прокуратурою Рівненської області було подано до Березнівського районного суду Рівненського області позов в інтересах держави, в особі державного банку АТ «Укрексімбанк», про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитними договорами, що виникла за період з 24.02.2012р..2 3.11.2012р. Березнівським районним судом Рівненської області такий позов задоволено повністю, прийнято рішення: стягнути з [PERSON] на користь АТ «Укрексімбанк» заборгованість в розмірі 36 584,80 доларів США, що виникла за період користування кредитами з 24.02.2012р. по 23.11.2012р. Зазначене рішення суду набрало законної сили 08.05.2013р. та передане на примусове виконання до відділу ДВС Березнівського районного управління юстиції. 22.08.2012р. державним виконавцем відділу ДВС Березнівського районного управління юстиції Ільчуком А.С. було описане та арештоване нерухоме майно, що належить на праві власності [PERSON], а саме: цех по виготовленню меблів з складськими приміщеннями та сушильною камерою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], про що складено відповідний акт. В ході виконання даної виконавчої дії було встановлено, що в приміщенні цеху по виготовленню меблів, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], виробництво меблів не здійснюється, обладнання для виробництва меблів вивезено, залишки готової продукції вивезені, працівники відсутні . В ході проведення чергової перевірки умов зберігання арештованого майна, працівниками АТ «Укрексімбанк» було встановлено, що відповідачем-1 виготовлення та реалізація меблів під торговою маркою «ЮЛІС» перенесено до сусідньої з арештованим приміщення, споруди, а саме: приміщення моноблоку [ADDRESS]. На підтвердження цього факту було здійснено фото зйомку та отримано рекламні матеріали фабрики меблів «ЮЛІС», зокрема, міні-каталог та настільний календар на 2013-2014 роки із зазначенням адреси фабрики: [ADDRESS] та адреси інтернет ресурсу. В ході спілкування з працівниками, фабрики меблів «ЮЛІС», було встановлено, що фактичним власником та директором виробництва меблів під торговою маркою «ЮЛІС», є [PERSON]. Одночасно, згідно інформації розміщеної на веб-сайті «Фабрики меблів «Юліс " її директором є [PERSON]. Відповідно до вимог статті 21 Закону України «Про виконавче провадження» зазначені вище рішення судів 30.10.2013р. передані на примусове виконання до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Рівненського обласного управління юстиції. В ході виконавчого провадження державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Рівненського обласного управління юстиції Синіцькою Н.П., вживалися заходи щодо пошуку майна боржника [PERSON], на яке може бути звернуто стягнення. З гідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно індексний номер 14646738 від 14.12.2013р., за [PERSON], зареєстроване право власності лише на нерухоме майно: цех по виготовленню меблів з складськими приміщеннями та сушильною камерою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Дане нерухоме майно знаходиться в іпотеці АТ «Укрексімбанк», однак, станом на дату написання даної позовної заяви, не реалізоване у зв'язку з відсутністю покупців. М аючи інформацію про те, що [PERSON], на момент оформлення кредиту надавав до банку копії документів, які підтверджують його право власності на нерухоме майно: приміщення моноблоку [ADDRESS], де на сьогодні відповідач-1 фактично продовжує свою господарську діяльність по виробництву меблів, звернувся з клопотанням до державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Рівненського обласного управління юстиції Синіцькою Н.П., про накладання арешту на дане нерухоме майно. Однак, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Рівненського обласного управління юстиції Синіцькою Н.П. в ході виконавчого провадження було встановлено що, нерухоме майно: приміщення моноблоку [ADDRESS], було відчужене ві дповідачем-1 своїй матері [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого 01.04.2009р. приватним нотаріусом Березнівського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №503 (нотаріальний бланк ВМВ 753091), що підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно індексний номер 18500691 від 03.03.2014р.. Як вбачається із зазначеної інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно індексний номер 18500691 від 03.03.2014р., на сьогоднішній день нерухоме майно: приміщення моноблоку [ADDRESS], належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮЛІС І К». Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, дата реєстрації юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮЛіС І К»: 24.06.2011р., місцезнаходження: [ADDRESS], Засновником є [PERSON], видом діяльності є виробництво меблів. Укладаючи 01.04.2009р. договір дарування нерухомого майна: приміщення моноблоку [ADDRESS], дарувальник, яким виступав відповідач-1, не мав на меті передати дане нерухоме майно у власність обдаровуваному, яким виступав відповідач-2. , що підтверджується вищезазначеними фактами. Тобто, приміщення моноблоку [ADDRESS], після укладання спірного договору дарування, продовжує перебувати у володінні, користуванні та розпорядженні відповідача-1. Факт продовження відповідачем-1 господарської діяльності по виготовленню меблів після того, як був укладений оспорюваний договір дарування, підтверджується звітами суб'єкта малого підприємництва-фізичної особи - платника єдиного податку [PERSON] за 2009 - 2011 роки . Доказом того, що меблі, які виготовлялися відповідачем-1 в приміщенні за адресою: [ADDRESS] та меблі, які виготовлялися насьогодні в приміщенні за адресою: [ADDRESS], це меблі під так званою торговою маркою «Фабрика меблів «ЮЛІС» є інформація розміщена на веб-сайті , прайс-листи на продукцію «Фабрики меблів «ЮЛІС» за 2008-2012 роки. Отже, так як договір дарування, посвідчений 01.04.2009р. приватним нотаріусом Березнівського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №503 (нотаріальний бланк ВМВ 753091), був укладений без наміру передати відповідачем-1 відповідачу-2 право власності на нерухоме майно: приміщення моноблоку [ADDRESS], цей договір є недійсним..Т ак як, АТ «Укрексімбанк» є стягувачем у виконавчому провадженні з примусового виконання рішень Березнівського районного суду від 29.03.2012р. та від 23.11.2012р. про стягнення з відповідача-1 на користь АТ «Укрексімбанк» заборгованості за кредитними договорами, АТ «Укрексімбанк» зацікавлений у пошуку майна відповідача-1, на яке може бути звернуто стягнення . П озивачу стало відомо про укладання відповідачем-1 та відповідачем-2 договору дарування, посвідченого 01.04.2009р. приватним нотаріусом Березнівського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №503, лише в березні 2014 року, перебіг трирічного строку позовної давності не сплив. Просить в изнати недійсним договір дарування, посвідчений 01.04.2009р. приватним нотаріусом Березнівського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №503 (нотаріальний бланк ВМВ 753091). ,с удові витрати віднести на рахунок відповідачів. Ух валою суду від 17 лютого 2015 року приватного нотаріуса Березнівського районного нотаріального округу [PERSON] залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів . В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав , викладених в позові, просить задовольнити позов. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав з підстав , викладених в запереченні на позов, просить в задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилась- по невідомій суду причині , повідомлена вчасно та належним чином. Представник третьої особи- притного нотаріуса [PERSON] пояснив, що при посвідченні договору дарування від 01 квітня 2009 року нотаріусом дотримана процедура посвідчення даного договору, зміст договору дарування не суперечить нормам цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, просить відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення. 05 липня 2007 року між публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" (далі - АТ «Укрексімбанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №6507С51. Відповідно до умов даного договору, банк надав відповідачу-1 кредит в сумі 300 000 (триста тисяч) доларів США з кінцевою датою погашення 04 липня 2016 року. 26 березня 2008 року між АТ «Укрексімбанк»та [PERSON] укладено кредитний договір №65208С11. Відповідно до умов даного договору, банк надав відповідачу-1 кредит в сумі 100 000 (сто тисяч) доларів США з кінцевою датою погашення 15 березня 2017 року для оплати поточних потреб. 17 вересня 2008 року між АТ «Укрексімбанк» та відповідачем-1 було укладено кредитний договір №65208С47. Відповідно до умов якого, банк надав відповідачу-1 кредит в сумі 50 000 (п'ятдесят тисяч) доларів США з кінцевою датою погашення 15 вересня 2020 року. В якості забезпечення своєчасного виконання суханом Ю.м. своїх зобов'язань за кредитними договорами, [PERSON] передав АТ «Укрексімбанк» в іпотеку: земельну ділянку загальною площею 9296,0 кв.м, кадастровий номер 5620485300030030002, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та розміщене на ній нежитлове приміщення, цех по виготовленню меблів з складськими приміщеннями та сушильною камерою загальною площею 3733,5 кв.м., про що було укладено іпотечний договір №65208263, посвідчений 17 вересня 2008 року приватним нотаріусом Березнівського районного нотаріального округу Рівненської області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за номером 1962. Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 29 березня 2012 року в рахунок погашення заборгованості, що підлягає стягненню з [PERSON] за кредитними договорами, що станом на 23 лютого 2012 року становило 373 782,13 доларів США та 216 971,7 грн, звернуто стягнення на предмет іпотеки. 23 листопада 2012 року Березнівським районним судом Рівненської області прийняте рішення, відповідно до якого стягнуто з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитними зобов'язаннями за період з 24 лютого 2012 року по 23 листопада 2012 року: відсотки за користування кредитними коштами - 36 584,80 доларів США: пеню - 35 000 гривень. Банк з виконавчими листами звернувся до Державної виконавчої служби, щодо виконання рішення Березнівського районного сулу від 29 березня 2012 року по справі № 2-916/11 та рішення Березнівського районного суду від 23 листопада 2012 року по справі №1701/1535/12. Згідно акту опису та арешту майна від 22 серпня 2012 року описано та накладено арешт на іпотечне майно: земельна ділянка загальною площею 9296,0 кв.м, кадастровий номер 5620485300030030002, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та розміщене на ній нежитлове приміщення - цех по виготовленню меблів з складськими приміщеннями та сушильною камерою загальною площею 3733,5 кв.м.. 01 квітня 2009 року за реєстровим №503 приватним нотаріусом Березнівського районного нотаріального округу [PERSON] посвідчений договір дарування нерухомого майна: частини приміщення моноблоку [ADDRESS] (два-М), між гр. [PERSON] та гр. [PERSON]. Як видно з вищевказаного договору, при посвідченні договору дарування частини приміщення моноблоку [ADDRESS] приватним нотаріусом дотримана процедура посвідчення даного договору: встановлено особи сторін, перевірено належність майна на основі правовстановлюючих документів, перевірено відсутність обтяжень/заборон, податкових застав на відчужуване майно. Арешт на іпотечне майно накладений державною виконавчою службою Березнівського районного управління юстиції 22 серпня 2012 року . Даний договір був вчинений за згодою подружжя дарувальника [PERSON], про що свідчить заява [PERSON] від 01 квітня 2009 року., справжність підпису якої засвідчений нотаріусом 01 квітня 2009 року за реєстром №492. Згідно договору дарування дарувальник [PERSON] передав [PERSON] договір дарування та технічну документацію на частину приміщення, що було предметом договору дарування. Цим актом сторони підтвердили факт передачі майна. В подальшому даний договір був зареєстрований КП «Березнівське районне БТІ», як свідчить інформаційна довідка з реєстру прав власності на нерухоме майно №18500691 від 03.03.2014 року. Тобто перехід права власності був належним чином зареєстрований. Як встановлено в судовому засіданні , в подальшому [PERSON] передала приміщення до статутного фонду юридичної особи - товариства з обмеженою відповідальністю «ЮЛІС і К», що також не є порушенням закону і здійснюється на підставі особистого в олевиявлення. Відповідно до положень ст. 86 ЦК, ст. 115 ЦК, ст. 13 ЗУ «Про господарські товариства» внеском до статутного капіталу, серед іншого, може бути нерухоме майно (зокрема, будівлі, споруди). При цьому нерухомість виступає предметом вкладу до статутного капіталу у разі дотримання таких умов: 1) майно може бути відчужене ; 2) воно має грошову оцінку, 3) майно має належати учаснику (засновнику) на праві власності. Тобто [PERSON] діяла як власник нерухомого майна -розпорядилась ним. В позові позивач посилається на те, що [PERSON] здійснює підприємницьку діяльність в приміщенні, яке належить його матері. Факт користування частиною приміщення не означає, що він його власник, таке користування не заборонене законом і вирішується по домовленості між власником і користувачем. Згідно ст.43 Господарського кодексу України, підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом. Визнання договору недійсним можливе у разі недодержання в момент укладення договору стороною (сторонами) таких вимог: волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх дітей. В судовому засіданні представником позивача не доведено недодержання сторонами вказаних вимог при укладенні оспорюваного договору дарування від 01 квітня 2009 року. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed