Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

Представник позивача акціонерного товариства "Банк Форвард" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання та використання платіжної картки № 102412868 в сумі 22 331,82 грн., що включає заборгованість за договором в сумі 20 748,48 грн. та 3 % річних в сумі 1 583,34 грн. Крім того, просить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102 грн.. Позов мотивує тим, що між ПАТ "Банк Русский Стандарт", правонаступником якого є АТ "Банк Форвард", що підтвержується Витягом зі Статуту АТ "Банк Форвард" та [PERSON] був укладений Договір про надання та використання платіжної картки № 10241286 шляхом звернення клієнтом [PERSON] із заявою, яка в п. 1 містить пропозицію (оферту) про укладення Договору про картку. Банк 12.12.2013 року акцептував (прийняв) пропозицію, викладену в Заяві клієнта і уклав з клієнтом Договір про надання та використання платіжної картки № [NUMBER] через відкриття відповідачу поточного рахунку та випуску на ім`я [PERSON] платіжної картки. Відповідно до п.1, п.3 підписаної Клієнтом Заяви, Договір про картку укладений на умовах викладений у цій Заяві, Тарифам по карткам Банку та Умовах надання та обслуговування картіжних карток Банку, а також Клієнт розуміє та погоджується з тим, що складовою та невід`ємною частиною Договору про картку є Умови по карткам. Згідно п. 13 Заяви, клієнт з Правилами користування платіжною карткою та Умовами по карткам ознайомлений, повністю згоден, їх зміст розуміє, та їх положень зобов`язується неухильно дотримуватися.Відповідно до п.7.10 Умов Клієнт зобов`язаний своєчасно погашати заборгованість, а саме здійснювати повернення кредиту Банку (погашати основний борг та понадлімітну заборгованість). Згідно п.8.9 Умов по карткам, Банк має право стягувати з Клієнта проценти за користування кредитом, плати, комісійні винагороди, а також інші платежі, передбачені Договором про картку. Внаслідок здійснення Банком у відповідності до ст. 1069 ЦК України кредитування рахунку у клієнта виникла заборгованість перед Банком. Згідно п. 8.16 Умов по карткам, банк має право на власний розсуд визначити момент витребування кредиту та у будь-який момент часу вимагати від клієнта погашення заборгованості в повному обсязі шляхом формування й направлення клієнту Заключного Рахунку-виписки - документу, що містить вимогу банку до клієнта про повне погашення клієнтом всієї заборгованості за Договором про картку. Сума, вказана в Заключному Рахунку - виписці є є повною сумою заборгованості на дату його виставлення клієнту. Згідно п. 4.18 Умов по карткам, погашення заборгованості повинне бути здійснене клієнтом у строк не пізніше 30 календарних днів від дня виставлення Заключного Рахунку - виписки (тобто формування і направлення клієнту).11.02.2018 та повторно 05.02.2020 року Банк направив відповідачу заключний-розрахунок виписку із вимогою погасити заборгованість за Договором про картку в сумі 20 748,48 грн., проте заборгованість Клієнтом не погашена. Ухвалою судді від 09.10.2020 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 04 листопада 2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося. Представник позивача Акціонерного товариства «Банк Форвард» в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилася надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та про застосування строків позовної давності до позовних вимог АТ "Банк Форвард" у даній справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені слідуючі обставини справи та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, між ПАТ "Банк Русский Стандарт", правонаступником якого є АТ "Банк Форвард", що підтвержується Витягом зі Статуту АТ "Банк Форвард" та [PERSON] був укладений Договір про надання та використання платіжної картки № 10241286 шляхом звернення клієнтом [PERSON] із заявою, яка в п. 1 містить пропозицію (оферту) про укладення Договору про картку. Банк 12.12.2013 року акцептував (прийняв) пропозицію, викладену в Заяві клієнта і уклав з клієнтом Договір про надання та використання платіжної картки № [NUMBER] через відкриття відповідачу поточного рахунку та випуску на ім`я [PERSON] платіжної картки зі строком дії картки терміном на два роки. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Банком було виконані належним чином зобов`язання за укладеним договором. Отримання кредитних коштів та користування ними відповідно до умов укладеного кредитного договору представником відповідача не оспорюється. Відповідач не виконав належним чином зобов`язань щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, яка згідно розрахунку позивача становить 22 331,82 грн., яка складається з заборгованості за договором в сумі 20 748,48 грн. та 3 % річних в сумі 1 583,34 грн.. Відповідно до ч.1ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України, за якою боржник зобов`язаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, неповерненням кредиту, несплатою процентів відповідач в односторонньому порядку порушив зобов`язання, що витікають з умов кредитного договору, що є неприпустимим і тягне за собою встановлену законом відповідальність. Від представника відповідача до суду надійшло клопотання про застосування строку позовної давності у справі. Як передбачено умовами укладеного сторонами кредитного договору, строк дії кредиту був встановлений на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін кредит продовжується на строк дії платіжної картки. Як вбачається з матеріалів справи, платіжна картка була видана Банком 12 грудня 2012 року, зі строком дії на два роки. Відомостей про перевипуск платіжної картки позивачем не зазначено. Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Окрім цього, ч.1 ст.259 зазначеного Кодексу передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Оскільки судом не встановлено факту укладення сторонами договору про збільшення позовної давності, суд вважає, що до спірних правовідносин застосовується загальна позовна давність у 3 роки. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно дост.253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.ч.1 та 5ст.261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Аналізуючи умови кредитного договору сторін у цій справі та зміст зазначених правових норм, необхідно дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, що відповідає строку дії картки, перебіг трирічного строку позовної давності (ст.257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - після закінчення кінцевого строку повернення кредиту, тобто строку дії картки (ст.261 ЦК України). При цьому суд враховує правовий висновок викладений у Постанові ВСУ від 17.09.2014р. № 6-95цс14. Як вбачається з матеріалів справи, із даним позовом позивач звернувся в вересні 2020 року. Відповідачу згідно умов укладеного кредитного договору було 12 грудня 2011ё року відкрито та видано платіжну картку зі строком дії на два роки. Таким чином, суд вважає, що позивач пропустив строк позовної давності щодо стягнення заборгованості за кредитом, оскільки строк позовної давності щодо його вимог закінчився, у зв`язку з чим у задоволенні вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості в сумі 20 748, 48 грн. слід відмовити в зв`язку зі сплином строку позовної давності. Вирішуючи спірміж сторонами,суд враховує правову позицію, що викладена у п.91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12, відповідно до якої, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. На підставі викладеного, зважаючи, що [PERSON] не виконала належним чином зобов`язань за кредитним договором, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 1 583, 34 грн. розмір 3% річних, задовольнивши вимоги позивача саме в цій частині, оскільки позивач не позбавлений права на отримання виплат передбачених ст. 625 ЦК України, внаслідок не належного виконання зобов`язань, отримання яких має право за весь період прострочення. Відповідно ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані зі сплатою позивачем судового збору слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 149,03 грн.. Враховуючи викладене та

Outcome: partial