Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивачка, [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення боргу та моральної шкоди. В судовому засіданні представник позивачки, [PERSON] вимоги позову підтримав, суду пояснив, що 10.03.2013 року позивачка в справі [PERSON] позичила відповідачці [PERSON] 170000,00 грн. Відповідно до умов боргової розписки та за їх домовленістю позичені гроші відповідачка зобов"язувалася повернути до 10.09.2013 року. Факт укладення між сторонами договору позики, передачі та отримання [PERSON] грошей у розмірі 170000,00 грн стверджується власноруч написаною розпискою. На даний час відповідачка ухиляється від виконання свого боргового зобов"язання та уникає зустрічей із позивачкою. Термін виконання зобов"язання установлений в розписці сплинув, що свідчить про те, що відповідачка в справі [PERSON] не бажає добросовісно та добровільно виконати взяті на себе зобов"язання щодо повернення позичених у позивачки грошей. Крім майнової шкоди відповідачка також заподіяла позивачці і моральну шкоду, яка виражається в душевному неспокої та порушенні звичного способу життя. Усвідомлення можливої втрати такої значної для позивачки суми грошей, викликали у неї глибокі моральні переживання а спроби добровільного досудового врегулювання спору не дали позитивного результату. На час звернення до суду сума заборгованості становить 186445,83 грн , що складається із : 170000,00 грн - основного боргу , 6445,83 грн - проценти за користування грошима а також 10 000,00 грн моральної шкоди. Просить позов задоволити. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнала частково, суду пояснила, що вона не заперечує факту отримання від позивачки в борг грошей в сумі 170000,00 грн. із терміном повернення до 10.09.2013 року. В зв"язку із збігом складних матеріально-побутових обставин, в установлений термін, виконати своє зобов"язання по поверненню коштів позивачці вона не змогла. Разом із тим просить врахувати, що по мірі можливості вона періодично перераховувала на картковий рахунок позивачки кошти в рахунок повернення боргу. Не заперечує в задоволенні позову за виключенням із заявленої [PERSON] суми боргу коштів внесених нею відповідно до квитанцій а також за виключенням моральної шкоди. Суд, вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, вважає позов підставним та таким, що підлягає частково до задоволення із наступних підстав: З письмової розписки [PERSON] (а.с.6) вбачається, що вона позичила в [PERSON] 170000,00 грн (сто сімдесят тисяч гривень) терміном до 10.09.2013 року. Розписка датована 10.03.2013 року та підписана відповідачкою [PERSON], чого остання в судовому засіданні не заперечила. Відповідачкою надано суду квитанції (а.с.18, 20, 26, 27 ) як доказ в підтвердження часткового виконання із її сторони свого боргового зобов"язання, повернення позивачці грошей на загальну суму 45453 грн. Разом із тим подані відповідачкою квитанції (а.с.17, 19) не стосуються даного предмету спору та вказаних сторін а тому не заслуговують на увагу. Із змісту боргової розписки (а.с.6) вбачається, що сторони фактично погодили всі істотні умови, як це передбачено ст.207 ЦК України і це узгоджується з вимогами ч.1 ст.638 ЦК України. Відповідно до вимог ст.ст.526, 530, 612 ЦК України зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, у встановлений строк, а боржником є особа яка прострочила або не приступила до виконання зобов"язання. Ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суми позики, він зобов"язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу в якій передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як встановлено в судовому засіданні відповідачка взяла в борг у [PERSON] на підставі власноруч написаної нею розписки 170 000,00 грн. , які зобов"язувалась повернути до 10.09.2013 року. Із долучених до матеріалів справи відповідачкою квитанцій (а.с.18, 20, 26, 27) вбачається, що остання періодично вносила на картковий рахунок позивачки кошти в рахунок погашення боргу на загальну суму 45453 грн. Таким чином на час розгляду судом справи сума боргового зобов"язання [PERSON] перед [PERSON] складає 130992,83 грн із яких : 124547,00 грн - сума боргу за борговою розпискою а також 6445,83 грн проценти за користування грошима за період з 10.09.2013 року по 10.04.2014 року. Разом із тим заявлена позивачкою вимога про відшкодування в її користь моральної шкоди, яку остання оцінила в 10000 грн не підлягає до задоволення, як не доведена в судовому засіданні. Так, згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно зі ст. 611 ЦК України моральна шкода може відшкодовуватись в разі порушення зобов'язання, якщо це передбачено договором або законом. Таким чином позивачкою та її представником не наведено доказів про те, що укладений між сторонами договір передбачав відшкодування моральної шкоди у разі порушення зобов'язання, а тому в цій частині позовних вимог [PERSON] слід відмовити. На підставі наведеного ст. ст. 23, 625, 1046, 1050, 1167 ЦК України,

Outcome: approved