Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Закарпатський обласний благодійний фонд "Про Агрікультура Карпатіка" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання договору безоплатного користування (позики) та повернення майна в натурі. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 28.08.2014 року між позивачем та відповідачкою в межах соціальної пільгової програми «Перший крок» був укладений договір безоплатного користування (позики), згідно якого позивач зобов'язався передати [PERSON] у безоплатне користування майно, необхідне для ведення особистого підсобного господарства, вирощування с/г культур. Майно передане позивачці складалося з труб металевих, арматури та плівки для теплиці на загальну суму 28828,31 грн. В межах договору відповідачка зобов'язувалася використовувати майно за цільовим призначенням, однак теплицю не змонтувала, а отримані в користування матеріали продала, чим порушила умови договору. На підставі вище наведеного позивач просить суд розірвати договір безоплатного користування (позики) №60 від 28.08.2014 року та зобов'язати відповідачку повернути отриманий нею матеріал згідно акту №60/1 та №60/2 від 28.08.2014 року на суму 28828,31 грн. в натурі, а саме: трубу металеву 40-540 м, трубу металеву 25-12 м, арматуру - 204 м, плівку тепличну 16 Х 45- один рулон та судовий збір в розмірі 243,60 грн. Представник позивача Шаланкі С.С., який діє на підставі довіреності на ведення справ від 18.02.2015 року, в судове засідання не з'явився, але на адресу суду подав письмову заяву про розгляд справи без його участі на підставі поданих документів. Відповідачка [PERSON], повідомлена про день, час та місце розгляду справи належним чином своєчасно, в судове засідання з невідомих суду причин не з'явилася і від неї не надійшло клопотання про відкладення слухання справи або про причини неявки, тому на підставі ст.224, 225 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги ЗОБФ «Про Агрікультура Карпатіка» підлягають до задоволення в повному обсязі, виходячи з наступного. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено наступне. 28 серпня 2014 року між позивачем та відповідачкою в межах соціальної цільової програми «Перший крок» був укладений договір безоплатного користування (позики). По умовам цього договору позивач зобов'язався передати відповідачці у безоплатне тимчасове користування майно необхідне для ведення особистого підсобного господарства, вирощування с/г культур (п.1.1. Договору). Майно передане позивачем складалося з матеріалів для встановлення теплиці для вирощування ранніх овочів. Майно, що передано позивачці по акту приймання передачі №60/1 та №60/2 від 28.08.2014 р. складається з труб металевих, арматури та плівки для теплиці на загальну суму 28828,31 грн. Факт отримання майна [PERSON] підтверджується актом приймання передачі підписаної представником позивача та відповідачкою. Так як матеріали отримані відповідачкою передані в користування по цільовій програмі, вона за власні кошти повинна була змонтувати з отриманих матеріалів теплицю для вирощування сільськогосподарських культур, що дало б їй відповідні матеріальні кошти на утримання власної родини. В межах договору відповідачка зобов'язувалася використовувати майно за цільовим призначення, однак вона теплицю не змонтувала, а отримані в користування матеріали продала. Цим самим порушила п.2.2. Договору, а згідно п.3.2 Договору у випадку використання майна не за цільовим призначенням, нехтуванням зауваженням та пропозиціям консультантів майно повертається власнику. Згідно ст.ст. 526, 527 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобов"язаний виконати свій обов"язок. У відповідності до ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання. У разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов"язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Обов'язки за договором позики виникають лише для однієї сторони - позичальника. Отримавши у власність передані позикодавцем гроші або речі, визначені родовими ознаками, позичальник зазвичай стає зобов'язаним повернути позикодавцеві таку ж суму грошей або рівну кількість речей такого ж роду і якості. Стаття 1049 ЦК України встановлює обов'язок позичальника повернути позику. Так, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як встановлено ч.1 ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Відповідачка [PERSON] в порушення умов договору не використала отримане майно за цільовим призначенням, а не маючи права розпорядження майном - реалізувала його. Зважаючи на вищевикладене, позовні вимоги позивача про розірвання договору безоплатного користування (позики) №60 від 28.08.2014 року та зобов"язання відповідача повернути отримані речі в натурі є підставними і підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатив 243,60 гривень судового збору (а.с.1), а відтак, з урахуванням вищенаведеного суд вважає, що понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved