Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про зобов'язання вчинити певні дії, мотивуючи свої вимоги тим, що останній є власником нежитлових будівель по [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 12.12.2014 року. 01.09.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди нерухомого майна, відповідно до умов якого позивач зобов'язується надати відповідачу у тимчасове платне користування нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Проте, внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором оренди, дані приміщення були знесені. Оскільки в добровільному порядку, відповідач взяті на себе зобов'язання за договором виконати відмовляється, змушений звернутись з даним позовом до суду за захистом свого порушеного права. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення /а.с. 99/. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність останнього та ухвалити у справі заочне рішення за згодою представника позивача. Треті особи в засідання не з'явились, про розгляд справи судом повідомлялись, причини неявки суду не повідомляли, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надавали та не просили розглянути справу у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні ним правовідносини. Позивач є власником 35/100 частини нежитлових будівель, під літерою «В», загальною площею 66,0 кв.м., нежитлової будівлі під літерою «Г» загальною площею 36,0 кв. м., нежитлової будівлі під літерою «Д», загальною площею 66,0 кв. м., а разом загальною площею 168, кв. м., що складають 35/100 частин нежитлових будівель по [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 12.12.2014 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу зареєстрованого в реєстрі за № 1489 /а.с. 8-9/. 01.09.2015 року між ТОВ «Добробут XXI століття» та [PERSON] було укладено договір оренди нерухомого майна /а.с. 20-21/. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 договору, орендодавець зобов'язується надати орендарю у тимчасове платне користування нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], а саме: нежитлові приміщення під літерою «В», загальною площею 66,0 кв.м., нежитлову будівлю літ. «Г» загальною площею 36,0 кв. м., нежитлову будівлю літерою «Д», загальною площею 66,0 кв. м., а разом загальною площею 168, кв. м /а.с. 20/. Відповідно до п. 6.1.3 договору, орендар зобов'язаний утримувати нежитлові будівлі у належному санітарному стані, дотримуватись правил користування електроенергією та устаткуванням /а.с. 20/. Відповідно до п. 6.1.5 договору, орендар зобов'язаний не допустити загибелі, знищення, демонтажу або пошкодження нежитлових будівель /а.с. 20/. Відповідно до п. 8.4 договору, орендар несе повну матеріальну відповідальність за збереження майна орендаря, бере на себе ризик загибелі, знищення, демонтажу або пошкодження об'єкта оренди /а.с. 21/. Відповідно до п. 8.5 договору, у випадку знищення або демонтажу нежитлових будівель, що є предметом договору оренди, орендар несе відповідальність та зобов'язаний привести нежитлові будівлі в первісний стан, шляхом їхньої відбудови /а.с. 21/. 30.11.2015 року Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища було надано доручення №460/11-15, відповідно до якого комунальному підприємству "Київблагоустрій" доручається вжити заходи шляхом демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою в разі відсутності проектно-дозвільної документації /а.с. 22-23/. Відповідно до протоколу огляду місця події, вбачається, що дані нежитлові приміщення були демонтовані, на підставі відсутності дозвільних документів /а.с. 24-27/. Проте, відповідно до копії технічного паспорту від 07.11.2013 року виданого суб'єктом господарювання товариство з обмеженою відповідальністю "Фокус проект", витягу Департаменту містобудування та архітектури від 22.11.2013 року та технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі від 2013 року, вбачається, що позивач має відповідні дозвільні документи на нежитлові приміщення по [ADDRESS] /а.с. 10-18, 30-54/. Отже, внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору оренди, нежитлові будівлі були демонтовані, а тому відповідно до п. 8.5 даного договору, останні підлягають приведенню в належний стан, шляхом їхньої відбудови за рахунок відповідача, оскільки, як вбачається з матеріалів справи дозвільні документи на дані нежитлові приміщення позивач мав, проте відповідач не надав відповідні документи працівникам КП "Київблагоустрій", що призвело до знищення даних будівель. Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 759 ЦК України, за договором найму /оренди/ наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ст. 767 ЦК України, наймодавець зобов'язаний передати наймачеві річ у комплекті і у стані, що відповідають умовам договору найму та її призначенню. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимог є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач порушила п. 6.1 договору оренди, що призвело до знищення майна, а тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved