Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до Лохвицького районного суду Полтавської області з вищевказаним позовом. Позов мотивовано тим, що [INFO] померла мати позивачів - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 24.10.2018 року, актовий запис № 28. За життя [PERSON] склала заповіт на ім"я [PERSON] на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який був посвідчений державним нотаріусом Першої лохвицької державної нотаріальної контори 14.07.1995 року за реєстровим № 1203. Позивачі належним чином прийняли спадщину, подавши до Другої лохвицької державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Спадкова справа заведена 05.11.2018 року за № 148/2018. До складу спадкового майна входить : 1. Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою : [ADDRESS] . 2. Земельна ділянка площею 0,1337 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] , що належала спадкодавцю на підставі рішення Гирявоісковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області від 16.03.2017 року "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що посвідчує право власності на земельну ділянку [PERSON] , жительки [ADDRESS] . Земельна ділянка площею 0,4363 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] , що належала спадкодавцю на підставі рішення Гирявоісковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області від 16.03.2017 року "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що посвідчує право власності на земельну ділянку [PERSON] , жительки [ADDRESS] . Земельна ділянка площею 16,07 га, що знаходиться на території Гирявоісковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] , що належала померлій [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю [NUMBER] , виданого Гирявоісковецькою сільською радою Лохвицького району Полтавської області та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 622. Відповідно до Постанови нотаріуса Другої лохвицької державної нотаріальної контори неможливо встановити місцезнаходження будинку, що належав на день смерті [PERSON] . Також між спадкоємцями існує спір про право щодо поділу спадкового майна. В зв"язку з зазначеними обставинами нотаріус не може видати позивачам свідоцтво про право на спадщину за заповітом та за законом. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивачі просять суд винести рішення, яким визнати після померлої [INFO] [PERSON] , за [PERSON] , як спадкоємцем за заповітом, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , як спадкоємцем за законом, право власності на земельну ділянку площею 0,1337 га, земельну ділянку площею 0,4363 га та 1/2 частину земельної ділянки площею 16,07 га ; визнати за [PERSON] , як спадкоємцем за законом, право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 16,07 га. В судове засідання позивачі не з"явилися, подавши заяви, в яких підтримують позов та просять справу розглядати без їх участі. Відповідач, Гирявоісковецька сільська рада Лохвицького району Полтавської області, на розгляд справи не з"явилася, надавши заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника, не заперечує щодо задоволення позову. Третя особа: Друга лохвицька держжавна нотаріальна контора на розгляд справи не з"явилася, але надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, не заперечує щодо задоволення позову. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачів - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 24.10.2018 року, актовий запис № 28. За життя [PERSON] склала заповіт на ім"я [PERSON] на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який був посвідчений державним нотаріусом Першої лохвицької державної нотаріальної контори 14.07.1995 року за реєстровим № 1203. Позивачі належним чином прийняли спадщину, подавши до Другої лохвицької державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Спадкова справа заведена 05.11.2018 року за № 148/2018. До складу спадкового майна входить : 1. Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою : [ADDRESS] . 2. Земельна ділянка площею 0,1337 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] , що належала спадкодавцю на підставі рішення Гирявоісковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області від 16.03.2017 року "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що посвідчує право власності на земельну ділянку [PERSON] , жительки [ADDRESS] . Земельна ділянка площею 0,4363 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] , що належала спадкодавцю на підставі рішення Гирявоісковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області від 16.03.2017 року "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що посвідчує право власності на земельну ділянку [PERSON] , жительки [ADDRESS] . Земельна ділянка площею 16,07 га, що знаходиться на території Гирявоісковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] , що належала померлій [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю [NUMBER] , виданого Гирявоісковецькою сільською радою Лохвицького району Полтавської області та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 622. Відповідно до Постанови нотаріуса Другої лохвицької державної нотаріальної контори неможливо встановити місцезнаходження будинку, що належав на день смерті [PERSON] . Також між спадкоємцями існує спір про право щодо поділу спадкового майна. В зв"язку з зазначеними обставинами нотаріус не може видати позивачам свідоцтво про право на спадщину за заповітом та за законом. Згідно виписки з погосподарської книги № 6, особовий рахунок [NUMBER] за 2011-2015 роки Гирявоісковецької сільської ради Лохвицького району, житловий будинок з господарськими побудовами в [ADDRESS] , значиться за [PERSON] . На час будівництва будинку правовстановлюючі документи на будинки в сільській місцевості не виготовлялись та за життя спадкодавець оформити не встигла належним чином спадкове майно. У відповідності листа №12/5-126 від 23.03.1999 р. Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України, що об`єкти збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається Бюро технічної інвентаризації. Так, в узагальненні ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» з даного питання зазначено наступне. У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966р., яка була чинною до 13.12.1995р., реєстрації підлягали всі будинки і домоволодіння, які були закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію за актом, затвердженим виконкомом місцевої Ради депутатів трудящих, на підставі документів, що підтверджують право власності. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад, які є особливою формою статистичного обліку, що здійснювалось в Україні (УРСР) з 1979 року. На виконання Постанови Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 року № 105 сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права, а записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Станом на 04.12.2017 року ПП "Бюро послуг та консультацій" виготовлено відповідну технічну документацію на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. На запит суду, державний нотаріус Другої лохвицької державної нотаріальної контори ГТУЮ у Полтавській області, надала інформаційну довідку зі СР (заповіти/спадкові договори), інформаційну довідку зі СР (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), відповідно до якої після смерті [INFO] [PERSON] 05.11.2018 року заведена спадкова справа № 148/2018. Від імені спадкодавця посвідчено заповіт державним нотаріусом Першої лохвицької державної нотаріальної контори 14.07.1995 року за реєстровим № 1203. Спадщину прийняли: [PERSON] - дочка спадкодавиці, [PERSON] -син спадкодавиці. [PERSON] - син спадкодавиці, спадкоємець за законом, спадщину не прийняв, що підтверджується заявою. Звернувшись до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, позивачем надано відповідні докази того, що на сьогоднішній день існують реальні перешкоди в оформленні його спадкових прав, оскільки неможливо встановити місцезнаходження спадкового житлового будинку. За приписами п.п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» №7 відповідно до статті 1225 ЦК ( 435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» передбачено, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Згідно ст. 2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст. 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. З огляду на вказані норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню, так як не порушують чиї-небуть права чи інтереси.

Outcome: approved