Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

10 лютого 2015 року Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" (далі Банк) подало до суду указаний позов, ціною 57959грн.73коп. На обґрунтування вимог позивач вказав наступне. 11 грудня 2012 року сторони уклали кредитний договір №014/0086/82/0043854. За його умовами, позивач надав відповідачу грошові кошти на споживчі цілі в сумі 43584грн.07коп. терміном на 72 місяці зі сплатою 35,3% річних. Позичальник зобов'язався повернути кредит на умовах, визначених договором, не пізніше 11 грудня 2018 року та сплатити проценти за користування і інші платежі. 31 грудня 2012 року між позичальником та боржником укладено додаткову угоду, відповідно до умов якої, сторони погодили з 11 грудня 2012 року по 31 грудня 2012 року розмір процентної ставки за кредитом у розмірі 0,01% річних. [PERSON] прийнятих зобов'язань належним чином не виконує. Станом на 16 січня 2015 року заборгованість платежів складає: поточна за кредитом - 39326грн.84коп. (у тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 2303,72грн.), заборгованість за відсотками - 8331грн.03коп., сума пені - 10301грн.86коп. Позивач, посилаючись на порушення відповідачем його прав, просив про задоволення позовних вимог. У судове засідання сторони не з'явилися. Представник позивача, в порядку ст.158 ЦПК України, надав письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, вказавши на те, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному розмірі і не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи 06 квітня 2015 року (а.с.117), про причини неявки не сповістив і заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Судом, на підставі ст.224 ЦПК України, ухвалено про заочний розгляд справи. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. 11 грудня 2012 року за укладеним між сторонами по справі кредитним договором №014/0086/82/0043854, Банк надав відповідачу споживчий кредит на суму 43584грн.07коп. Позичальник зобов'язався своєчасно та в повному обсязі повернути кредит не пізніше 11 грудня 2018 року, сплатити проценти за його користування за ставкою 35,3% річних, внесенням щомісячних ануїтетних платежів відповідно до графіка погашення кредиту - п.п.1.1.4, 3.1 договору. Згідно п.10.3 у разі прострочення грошового зобов"язання, позичальник зобов"язаний на вимогу Банка останньому пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. 31 грудня 2012 року між позичальником та боржником укладено додаткову угоду, якою сторони погодили з 11 грудня 2012 року по 31 грудня 2012 року розмір процентної ставки за кредитом у розмірі 0,01% річних. Строк дії договору визначений п.11.1 з дати його підписання до повного виконання позичальником своїх зобов'язань (а.с.10-14). Відповідач прийнятих зобов'язань належним чином не виконує. З представленого розрахунку (а.с.33) вбачається, що платежі вносилися ним з порушенням графіку погашення, з липня 2014 року грошові зобов"язання не виконуються. Станом на 16 січня 2015 року заборгованість по договору становить 57959грн.73коп., що складається з: заборгованості за кредитом - 39326грн.84коп., заборгованості за відсотками - 8331грн.03коп., пені за прострочення сплати кредиту та відсотків - 10301грн.86коп. Вимогу кредитора від 16 січня 2015 року про дострокове погашення кредиту (а.с.34) позичальник не виконав. Між сторонами мають місце цивільно-правові відносини, які виникають із зобов'язального права по кредитному договору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов"язковим для виконання сторонами - ст.629 ЦК України. За визначенням ст.610 ЦК України, відповідач допустив порушення зобов'язання і згідно ст.625 ЦК України не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі сплата неустойки і відшкодування збитків - ст.611 ЦК України. Частиною 2 ст.1050 ЦК України визначається - якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу (проценти за договором позики). Враховуючи, що відповідач порушив умови чинного на час розгляду судом справи кредитного договору, позовні вимоги заявлені до сплину строку позовної давності, позикодавець несе втрати матеріального характеру, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою i підлягає задоволенню на підставі ст.ст. 525, 526, 610, 611, 625, 1050 ч.2,1054 ЦК України за доведеності розміру заборгованості по кредиту та інших платежам. Відповідно до ст.ст.81,88 ЦПК України, суд покладає на відповідача обов'язок відшкодування стороні позивача понесених при подачі позову судових витрат, розмір яких підтверджено документально за представленим платіжним дорученням №380331 від 29 січня 2015 року на суму 579грн.60коп. по сплаті судового збору (а.с.1).

Outcome: approved