Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], Народної фінансово-страхової компанії "Добробут" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у сумі 25 980,78 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 24 листопада 2012 року в районі будинку №90-А по пр. Московському у м. Харкові за участю автомобіля марки ВАЗ 21053, д.н. [NUMBER], під його керуванням, та автомобіля марки Дайхатсу-Теріос, д.н. [NUMBER] під керуванням відповідачки [PERSON], йому спричинена матеріальна шкода у розмірі 15 980,78 грн. та моральна шкода 10 000,00 грн., яку обґрунтовує перенесеним психологічним стресом та спричиненими в результаті дорожньо-транспортної пригоди тілесними ушкодженнями. У судове засідання позивач та його представник не з"явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, надали письмові заяви з проханням слухати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити. Також надали суду письмову заяву із згодою про розгляд справи, за можливості, у порядку заочного розгляду. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справи за відсутності сторони позивача за наявними у справі доказами. Відповідачі у судове засідання не з"явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, заперечення проти позову не надали. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали кримінального провадження №12012220140000205, розпочатого за ч. 1 ст. 286 КК України за фактом ДТП за участю водіїв [PERSON] та [PERSON], вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] являється власником автомобіля марки ВАЗ 21053, 1994 року випуску, д.н. [NUMBER], на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого МРЕВ м. Харкова. 24 листопада 2012 року приблизно о 10-40 годині в районі будинку №90-А по пр. Московському у м. Харкові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів ВАЗ 21053, д.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та Дайхатсу-Теріос, д.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], яка, в порушення вимог п. 1.5, п. 10.1 Правил дорожнього руху України, не впоралась з керуванням, виїхала на зустрічну смугу руху, допустила зіткнення з автомобілем позивача, з подальшим наїздом останнього на припаркований автомобіль марки Опель, д.н. [NUMBER], що належить [PERSON] Автомобілі отримали механічні пошкодження. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач отримав тілесні ушкодження, внаслідок чого, за даним фактом були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12012220140000205 від 24 листопада 2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Згідно висновку судово-медичного експерта №2589-А/12 від 18 грудня 2012 року, отримані позивачем в умовах вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди тілесні ушкодження, відносяться по критерію короткочасного розладу здоров"я до категорії легких. Постановою слідчого ВР ДТП СУ ГУМВС України в Харківській області від 08 січня 2013 року, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12012220140000205 від 24 листопада 2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрито у зв"язку з відсутністю в діяннях водіїв транспортних засобів складу кримінального правопорушення. Проте, в ході досудового розслідування встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм автомобіля марки Дайхатсу-Теріос, д.н. [NUMBER] [PERSON] п. 1.5 Правил дорожнього-руху України, а саме: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків, а також п. 10.1 Правил дорожнього руху України - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. У зв"язку з тим, що питання про притягнення водія автомобіля марки Дайхатсу-Теріос, д.н. [NUMBER] [PERSON] до адміністративної відповідальності за порушення нею Правил дорожнього руху України працівниками ДАІ Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області не вирішувалось на підставі ст. 38 КУпАП, і постанова органу досудового розслідування в порядку ст.ст. 303, 304 КПК України учасниками дорожньо-транспортної пригоди не оскаржувалась та набрала законної сили, суд обмежується наявними доказами та приходить до висновку про те, що вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON] внаслідок порушення нею п. 1.5, п. 10.1 Правил дорожнього руху України. Відповідно до звіту № 84 суб"єкта оціночної діяльності [PERSON] який діє на підставі сертифікату суб"єкта оціночної діяльності №10042/10 від 15 жовтня 2010 року, виданого Фондом державного майна України, складеного 10 лютого 2013 року оцінювачем [PERSON], який має кваліфікаційне свідоцтво [NUMBER] від 11 листопада 2006 року, видане Фондом державного майна України за напрямком "Оцінка об"єктів в матеріальній формі" за спеціальністю 1.3 "Оцінка автотранспортних засобів", вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля марки ВАЗ 2105, д.н. [NUMBER], [PERSON] на момент оцінки становить 15 093,17 грн. Як вбачається з квитанції №176078 від 21 січня 2013 року, за проведення оцінки вартості матеріальної шкоди, спричиненої власнику колісного транспортного засобу, позивачем сплачено 550,00 грн. Як вбачається з наданих позивачем фіскальних чеків від 24 листопада 2012 року, витрати на придбання ліків, призначених консультативним висновком лікаря-спеціаліста Комунального закладу охорони здоров"я "Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова" від 24 листопада 2012 року, становлять 337,61 грн. Таким чином, матеріальний збиток, спричинений позивачу [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 24 листопада 2012 року, складає загальною сумою 15 980,78 грн. Стаття 22 ЦК України зазначає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, в свою чергу, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як вбачається з Полісу №АВ/2720365 від 22 січня 2012 року обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільна-правова відповідальність водія [PERSON] при експлуатації транспортного засобу Дайхатсу-Теріос, д.н. [NUMBER], застрахована в Народній фінансово-страховій компанії "Добробут". Частиною 3 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Стаття 6 даного Закону, в свою чергу зазначає, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно Полісу №АВ/2720365 від 22 січня 2012 року обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Народної фінансово-страхової компанії "Добробут", ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров"ю (на одного потерпілого) складає 100 000,00 грн., ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потрепілого) складає 50 000,00 грн., франшиза (частина збитків, що не відшкодовуєтся страховиком згідно договору страхування) складає 1 000,00 грн. Відповідно до ст. 35 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику відповідну заяву. 28 листопада 2012 року [PERSON] звернувся до Народної фінансово-страхової компанії "Добробут" із заявою про виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну внаслідок настання страхового випадку 24 листопада 2012 року. Стаття 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зазначає, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються, крім всього іншого, витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до звіту № 84 оцінки вартості матеріальної шкоди, спричиненої власнику колісного транспортного засобу від 10 лютого 2013 року, вартість відновлювального ремонту належного позивачу [PERSON] автомобіля марки ВАЗ 21053, д.н. [NUMBER], становить 15 093,17 грн., оскільки перевищує ринкову вартість автомобіля та приймається на її рівні. Виходячи з положень статей Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" дана грошова сума повинна бути стягнута з Народної фінансово-страхової компанії "Добробут". Грошові кошти, с плачені позивачем в рахунок оплати послуг з оцінки у сумі 550,00 грн., а також витрати на придбання ліків у сумі 337,61 грн. підлягають стягненню з відповідачки [PERSON], як особи, винної у настанні дорожньо-транспортної пригоди. Стосовно позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданням, яких фізична особа зазнала у зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. У відповідності до положень п. 3, п. 4, п. 5 Постанови Пленуму Верхового Суду України №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, крім всього іншого, у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, у порушенні прав, наданих споживачам, у порушенні нормальних життєвих зв»язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних явищ. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов»язковому з»ясуванню при вирішенні такого спору підлягають наявність такої шкоди, протиправність діянні її заподіювача, наявність причинного зв»язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, з»ясовує, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить із засад справедливості, добросовісності та розумності, і визначений розмір грошового відшкодування має бути співмірний із заподіяною шкодою. Виходячи з наведеного, суд вважає необхідним задовольнити позов в цій частині і стягнути з [PERSON] на користь позивача в відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 10 000,00 грн. Судові витрати по справі визначаються судом, виходячи з положень ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved