Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1270-pv-07 від 12.07.2007 року, посилаючись на те, що відповідачка [PERSON] отримала у позивача 12.07.2007 року кредит в розмірі 41 500 Доларів США зі сплатою 12 % річних, в тимчасове користування на умовах забезпеченості поворотності, строковості, платності з оплатою за процентними ставками, встановленими договорами. Банк повністю виконав перед позичальником зобов`язання, які передбачені договором, однак свої зобов`язання [PERSON] незважаючи на обов`язок повністю повернути кредитні ресурси і сплатити проценти належним чином не виконує. Представник позивача в судове засідання не з"явився попередньо подав до суду заяву, відповідно до якої просив проводити розляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задоволити, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 39). Відповідачка в судове засідання не зявилася повторно, про причини неявки суд не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.31-36). З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за вказаним договором з позичальника. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 12.07.2007 року між позивачем ТОВ Банк"Фінанси та Кредит, назву якого змінено на ПАТ Банк"Фінанси та Кредит та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір № 1270-pv-07, за яким банк надав, а позичальник (відповідачка) отримала кредит в сумі 41 500 Доларів США (а.с.14-16). Відповідно до п.3.2. Кредитного договору позичальник зобовязується повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим договором, до 12.07.2027 року. Погашення проводиться шляхом зарахування відповідної суми на позичковий рахунок. Позичальник зобовязується щомісяця в термін до 10 числа кожного місяця здійснювати погашення заборгованості по кредитних ресурсах у складі щомісячного ануїтентного платежу, розмір якого за цим договором становить 456,95 доларів США. Умовами п. 4.1. кредитного договору встановлено, що позичальник сплачує банку проценти за користування кредитними ресурсами у валюті кредиту, по процентній ставці 12 % річних. Нарахування процентів здійснюєтьс я за період з моменту видачі кредитних ресурсів з позичкового рахунку позичальника до моменту повернення кредитних ресурсів на позичковий рахунок. Нарахування процентів проводиться один раз на місяць на залишок заборгованості на позичковом у рахунку позичальника за період з 1 по останнє число місяця. Нарахування процентів проводиться по методу факт/360 за кожний день користування кредитними ресурсами. Позичальник сплачує проценти щомісяця, у строк до 10 числа кожного місяця, у складі щомісячного ануїтентного платежу, розмір якого встановлений п.3,2, цього договору (п.п.4.2., 4.3.) Згідно п. 4.7. кредитного договору позичальник щомісяця в строк до т10 числа кожного місяця, сплачує комісійну винагороду за надання кредитних ресурсів у розмірі 419,15 грн. Незважаючи на взяті на себе за кредитними договорами зобов'язання, відповідачка [PERSON]належним чином їх не виконує, у звязку з чим 20.07.2010 року позивач був змушений звернутись до суду із заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором та 29.07.2010 року Богородчанським районним судом Івано-Франківської області було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором станом на 12.07.2010 року в сумі 394 619,99 грн. Однак, станом на 06.07.2015 року заборгованість за кредитним договором відповідачкою не погашена та судовий наказ виданий Богородчанським районним судом Івано-Франківської області не виконаний. За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов"язанні встановлено строк його виконння то воно підлягає виконанню у цей строк ст.530 ЦК України. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Пунктом 6.1. кредитного договору встановлено, що за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважаться таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов"язання в строк встановлений договором або законом. Ст. 615 цього кодексу встановлено, що у разі порушення зобов"язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитись від зобов"язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов"язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов"язання. Позивачем станом на 06.07.2015 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого нараховано суму заборгованості відповідачки [PERSON], перед банком за кредитними зобов'язаннями: сума простроченої заборгованості за процентами 19 954,76 дол. США, що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ станом на 06.07.2015 року становить 419 413,14 грн. з розранку 1 USD = 21,0182 UAH; сума строкової заборгованості за процентами 426,10 дол. США, що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ станом на 06.07.2015 року становить 8 955,86 грн.з розранку 1 USD = 21,0182 UAH; сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії 18 023,45 грн.; сума строкової заборгованості по щомісячній комісії - 419,15 грн.; пеня 1 497 142,90 грн. Загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 1270-pv-07 від 12.07.2007 року становить 1 943 954,50 грн. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором відповідачем не представлено суду. Відповідно до положень ст. ст. 16, 20 ЦК України передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. В даному випадку позивач просить про захист його порушеного права шляхом стягнення заборгованості за кредитними договорами з позичальника. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором є обгрунтованою та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 526, 527, 546, 548, 611, 554, 1050, 1054, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ЦПК України,

Outcome: approved