Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

У листопаді 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 420057149 від 01.01.2019 року в розмірі 86742,50 грн. за період з 01.01.2019 р. по 31.07.2019 р., пеню в розмірі 6564,08 грн. за період з 09.05.2019 р. по 31.07.2019 р., 3 % річних в розмірі 565,19 грн. за період з 09.05.2019р. по 31.07.2019 р., та 567 грн. 39 коп. інфляційних нарахувань за період з 09 травня 2019 року по 31 травня 2019 року та судові витрати. Позов обґрунтовує тим, що ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія" являється електропостачальником та отримало ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, що підтверджується постановою НКРЕКП від 14.06.2018 року № 429. Враховуючи факт споживання електричної енергії, 01.01.2019 року між [PERSON] та ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія" укладений Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 420057149. Приєднавшись до договору, відповідач взяла на себе договірні зобов`язання, зокрема здійснювати оплату вартості електроенергії. За період з січня по липень 2019 року, згідно переданих у відповідності до вимог п. 4.3 ПРРЕЕ показань приладу обліку, проведено нарахування за спожиту [PERSON] електричну енергію у розмірі 86742, 50 грн. Крім того, за вказаний період споживачу нараховано пеню в розмірі 6564,08 грн., 3% річних в розмірі 565,19 грн. та інфляційні втрати в розмірі 567,39грн. Проте вказану суму боргу за виставленими рахунками споживач не сплатив, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в загальному розмірі 94 439,06 грн., тому позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 420057149 від 01.01.2019 року в розмірі 94 439,06 грн. 22 листопада 2019 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 30 січня 2020 року. 30 січня 2020 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач не з`явилася в судове засідання, була повідомлена належним чином, відзив на позов не подала. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, і вона не повідомила про причини неявки. Суд, вислухавши представника позивача, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, ухвалив провести заочний розгляд справи, згідно ст.223 та ст.280 ЦПК України. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч.1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 р. № 312. Пунктом 8 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 р. № 312 встановлено, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Товариство з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія" являється електропостачальником та отримало ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, що підтверджується постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.06.2018 р. № 429. Пунктом 1.2.15. ПРРЕЕ встановлено, що укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами. Згідно п. 13 розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії" та п.1.2.15 ПРРЕЕ, враховуючи факт споживання електричної енергії між [PERSON] та ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія" укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 420057149 від 01.01.2019 року. Приєднавшись до Договору, [PERSON] взято на себе договірні зобов`язання, зокрема, здійснювати оплату вартості електричної енергії. Цей Договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальником універсальних послуг та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього Договору. Умови цього договору є однаковими для всіх споживачів. Відповідно до п 2.1. Договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни (п. 5.7. Договору). Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п. 5.8. Договору). Відповідно до п. 6.2. Договору споживач зобов`язується, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору. Позивач свої зобов`язання за договором виконує в повному обсязі та постачає (продає) відповідачу електричну енергію. Натомість, відповідач, всупереч п.1 ч. 3 ст. 58 Закону України "Про ринок електричної енергії", п. 5.5.5. ПРРЕЕ, а також умовам укладеного між сторонами договору не здійснює оплату за використану електричну енергію. Позивач зазначає, що у відповідності до п. 4.3. ПРРЕЕ Приватним акціонерним товариством"Київобленерго" було надано ТОВ "Київська обласна ЕК" інформацію про обсяг спожитої електричної енергії споживачем [PERSON] . На підставі отриманих даних від ПрАТ "Київобленерго", позивачем сформовані рахунки за електроенергію за січень-липень 2019 року. На підтвердження викладеного позивач листом вих. №1518 від 21.08.2019 року звернувся до ПрАТ "Київобленерго" з проханням надати інформацію щодо фактичного обсягу розподіленої електричної енергії протягом 2019 року споживачу [PERSON] . У відповідь на вищевказаний лист ПрАТ "Київобленерго" надало довідку (вих. №03/100/250/7488 від 18.09.2019р.), в якій зазначило фактичний обсяг розподіленої електричної енергії протягом січня-липня 2019 року споживачу [PERSON] , відповідно до якої відповідачем спожито: в січні 2019 року: 0 кВт*год. на суму 0,00грн.;в лютому 2019 року: 0 кВт*год на суму 0,00грн.;в березні 2019 року: 0 кВт*год. на суму 0,00грн.; в квітні 2019 року: 28961 кВт*год. на суму 81056,28 грн.; в травні 2019 року: 0 кВт*год. на суму 0,00грн.; в червні 2019 року: 931 кВт*год. на суму 2605,69 грн.;в липні 2019 року: 1053кВт*год. на суму на 3080,53грн.; Роздрібні тарифи для побутових споживачів (населенню) встановлені з 01.03.2017 р. постановою НКРЕКП від 26.02.2015 р. № 220 "Про встановлення тарифів на електричну енергію, що відпускається населенню". Крім того, розрахунки населення за періодами часу проводяться за відповідними тарифними коефіцієнтами визначеними Порядком застосування тарифів на електроенергію затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики 23.04.2012 року №498. Враховуючи зазначене, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за спожиту електричну енергію (активна енергія) за період з 01.01.2019р. по 31.07.2019р. в сумі 86742,550грн. 18.09.2020р. позивач долучив до матеріалів справи платіжне доручення № 176334653 від 27.05.2020р. на суму 29702, 96 грн., платіжне доручення № 176334654 від 27.05.2020р. на суму 10296, 01 грн.; призначення платежу: оплата за спожиту електричну енергію, згідно рахунку170172958. Таким чином, враховуючи внесення відповідачем [PERSON] даних оплат за спожиту електроенергію, фактична сума заборгованості становить 54440,19грн., а саме: 46743, 53 грн. борг за спожиту електроенергію, 6564,08 грн. борг по сплаті пені, 565,19 грн. борг по сплаті 3% річних, 567,39 грн. борг по сплаті інфляційних нарахувань. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За положенням ст. 714 ЦК Україниза договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Правильність розрахунку суми заборгованості з оплати електричної енергії не викликає у суду сумнівів та відповідачем не оспорюється. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованого розміру заборгованості за спожиту електроенергію, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Таким чином сума заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 46743,53 грн. підлягає стягненню з відповідача. Щодо стягнення пені в розмірі 6546,08 грн. суд зазначає наступне: Згідно п. 5.11 Договору, якщо споживач не здійснив оплату за цим договором в строки, передбачені комерційною пропозицією, або не допустив уповноважених представників постачальника до розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що розташовані на території споживача, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ (з урахуванням особливостей, встановлених для вразливих споживачів). У разі порушення споживачем строків оплати постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати за цим договором. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню в розмірі, що зазначається в комерційній пропозиції. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ч. 1,2 ст. 614 ЦКУ). Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, відповідач порушив умови п. 5.8 даного договору щодо розрахункових періодів погашення кожного чергового платежу за спожиту електроенергію, а тому пеня в розмірі 6564,08 грн., нарахована у відповідності п. 5.11 даного договору підлягає стягненню з відповідача. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За положенням ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому, враховуючи прострочення грошового зобов`язання боржником, є підстави для стягнення 3% річних та інфляційних втрат на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України. За наданим розрахунком, не спростованим відповідачем, і проведеним у відповідності до вимог закону та з урахуванням періоду прострочення, така сума становить 565,19 грн. по сплаті 3% річних, та 567,39 грн. по сплаті інфляційних нарахувань. Також відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки суд позов задовольняє, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору 1921,00грн.

Outcome: partial