Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Царичанського районного суду з позовом, в якому, змінивши підставу позову, просив визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами за набувальною давністю, посилаючись на приписи статті 344 Цивільного кодексу України. На обґрунтування своїх вимог позивач вказав у заяві, що [INFO] помер його батько - [PERSON], на момент смерті якого разом з ним проживав він (його син) та [PERSON] (дружина). За життя [PERSON] заповіту не складав. На момент смерті [PERSON] мешкав у належному йому житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS]. За свого життя його батько розпочав процедуру оформлення права власності на вищевказаний будинок. Зокрема, рішенням виконкому Царичанської селищної ради №377 від 23.12.1986 року встановлено право власності на вказаний житловий будинок за [PERSON] Згідно акту приймання в експлуатацію житлового будинку та господарських будівель, затвердженого рішенням виконкому Царичанської селищної ради №378 від 23.12.1986 року введено в експлуатацію вищезгаданий житловий бцудинок із господарськими будівлями. Крім того, рішенням виконкому Царичанської селищної ради №390 від 23.12.1986 року узаконено самовільно побудовані господарські будівлі, розташовані за адресою: [ADDRESS] Однак свідоцтва про право власності на житловий будинок батько за життя так і не отримав. Зазначає, що спадщина за [PERSON] відкрилася 26.11.2000 року, а місцем відкриття є [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст. 526, 529 ЦК УРСР після смерті [PERSON] кожен із вищеперерахованих членів його сім"ї, який проживав за місцем відкриття спадщини, отримав у спадщину по 1/2 спадкового майна, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Рішенням виконкому Царичанської селищної ради №93 від 16.05.2001 року у зв"язку з інвентаризацією будівель по [ADDRESS], уточнено адресний номер на будівлі померлого батька - [ADDRESS] [INFO] померла його мати [PERSON], яка за свого життя заповіту не складала. Зважаючи, що після смерті [PERSON] інших спадкоємців не має, він являється єдиним спадкоємцем, який на момент смерті спадкодавця проживав та був зареєстрованим з ним. Крім того, на сьогоднішній день він продовжує проживати в даному будинку та користується ним. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок від 02.04.2015 року житловий будинок разом із господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] не є аварійними та придатні для користування, самочинне будівництво відсутнє. Будь-яких інших спадкоємців після смерті його батьків не залишилось, а тому на даний час зазначений об"єкт нерухомості не має власника. На сьогоднішній день він продовжує проживати в цьому будинку, тобто добросовісно та відкрито володіє цим майном більше десяти років, постійно сплачує комунальні послуги, доглядає за будинком та утримує його, проводить ремонт, а тому вважає, що він має право на визнання за ним права власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за набувальною давністю. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача Міхєєва Є.М. в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю. Представник третьої особи - Царичанського районного управління юстиції в Дніпропетровській області (реєстраційна служба), в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник третьої особи - Царичанської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з"явився. Від завідувача Петриківської державної нотаріальної контори, виконуючої обов"язки Царичанської державної нотаріальної контори, Могильної Л.Г. до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника Петриківської державної нотаріальної контори. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Приписами ч. ч. 1, 2, 4 ст. 344 ЦК України встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Перевіривши справу, заслухавши пояснення сторін, вивчивши надані сторонами документи, з'ясувавши правову позицію відповідача, даючи оцінку доказам у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі на підставі ст.ст. 15, 16, 20, 328, 344 Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Обставини, викладені в позовній заяві, визнані відповідачем та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Із встановлених обставин випливає, що між сторонами існують правові відносини щодо набуття права власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], до яких повинні бути застосовані ст.ст. 328, 344 ч.ч. 1, 2, 4 Цивільного кодексу України. Юридична доля нерухомого майна на час розгляду справи залишається невизначеною. Понесені позивачем судові витрати згідно приписів ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Документально підтвердженими є витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 1136,09 грн. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved