Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

У травні 2015 року [PERSON] звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» про стягнення страхового відшкодування в сумі 12507,94 грн, пені в сумі 4084,44 грн та судових витрат, посилаючись на те, що 28 вересня 2014 року у м. Чернігові на перехресті вулиць Любецька-Войкова, з вини водія автомобіля ПАЗ 3205, державний номерний знак [NUMBER], [PERSON], сталась ДТП, внаслідок якої було пошкоджено його автомобіль. Враховуючи те, що цивільно-правову відповідальність заподіювача шкоди було застраховано у ПАТ«Європейський страховий альянс», позивач звернувся до вказаної установи із заявою про відшкодування шкоди, однак попри часткове визнання необхідності здійснення відшкодування , відповідачем не було здійснено його виплату. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 серпня 2015 року з Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» на користь [PERSON] стягнуто 12507,94 грн матеріальної шкоди, 4084,44 грн пені, 3500 грн витрат на правову допомогу та 243,60 грн витрат, понесених на сплату судового збору. В апеляційній скарзі Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» ставиться питання про скасування судового рішення через невірне застосування норм матеріального та процесуального права. Апелянт посилався на те, що суд при вирішенні спору не врахував приписів Закону України „Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якими предписано визначення суми страхового відшкодування з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу, та без урахування коефіцієнта втрати товарної вартості, франшизи. Крім того, апелянт не погоджувався з сумами пені та витрат на правову допомогу, стягнутих на користь позивача. Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного. Судом першої інстанції встановлено, що 28 вересня 2014 року у м. Чернігові на перехресті вулиць Любецька-Войкова, з вини водія автомобіля марки „ПАЗ 3205", державний номерний знак [NUMBER], [PERSON], сталась ДТП, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль марки „ГАЗ-33021", державний номерний знак [NUMBER], належний на праві власності позивачеві. Порушення [PERSON] Правил дорожнього руху України полягало в тому, що він виїхав на перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора та здійснив зіткнення з автомобілем позивача, який на зелений сигнал світлофора в цей час рухався по вул Любецька. Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07.10.2014 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу в сумі 340 грн. Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність влаником автомобіля марки „ПАЗ 3205", державний номерний знак [NUMBER] було застраховано у ПАТ«Європейський страховий альянс», позивач звернувся до вказаної установи із заявою про відшкодування шкоди, яку частково було визнано відповідачем, проте виплати страхового відшкодування здійснено не було. Розглядаючи даний спір, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що за наявності договору про страхування цивільно-правової відповідальності, слід виходити з положень даного договору та відповідних норм цивільного законодавства України, що регулюють спірні правовідносини. Зокрема, положеннями договору страхування, п. 22.1, 22 Закону України „Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, у разі настання страхового випадку, страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі відшкодовує у встановленому вказаним законом порядку оцінену шкоду. Натомість, на звернення [PERSON] із зазначеного питання до відповідача, останнім було надано відповідь про те, що прийнято рішення про виплату відшкодування в сумі 6647,21 грн, проте виплати здійснено в добровільному порядку не було. Приписами ст.988 ЦК України передбачено, що у разі настання страхового випадку, страховик зобов"язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Оскільки відповідачем виплату страхового відшкодування здійснено не було, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув на користь позивача страхове відшкодування в сумі 12507,94 грн, визначене експертом-авто товарознавцем з урахуванням фізичного зносу автомобіля. Доводи апелянта про те, що в зазначену грошову суму було включено суму франшизи та податок на додану вартість не заслуговують на увагу, оскільки вказане твердження не відповідає експертному висновку та матеріалам справи. Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції невірно було відшкодовано позивачеві за рахунок страхової компанії витрати на правову допомогу в сумі 3500 грн є необґрунтованими, оскільки повноваження адвоката в судовому процесі посвідчено відповідно до ст. 42 ЦПК України оригіналом договору (а.с.53), сума витрат на правову допомогу - квитанцією до прибуткового касового ордеру № 19/15 від 15 травня 2015 року ( а.с.52) та калькуляцією вартості правової допомоги (а.с.54 зворот), розрахунок зазначеної суми узгоджується з положеннями Закону України „Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Разом з тим, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованого стягнення з Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» на користь [PERSON] пені частково заслуговують на увагу, оскільки визначивши до стягнення пеню за період з 04 грудня 2014 року по 04.08.2015 року, суд першої інстанції не перевірив розрахунок та в порядку, передбаченому законом, вірно не визначив початок перебігу вказаного строку. Положеннями ст. 36.2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страховик має право на отримання відшкодування не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, в іншому випадку, на підставі п.36.5 закону підлягає сплаті пеня за кожний день прострочення виплати виходячи з подвійної облікової ставки Національного банку України. З матеріалів справи встановлено, що із заявою про виплату страхового відшкодування [PERSON] звернувся до Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» 18.11.2014 року (а.с.48), відтак, за правилами наведених норм закону, останній день виплати страхового відшкодування припадав на 16 лютого 2015 року, при цьому лише з 17.02.2015 року у позивача виникло право на стягнення пені. Зважаючи на вказані обставини та враховуючи положення ст. 11 ЦПК України, позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача пені підлягають частковому задоволенню, а саме, за період з 17.02.2015 року по 04.08.2015 року в сумі 3366,90 грн, у зв"язку з чим рішення суду першої інстанції в частині стягнення пені підлягає скасуванню, з ухваленням апеляційним судом нового рішення в цій частині про часткове задоволення позову.

Outcome: partial