Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] та [PERSON] в особі адвоката Скрипського В.Р. звернулися в Дарницький районний суд м. Києва із позовною заявою до державного нотаріуса Дев"ятої Київськї державної нотаріальної контори Майданник І.В., за участю третіх осіб: Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, Дарницька районна у м. Києві державна адміністрація, в якій просили суд визнати за [PERSON] та за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті їхнього батька [PERSON] на 1/4 частку трикімнатної квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] в рівних частках по 1/8 за кожною; зняти арешт з нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , який був накладений постановою серії АА № 240254 від 06.12.2001 року ВДВС у Дарницькому районі м. Києва. Позовна заява обгрунтована тим, що [INFO] помер [PERSON] , який приходився батьком [PERSON] та [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/4 часкти трикімнатної квартири [ADDRESS] . 25.04.2014 року позивачі звернулися до державного нотаріса Дев"ятої Київської державної нотаріальної контори Майданника І.В. із заявами про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] 21.05.2014 року від [PERSON] до державного нотаріуса була подана заява про відмову від належної їй частки спадщини після смерті сина [PERSON] на користь своїх внучок [PERSON] та [PERSON] . Інших спадкоємців за законом чи заповітом у померлого немає. 18.04.2016 року державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцвта про право на спадкування за законом, оскільки на спадкове майно накладено арешт постановою серії АА 240254 від 06.12.2001 року ВДВС у Дарницькому районі м. Києва. 10.06.2016 року з метою отримання інформації щодо виконавчого провадження та подальшого зняття арешту з майна [PERSON] була подана заява до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби. З отриманого листа виконавчої служби вбачається, що на даний час у Дарницькому районному відділі ДВС виконавчих проваджень щодо стягнення з [PERSON] не перебуває, а виконавчі провадження, які знаходилися на виконанні у 2001 році знищені у зв"язку із закінченням трирічного строку зберігання. 11.06.2019 року позивачами до відділу державної виконавчої служби була подана заява про зняття арешту за майна, на що було отримано повідомлення від 27.07.2019 року, в якому рекомендовано для вирішення даного питання звернутися до суду щодо отримання ухвали про зняння арешту з майна. У вказаній відповіді не зазначено, в зв"язку з чим та на яких підставах був накладений арешт на майно [PERSON] , що унеможливлює встановити особу стягувача в інтересах якої було накладено арешт на майна, особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Будь-які зобов"язання, які мали місце за життя [PERSON] припинилися в зв"язку з його смертю. На даний час у зв"язку із накладеним арештом, позивачі позбавлені можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, а тому і звернулися до суду з даним позовом. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 16.10.2019 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. Ухвалою суду від 20.08.2020 року закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду по суті. Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити у повному обсязі посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Представник Дев`ятої Київської Державної нотаріальної контори до суду не прибув, надішло повідомлення за підписом завідувача нотаріальною конторою, в якому зазначено про те, що прислати свого представника дос уду на розгляд справи немає можливості, оскільки Дев"ята Київська державна нотаріальна контора в якості відповідача не виступає. Справу просили слухати у їхню відсутність та винести рішення згідно чинного законодавства. Представник третьої особи Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не прибув, до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника Відділу. Рішення приймати на розсуд суду. Представник третьої особи Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації в судовому засіданні вирішення справи залишив на розсуд суду. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встновлено, що [PERSON] був батьком [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а. с. 70, 71). [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть (а. с. 18). 25.04.2014 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до Дев"ятої Київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] 21.05.2014 року [PERSON] подала заяву про відмову від її частки спадщини після смерті сина [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] 18.04.2016 року державним нотаріусом Дев"ятої Київської державної нотаріальної контори Майданник І.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріально дії - видачі свідоцтва про право на спдащину за законом на квартиру [ADDRESS] , оскільки на спадкове майно накладено арешт 9а. с. 21). 10.06.2016 року [PERSON] звернулася до начальника Дарницького РВ ДВС м. Київ із заявою про надання інформації щодо виконавчого провадження, під час якого було накладено арешт на 1/4 частину квартири [ADDRESS] постановою № 240254 від 06.12.2001 року (а. с. 22). 07.07.2016 року [PERSON] повідомлено про неможливість надання вказаної інформації, оскільки на даний час у Дарницькому районному відділі ДВС виконавчих проваджень щодо стягнення з [PERSON] не перебуває, а виконавчі провадження, які знаходилися на виконанні у 2001 році знищені у зв"язку із закінченням трирічного строку зберігання.(а. с. 23). 11.06.2019 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до Дарницького РВ ДВС м. Київ із заявою про зняття арешут з майна боржника, у задоволенні якої листом від 27.07.2019 року було відмовлено (а. с. 24 - 25, 28). Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частинами 1, 3 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Статтею 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (частина друга статті 51 ЦПК України). Питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача суд вирішує у підготовчому засіданні (пункт 4 частини другої статті 197 ЦПК України). Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті чи для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення щодо суті заявлених до належного відповідача вимог (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 40), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.10), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 39)). Предметом спору в даній справі є визнання права на спадкове майно - частку квартири [ADDRESS] , а тому відповідачами у справі мають бути інші спадкоємці, які прийняли спадщину, а при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття - територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Крім того, позивачами заявлена вимога про зняття арешту з майна, відповідачем за якою є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. В даному випадку позовні вимоги заявлені до Дев"ятої Київської державної нотаріальної контори, яка являється неналежним відповідачем як за позовними вимогами про визнання права власності у порядку спадкування, так і за позовними вимогами щодо зняття арешту з майна, а тому у задоволенні заявлених позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed