Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав щодо її онуків [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Крім цього, позивач просить встановити опіку над малолітньою [PERSON], [INFO], та призначити її опікуном. Крім цього, позивач просить встановити піклування над неповнолітніми [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та призначити її піклувальником. Крім цього, позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти для утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 700 грн. до досягнення повноліття. Крім цього, позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти для утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 700 грн. до закінчення навчання до [INFO] року та [PERSON], [INFO], до [INFO] року в розмірі 700 грн. на кожну дитину до закінчення навчання. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач її бувший зять проживав в шлюбі з її дочкою [PERSON] з 1996 року. В 2012 році шлюб між ними розірвано в судовому порядку. Від даного шлюбу є на утриманні двоє неповнолітніх дітей та одна дитина, яка повнолітня, але продовжує навчання. [INFO] року [PERSON] померла. Она залишилася єдиною близькою їм людиною. Діти проживають разом з нею і перебувають на її утриманні. Відповідач протягом багатьох років не виконує своїх обов»язків з виховання та догляду за дітьми, оскільки вони проживають з нею. Батько не з»являється до дітей не цікавиться їх навчанням та здоров»ям, не надає жодної матеріальної допомоги, фактично відмовився від дітей. Постійного місця роботи та сталого заробітку не має. Внаслідок фактичного невиконання своїх обов»язків по відношенню до створились умови, які шкодять інтересам дитини. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному об»ємі. Відповідач в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. За викладених підстав, а також враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів. Суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. З свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], встановлено, що батьком дитини є [PERSON], матір»ю - [PERSON]. З свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], встановлено, що батьком дитини є [PERSON], матір»ю - [PERSON] З свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], встановлено, що батьком дитини є [PERSON], матір»ю - [PERSON] З рішення Радехівського районного суду Льівівської області від 26.10.2012 року встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] присвоїти прізвище «[PERSON]». З висновку комісії з питань захисту прав дитини Радехівської районної державної адміністрації Львівської області від 18.12.2014 року за №02-16/3444-11 встановлено, що 17.12.2014 року засідання комісії вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та призначити [PERSON] піклувальником неповнолітніх [PERSON], [INFO], і опікуном [PERSON], [INFO]. З заяви, посвідченої державним нотаріусом Радехівської державної нотаріальної контори Луців І.П. 3.12.204 року встановлено, що [PERSON] не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON]. Стаття 51 Конституції України та статті 150 і 180 СК України встановлюють для батьків обов'язок виховувати та утримувати своїх дітей до їх повноліття. Стаття 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року №2402-ІІІ забороняє будь-яке насильство над дітьми і зобов'язує батьків виховувати дітей, піклуватись про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя, праці, розвивати їх особистість, повагу до прав, свобод людини та громадянина. Такий же обов'язок щодо виховання та розвитку дитини на батьків покладає і стаття 59 Закону України "Про освіту". У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року і набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм насильства, образи чи зловживань, відсутності належного піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Згідно частини 2 статті 164 СК України батько або мати можуть бути позбавлені батьківських прав відносно дитини, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Роз'яснюючи положення зазначеної статті закону Пленум Верховного Суду, в п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Аналізуючи вказані норми Закону, суд приходить до висновку, про те, що ухилення від виконання обов'язку по вихованню дитини завжди є актом свідомої винної поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій і не бажає цього робити. В судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач на протязі більш ніж шість місяців не виявляє до дітей батьківського піклування, ухиляється умисно від виконання своїх батьківських обов»язків. Отже, суд приходить до переконання в необхідності позбавити відповідача батьківських прав щодо його дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], а також встановити опіку над малолітньою [PERSON], [INFO], та призначити опікуном [PERSON] і піклування над неповнолітньою [PERSON], [INFO], та призначити піклувальником [PERSON]. Що ж стосується позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти для утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 700 грн. до закінчення навчання до [INFO] року та [PERSON], [INFO], до закінчення навчання до [INFO] року в розмірі 700 грн. на кожну дитину до закінчення навчання, то вони, на думку суду підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. З матеріалів встановлено, що [PERSON] народилася 28.12.1997 року, а тому вона не досягла повноліття і права на стягнення аліментів на її утримання до закінчення навчання немає. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. А тому, виходячи з положень цієї статті необхідно стягувати аліменти до досягнення повноліття на користь [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Що ж стосується вимоги позбавлення батьківських прав відповідача відносно [PERSON], [INFO], то в цій частині позову, на думку суду, необхідно відмовити в зв»язку з досягненням дитиною повноліття.

Outcome: approved