Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

11.10.2018 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON],[INFO] і [PERSON], яка вказана в заповіті, що складений [PERSON] та посвідчений 17.09.1996 року Першою житомирською державною нотаріальною конторою за реєстром №2-7868 є однією і тією ж особою. Заявник мотивує свої вимоги тим, що є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом немає. Зазначає, що 12.09.1996 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений Першою житомирською державною нотаріальною конторою за реєстром №2-7868 на [PERSON], оскільки не знала, що після одруження заявник змінила прізвище на [PERSON]. Дізнавшись про зміну її прізвища, через декілька днів після посвідчення заповіту, 12.09.1996 року [PERSON] скасувала вказаний заповіт і склала новий, зазначивши прізвище заявника з помилкою, як «[PERSON]», а не «[PERSON]». Зазначена помилка перешкоджає заявнику розпоряджатися майном на власний розсуд. Ухвалою суду від 22.10.2018 відкрито провадження у справі у порядку окремого провадження (а.с.23). Заявник у судове засідання не з'явилася, згідно поданої заяви просить розглядати справу у її відсутність, вимоги заяви підтримала у повному обсязі (а.с.31). Представник заінтересованої особи - територіальної громади в особі Житомирської міської ради у судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви просить справу розглядати у відсутність представника (а.с.27). Дослідивши та оцінивши у сукупності надані докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народилася [INFO] року у м.Житомирі, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8). З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого 01.02.1996 року вбачається, що заявник перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та після розірвання шлюбу залишила прізвище -[PERSON] (а.с.9). Також, з 15.03.1996 року заявник перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], після розірвання залишила прізвище - [PERSON] (а.с.10,12). 17.09.2006 року Першою житомирською державною нотаріальною конторою посвідчено заповіт [PERSON], відповідно до якого вона заповідала належне їй майно [PERSON] (а.с.14). [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.13). Згідно довідки приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Демчик С.П. №151/02-14 від 22.11.2018 року після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року спадкоємцем є [PERSON], інших спадкоємців немає (а.с.32). Крім того, у паспорті громадянина України, виданого 31.05.1997 року Корольовським РВ УМВС України в Житомирській області, прізвище заявника зазначено українською мовою - "[PERSON]", російською - "[PERSON]" (а.с.5). Суд приймає до уваги доводи заявника щодо неможливості розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, оскільки у зазначеному заповіті допущено граматичну помилку у прізвищі заявника, у зв"язку з чим воно не збігається з прізвищем, зазначеним у паспорті. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 12 Постанови за № 5 від 31 березня 1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що особа, яка вказана в заповіті, що складений [PERSON] та посвідчений 17.09.1996 року Першою житомирською державною нотаріальною конторою за реєстром №2-7868 - «[PERSON]», та особа, яка зазначена у паспорті - «[PERSON]», є однією і тією ж особою. Різниця у написанні прізвища заявника у вищевказаних документах виникла у зв"язку з неправильним перекладом з російської мови на українську. Судом встановлено, що іншим способом виправити допущену помилку в правовстановлюючому документі, крім як встановити факт його належності заявнику, не вбачається можливим. Таким чином, дослідивши надані докази та надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги заявника є заснованими на законі, обґрунтованими, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, в зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Outcome: approved