Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

Представник АТ "Універсал Банк" звернувся до суду із позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 05 жовтня 2007року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №001-2915/240-0265, за умовами якого відповідачка отримала кредит в розмірі 26 800 доларів США на споживчі потреби з терміном повернення кредиту до 01 жовтня 2022року та сплатою за користування кредитними коштами 7,5% річних. В подальшому, між банком та відповідачкою у період з 27.04.2009р. по 16.05.2018р. укладено п?ять додаткових угод до кредитного договору. В якості забезпечення виконання грошового зобов?язання 02.12.2015р., 09 червня 2016р. та 16 травня 2018року між банком та [PERSON] та банком і [PERSON] укладено договори поруки б/н, за умовами яких поручителі зобов?язуються перед позивачем відповідати за невиконання боржником усіх зобов?язань, що виникають з кредитного договору в повному обсязі як існуючих, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Банк належним чином виконав свої зобов?язання за кредитним договором та видав боржнику обумовлену суму коштів на засадах платності та поворотності, однак остання не виконує свого обов?язку щодо повернення кредитних коштів. Відповідачка не виконала своїх зобов`язань по кредитному договору, не здійснивши повної та своєчасної оплати по кредиту та відсотках за користування кредитними коштами, в результаті чого в неї станом на 28.08.2019р. утворилася заборгованості в розмірі 17614,72 доларів США, з яких 1247,37 доларів США - прострочена заборгованість по кредиту, 13899,98 - доларів США сума дострокового стягнення кредиту, 2432,79 доларів США - відсотки,34,58 доларів США - підвищені відсотки. Просить суд постановити рішення, яким стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №001-2915/240-0265 в сумі 17614,72 доларів США. Стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №001-2915/240-0265 в сумі 17614,72 доларів США. Ухвалою від 05.12.2019року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, так як згідно з вимогами ч.6 ст.19 ЦПК України поданий спір є малозначним, а тому у відповідності до ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача Акціонерного товариства "Універсал Банк" в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду клопотання в якому просить розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги викладені у позовній заяві підтримав в повному обсязі. Просить позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення у разі виникнення обставин, викладених в ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Відповідачі будучи належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду, в судове засідання повторно не з`явилися, про причини своєї неявки суду не повідомили. Від них не надходило на адресу суду жодних клопотань про відкладення судових засідань та відзиву на позовну заяву. Як вбачається, з позовної заяви, відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] , саме на цю адресу були скеровані виклики в судове засідання. Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом із повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно з ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідачів, повідомлених належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Так як відповідачі, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання за зареєстрованою адресою місця проживання не з`явилися повторно в судове засідання без повідомлення причин, що в розумінні ч.3 ст.131 ЦПК України вважається неявкою без поважних причин, крім того не подали відзиву, від них не надходило на адресу суду жодних клопотань, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи З матеріалів справи вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу слухати у відсутності відповідачів, які належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи та згідно ч.6 ст.128, ст.280 ЦПК України, постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача. Згідно з ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повню з?ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Відповідно до статей 11, 13, 14 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Цивільні права і обов`язки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується певернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). Згідно із ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Виходячи з положень ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що 05.10.2007року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №001-2915/240-0265, за умовами якого відповідачка отримала кредит в розмірі 26 800 доларів США на споживчі потреби з терміном повернення кредиту до 01 жовтня 2022року та сплатою за користування кредитними коштами 7,5% річних. У зв?язку із порушенням умов вказаного кредитного договору, у відповідачки перед позивачем виникла заборгованість. В подальшому, між банком та відповідачкою у період з 27.04.2009р. по 16.05.2018р. укладено п?ять додаткових угод до кредитного договору №001-2915/240-0265 від 05 жовтня 2007року. Згідно п.1 Додаткової угоди укладеної між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] , базова процентна ставка №% річних, підвищена до 11% річних. Пункт 1.1.1. передбачає з 16 травня 2018року по 30 квітня 2019року включно позичальник зобов?язується сплачувати кредитору за користуванням кредитом проценти у наступному розмірі: - за користування кредитними коштами без порушення встановленого строку (або термінів) погашення кредиту (його частини) нараховується процентна ставка у розмірі вищевказано базової процентної ставки в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором; - за користування кредитними коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі базової підвищеної процентної ставки. Також, п.1.1.2. Додаткової угоди передбачає, починаючи з 01 травня 2019 року позичальник зобов`язується сплачувати кредитору за користування кредитом проценти у наступному розмірі: - за користування кредит ними коштами без порушення встановленого строку (або термінів) погашення кредиту (його частини)нараховується процентна ставка у розмірі вищевказаної базової процентної ставки, збільшеної на 4,5% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором; - за користування кредитними коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі базової підвищеної процентної ставки, збільшеної на 4,5% в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Крім цього, 02.12.2015р., 09 червня 2016р. та 16 травня 2018року між банком та [PERSON] та банком і [PERSON] укладено договори поруки б/н, за умовами яких поручителі зобов?язуються перед позивачем відповідати за невиконання боржником усіх зобов?язань, що виникають з кредитного договору в повному обсязі як існуючих, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Банк належним чином виконав свої зобов?язання за кредитним договором та видав боржнику обумовлену суму коштів на засадах платності та поворотності, однак остання не виконує свого обов?язку щодо повернення кредитних коштів. Відповідно до Договорів поруки, у випадку невиконання позичальником своїх зобов`язань по кредитному договору кредитор має право вимагати від поручителя сплати в повному обсязі заборгованості за наданим кредитом та нарахованих за його користування відсотків, у строки, передбачені в кредитному договорі. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що позивачем належно виконано умови кредитного договору та видано відповідачу [PERSON] грошові кошти обумовлені договором та крім цього, не заперечувалось стороною відповідача в процесі розгляду справи. У відповідності до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов?язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов?язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629,525 ЦК України договір є обов?язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов?язання або одностороння зміна його умов забороняються. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов?язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов?язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що Банк свої обов?язки перед позичальником виконав, вказані у договорах кредитні кошти були перераховані та видані відповідачу [PERSON] . Також судом встановлено, що відповідачка [PERSON] порушила графіки погашення кредиту, не виконала своїх зобов?язань, внаслідок цього у неї утворилася заборгованість. Згідно наданого банком розрахунку заборгованість по кредитному договору №001-2915/240-0265 від 05.10.2007року утворилася заборгованості в розмірі 17614,72 доларів США, з яких 1247,37 доларів США - прострочена заборгованість по кредиту, 13899,98 - доларів США сума дострокового стягнення кредиту, 2432,79 доларів США - відсотки,34,58 доларів США - підвищені відсотки. Таким чином, відповідач [PERSON] порушила умови кредитного договору, зокрема, не здійснювала своєчасного погашення заборгованості в установлені кредитним договором строки. Відповідно до ст.129 Конституції України, ст.ст.10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно із вимогами ч.2 ст.27 ЦПК України всі наявні докази для підтвердження своїх вимог та заперечень сторони повинні надати до початку розгляду справи по суті. Беручи до уваги, що відповідач [PERSON] доказів належного виконання умов договору не надала, а також не надала доказів того, що невиконання зобов`язань за договором сталося не з її вини, суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позовних вимог. Згідно статті 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно статті 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ст.554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Враховуючи вищенаведені норми законодавства, суд приходить до переконливого висновку, що внаслідок укладення договорів поруки між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON] , АТ «Універсал Банк» вправі звертатись до суду із вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому з відповідачів [PERSON] та поручителів - [PERSON] та [PERSON] слід стягнути на користь позивача АТ «Універсал банк» заборгованість за кредитним договором №001-2915/840-0265 від 05.10.2007 року в розмірі 17614 (сімнадцять тисяч шістсот чотирнадцять) доларів США 72 центів, з яких 1247,37 доларів США - прострочена заборгованість по кредиту, 13899,98 - доларів США сума дострокового стягнення кредиту, 2432,79 доларів США - відсотки,34,58 доларів США Судом встановлено, що 21.06.2019р. позивач скерував на адресу відповідача [PERSON] вимогу сплатити прострочену заборгованість за кредитним договором, вказавши, що у випадку невиконання вимоги термін повернення кредиту визнається банком таким, що настав достроково на 61 день з моменту отримання цієї вимоги. Також 21.06.2019р. позивач скерував на адресу відповідача [PERSON] вимогу сплатити прострочену заборгованість за кредитним договором, вказавши, що у випадку невиконання вимоги термін повернення кредиту визнається банком таким, що настав достроково на 61 день з моменту отримання цієї вимоги. 23.06.2019р. позивач скерував на адресу відповідача [PERSON] вимогу сплатити прострочену заборгованість за кредитним договором, вказавши, що у випадку невиконання вимоги термін повернення кредиту визнається банком таким, що настав достроково на 61 день з моменту отримання цієї вимоги. Станом на 28.08.2019р. (граничний строк виконання) вимог не виконані, термін повернення кредиту визнається таким, що настав достроково. Верховний Суд України в постанові від 02.09.2015р. у справі № 6-1077цс15 висловився стосовно дострокового повернення кредиту. Так, якщо договором установлений обов"язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, і сплати процентів відповідно до вимог ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст.1050 ЦК України. Договором поруки не визначено строк, після спливу якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення всіх зобов"язань боржника за кредитним договором. При вирішенні таких спорів суд має брати до уваги, що згідно зі ст.526 ЦК України зобов""язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов"язання, то в разі неналежного виконання позичальником своїх зобов"язань за цим договором, строк пред"явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися із моменту порушення позичальником строку виконання зобов"язання згідно з такими умовами чи у зв"язку із застосуванням банком права на вимогу про повернення кредиту достроково порушення встановленого банком строку дострокового повернення позичальником кредиту. Предявивши вимогу про дострокове повернення кредиту і сплати відсотків за користування ним кредитор відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов"язання й має право пред"явити позов до поручителя, починаючи від дати порушення позичальником установленого банком строку для дострокового повернення кредиту. Цей строк позивачем дотримано. Отже, вимоги до поручителя є підставними. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial