Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

ПАТ "КБ "Хрещатик" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про повернення безпідставно одержаних грошових коштів та сплати процентів за користування ними. Позов мотивовано тим, що 15.09.2013 року [PERSON] звернувся до банкомату ПАТ "КБ "Хрещатик" що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. 1-го Травня, 158 в приміщенні Вінницького регіонального відділення ПАТ "КБ "Хрещатик" за отриманням коштів в сумі 50гривень. У зв'язку зі збоєм в роботі банкомату, викликаним технічними причинами, банкомат замість суми, що замовлялась в розмірі 50 гривень видав відповідачу суму 500гривень. З рахунку відповідача було списано 50 гривень, хоча фактично він отримав 500гривень. Через деякий час відповідач запросив в банкоматі суму 20 гривень, однак отримав 200гривень. В результаті розбіжностей між списаними сумами з рахунку відповідача та фактично виданими банкоматом у відповідача виникла заборгованість перед ПАТ "КБ "Хрещатик" на загальну суму 630 гривень. Позивач звертався до відповідача з вимогою про повернення коштів, однак відповідач кошти не повернув. Просить стягнути з відповідача на користь позивача кошти в сумі 645,15 гривень та судовий збір. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала за обставин викладених в позові. Просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, заперечив щодо його задоволення. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, показання свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановленні наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 15.09.2013 року [PERSON] звернувся до банкомату ПАТ "КБ "Хрещатик" що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. 1-го Травня, 158, в приміщенні Вінницького регіонального відділення ПАТ "КБ "Хрещатик", для отримання коштів в сумі 50гривень та 20 гривень. З оглянутих в судовому засіданні чеків № 9695 та № 9668, 15.09.2013 о 10.24год. та о 09.43 год. [PERSON] зняв з банкомату ХА050014, що знаходиться по вул. 1-го Травня, 158 в м. Вінниці кошти в сумі 20 гривень та 50 гривень (а.с.20). Згідно витягу з журналу банкомата 15.09.2013 року о 09.43 год. з картки №6762468316561756, яка належить [PERSON], видано 50 гривень, купюрами по 5 гривень в кількості 10 шт. та 15.09.2013 року о 10.24год. видано 20 гривень, купюрами 5 гривень в кількості 4 шт. (а.с.6). З наданих доказів та пояснень відповідача вбачається, що відповідач 15.09.2013 року знімав кошти з банкомату по вул. 1 -го Травня 158 в м. Вінниці, в розмірі 20 грн. та 50 грн. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В силу статей 58, 59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ст. 212 ЦПК). Всупереч вказаним статтям, представником позивача не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач одержав грошові кошти в розмірі 200гривень та 500 гривень, а тому суд прийшов до висновку про відмову в задоволені позову. На підставі викладено та

Outcome: dismissed