overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який мотивувала тим, що 23.09.2015 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Виконавчим комітетом Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області. Від шлюбу в них спільних дітей немає. Спільне життя подружжя не склалося, подальше спільне проживання стало недоцільним оскільки між подружжям почали виникати непорозуміння, сварки та скандали внаслідок чого сторони понад чотири місяці проживають окремо. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому вона вирішила звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явилася, до суду подала заяву в якій просила позов задовольнити, а справу розглянути у її відсутність. Також вона вказала, що після розірвання шлюбу бажає надалі іменуватися прізвищем "[PERSON]". Відповідач подав до суду заяву в якій повідомив, що не заперечує проти розлучення, просив суд розглянути справу у його відсутність. Враховуючи те, що сторони скористалися правом на розгляд справи у їх відсутність, суд ухвалює рішення на підставі наявних в справі доказів, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 23.09.2015 року виконавчим комітетом Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області зареєстровано шлюб [PERSON] з [PERSON]., що підтверджується Свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на "[PERSON]". Від шлюбу з відповідачем спільних дітей немає. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. Судом встановлено, що через сварки і скандали сторони припинили подружні стосунки внаслідок чого понад чотири місяці проживають окремо. На даний час позивач проживає з іншим чоловіком з яким бажає створити сім`ю. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За наведених вище обставин, суд вважає за можливе розірвати шлюб, що зареєстрований 23.09.2015 року виконавчим комітетом Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області, актовий запис № 27. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне. Після розірвання шлюбу позивач бажає надалі іменуватися прізвищем "[PERSON]", що узгоджується з приписами ст. 113 СК України. Згідно ст. 88 ч.1 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], який мотивувала тим, що 11.01.2003 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Липовецького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 1. Від шлюбу в них є малолітня донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалося, подальше спільне проживання стало недоцільним оскільки більш як три роки сім`я існує лише формально, у кожного із сторін утворились нові сім`ї. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому позивач вирішила звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не зявилася, до суду подала заяву в якій просила позов задовольнити, а справу розглянути у її відсутність. Також вона вказала, що після розірвання шлюбу бажає надалі іменуватися прізвищем "Педоренко". Відповідач подав до суду заяву в якій повідомив, що не заперечує проти розлучення, просив суд розглянути справу у його відсутність. Враховуючи те, що особи, які беруть участь у справі скористалися правом на розгляд справи у їх відсутність, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, а тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 11.01.2003 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Липовецького районного управління юстиції Вінницької області було зареєстровано шлюб [PERSON] з [PERSON], про що зроблено актовий запис № 1 (а.с. 4). Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на "Педоренко". Від шлюбу з відповідачем є донька [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, а сумісне життя суперечить інтересам подружжя та сім'ї, оскільки більш як три роки вони проживають окремо. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За наведених вище обставин, суд вважає за можливе розірвати шлюб, що зареєстрований 11.01.2003 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Липовецького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 1. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне. Після розірвання шлюбу позивач бажає надалі іменуватися прізвищем "Педоренко", що узгоджується з приписами ст. 113 СК України. Згідно ст. 88 ч.1 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, який мотивувала тим, що 29.05.2011 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] (далі-відповідач), в період якого в неї народився син [PERSON] ([INFO]), а також дочка [PERSON] ([INFO]), які проживають разом з позивачем. Спільне життя подружжя не склалося, у звязку з постійними суперечками та сварками подальше спільне проживання стало недоцільним, сторони фактично припинили взаємні відносини. Формальне збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому вона вирішила звернутися до суду з зазначеним позовом. В судове засідання позивач не зявилася, до суду подала заяву в якій просила позовні вимоги задовольнити, а справу розглянути у її відсутність. Також вона вказала, що після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище "Чаус". Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність в якій також зазначив, що позов визнає. Оскільки сторони скористалися правом на розгляд справи у їх відсутність, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних і доказів, при цьому фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 29.05.2011 року виконавчим комітетом Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області зареєстровано шлюб [PERSON] з [PERSON], у зв'язку з чим складено актовий запис за № 11 (а.с. 4). Після реєстрації шлюбу позивач обрала прізвище чоловіка "Чаус". У шлюбі з відповідачем народився син, [PERSON] ([INFO]), а також донька, [PERSON] ([INFO]), що підтверджується Свідоцтвом про народження (а.с. 5, 6). Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. Судом встановлено, що в подружжя постійно виникали суперечки та сварки, спроби налагодити відносини позитивного результату не дали, у звязку з чим сім`я фактично розпалась, сторони припинили взаємні відносини. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За наведених вище обставин суд вважає за можливе розірвати шлюб, що зареєстрований виконавчим комітетом Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області 29.05.2011 року, актовий запис № 11. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне. Після розірвання шлюбу відповідач бажає залишити прізвище "Чаус", що узгоджується з приписами ст. 113 СК України. Згідно ст. 88 ч.1 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивувала тим, що 09.12.2013 року між нею та [PERSON] (далі відповідач) було укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Немійської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, у зв'язку з чим складено актовий запис № 6. У шлюбі в них спільних дітей немає. Спільне життя подружжя не склалося, у звязку з постійними сварками подальше спільне проживання стало недоцільним. З вересня 2015 року сторони проживають окремо. Формальне збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому вона вирішила звернутися до суду з зазначеним позовом. В судове засідання позивач не зявилася, до суду подала заяву в якій просила позовні вимоги задовольнити, а справу розглянути у її відсутність. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище "Лейбук". Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність в якій також зазначив, що позов визнає. Оскільки сторони скористалися правом на розгляд справи у їх відсутність, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних і доказів, при цьому фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 09.12.2013 року виконавчим комітетом Немійської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області зареєстровано шлюб [PERSON] з [PERSON], у зв'язку з чим складено актовий запис за № 6 (а.с. 4). Після реєстрації шлюбу позивач обрала прізвище чоловіка "Лейбук". У шлюбі з відповідачем спільних дітей немає. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. Судом встановлено, що в подружжя постійно виникали суперечки, спроби налагодити відносини позитивного результату не дали, тривалий час вони проживають окремо. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За наведених вище обставин суд вважає за можливе розірвати шлюб, що зареєстрований виконавчим комітетом Немійської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області 09.12.2013 року, актовий запис № 6. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище "Лейбук", що узгоджується з приписами ст. 113 СК України. Згідно ст. 88 ч.1 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивувала тим, що 10.02.1990 року між нею та [PERSON] (далі відповідач) було укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Староприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області, у зв'язку з чим складено актовий запис № 1. У шлюбі в них неповнолітніх дітей немає. Спільне життя подружжя не склалося, впродовж останніх двох років відповідач проживає з іншою жінкою. Формальне збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому вона вирішила звернутися до суду з зазначеним позовом. В судове засідання позивач не зявилася, до суду подала заяву в якій просила позовні вимоги задовольнити, а справу розглянути у її відсутність. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище "Мельничук". Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність в якій також зазначив, що позов визнає. Оскільки сторони скористалися правом на розгляд справи у їх відсутність, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних і доказів, при цьому фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 10.02.1990 року виконкомом Староприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області зареєстровано шлюб [PERSON] з [PERSON], у зв'язку з чим складено актовий запис за № 1 (а.с. 3). Після реєстрації шлюбу позивач обрала прізвище чоловіка "Мельничук". У шлюбі з відповідачем неповнолітніх дітей немає. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. Судом встановлено, що спільне життя подружжя не склалося, впродовж останніх двох років відповідач проживає з іншою жінкою, а тому збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За наведених вище обставин суд вважає за можливе розірвати шлюб, що зареєстрований виконкомом Староприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області 10.02.1990 року, актовий запис № 1. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище "Мельничук", що узгоджується з приписами ст. 113 СК України. Згідно ст. 88 ч.1 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивувала тим, що 03.11.2007 року між нею та [PERSON] (далі відповідач) було укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, у звязку з чим складено актовий запис за № 29. У шлюбі в них народилась дочка [PERSON] ([INFO]). Через різні погляди на життя спільне життя подружжя не склалося, спроби зберегти сім`ю позитивних результатів не дали, що стало приводом для звернення позивача з вказаним позовом до суду. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище "Дяченко". До суду позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач подав до суду заяву про визнання позову, справу просив розглянути у його відсутність. Оскільки сторони скористалися правом на розгляд справи у їх відсутність, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних і доказів, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив, що 03.11.2007 року виконкомом Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області зареєстрував шлюб [PERSON] з [PERSON], у зв'язку з чим склав актовий запис за №29 (а.с. 4). Після реєстрації шлюбу позивач обрала прізвище чоловіка "Дяченко". У шлюбі з відповідачем народилась дочка - [PERSON] ([INFO], а.с. 6). Відповідно до частини першої статті 110 СК, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з частиною другою статті 112 СК, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. За змістом статті 111 СК, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що через різні погляди на життя спільне життя подружжя не склалося, спроби зберегти сім`ю позитивного результату не дали, у звязку з чим сім`я фактично розпалась. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно частини третьої статті 105 СК, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За наведених вище обставин суд вважає за можливе розірвати шлюб, що зареєстрований 03.11.2007 року виконкомом Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис за № 29. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити собі прізвище "Дяченко", що узгоджується з приписами ст. 113 СК України. Згідно ст. 88 ч.1 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача. Суд вважає, що витрати позивача на оплату послуг адвоката у зв'язку з отриманням правової допомоги в сумі 200 грн. не підтверджуються допустимими доказами, а тому не підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] (далі - відповідач), який мотивував тим, що 14.09.2012 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, у зв'язку з чим в книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис за № 2039. Від шлюбу в них народився син [PERSON] ([INFO]). Через різні погляди на життя спільне життя подружжя не склалося, більше шести місяців сторони проживають окремо. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому він вирішив звернутися до суду з вказаним позовом. В судове засідання позивач не з'явився, до суду подав заяву в якій просив позов задовольнити, а справу розглянути у його відсутність. Відповідач подала до суду заяву в якій повідомила, що не заперечує проти задоволення позову, просила суд розглянути справу у її відсутність. Також вона вказала, що після розірвання шлюбу бажає відновити дошлюбне прізвище "[PERSON]". Враховуючи те, що сторони скористалися правом на розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних в ній доказів, при цьому фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд дійшов наступного висновку. 14.09.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області зареєстровано шлюб [PERSON] з [PERSON]., про підтверджується Свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на "[PERSON]". Від шлюбу з відповідачем народився син - [PERSON] ([INFO]), що підтверджується Свідоцтвом про народження (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. Судом встановлено, що спільне життя подружжя не склалося через різні погляди сторін на життя, вже більше шести місяців сторони проживають окремо. У зв'язку з цим, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За наведених вище обставин, суд вважає за можливе розірвати шлюб, що зареєстрований 14.09.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 2039. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне. Після розірвання шлюбу позивач бажає відновити своє дошлюбне прізвище "[PERSON]", що узгоджується з приписами ст. 113 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved