Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

у липні 2018 року Головне управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області звернулося у суд із заявою про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю. Просить зобов'язати АТ "ОТП Банк" розкрити заявнику інформацію, що містить банківське таємницю, відносно фізичної особи - підприємця [PERSON], а саме інформацію про рух грошових коштів розрахункових рахунках. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що відповідно до затвердженого плану - графіку проведення документальних перевірок суб'єктів господарювання за 2018 рік запланована перевірка ФОП [PERSON] 04.05.2018 р. вручено під розписку лист від 03.04.2018р. № 1845/14/08-01-13-05-05 щодо надання документів, необхідних для проведення перевірки. Також [PERSON] повторно складені листи щодо надання первинних документів за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 для проведення документальної планової перевірки. За фактом виходу на податкову адресу ФОП [PERSON] встановлено його відсутність, про що складено акт від 24.05.2018 р. № 177/08-01-13-05/[NUMBER]. Враховуючи, що у заявника станом на 22 травня 2018 року наявна податкова інформація щодо порушення податкового законодавства та у зв'язку з неможливістю розпочати проведення документальної планової виїзної перевірки для здійснення контролю за додержанням податкового, валютного та іншого законодавства, виникла необхідність у одержанні від АТ "ОТП Банк" інформації про обсяг та обіг коштів з зазначенням контрагентів. В судове засідання заявник не забезпечив явку свого представника. Надіслав заяву про судовий розгляд справи без участі їх представника. (а.с. 56) В судове засідання заінтересовані особи не з'явилися, відзиву за заяву не надали, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання. Відповідно до ч. 2 ст. 349 ЦПК України, неявка в судове засідання без поважних причин заявника та (або) особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, чи їх представників або представника банку не перешкоджає розгляду справи, якщо суд не визнав їхню участь обов'язковою. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що фізичною особою - підприємцем [PERSON] відкрито у АТ «ОТП Банк" наступні рахунки: № № [NUMBER], [NUMBER],[NUMBER],[NUMBER],[NUMBER],[NUMBER],[NUMBER],[NUMBER],[NUMBER],[NUMBER],[NUMBER],[NUMBER],[NUMBER],[NUMBER],[NUMBER],[NUMBER],[NUMBER],[NUMBER],[NUMBER],[NUMBER],[NUMBER]. Відповідно до затвердженого плану - графіку проведення документальних перевірок суб'єктів господарювання за 2018 рік запланована документальна планова виїзна перевірка ФОП [PERSON] з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та спати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договвору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов"язкове державне соціальне страхування. З матеріалів справи вбачається, що 04.05.2018 вручені ФОП [PERSON] направлення від 04.05.2018р. № 174,175,176 та копію наказу ГУ ДФС у Запорізькій області від 03.05.2018р. № 1308 «Про внесення змін до наказу ГУ ДФС Запорізької області від 19.03.2018р.№ 835», щодо проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП [PERSON] з 04.05.2018р. З метою отримання документів для проведення перевірки ФОП [PERSON] 04.05.2018р. вручений під розписку лист 03.04.2018р. № 1845/14/08-01-13-05-05 щодо надання документів необхідних для проведення перевірки. Крім того, [PERSON] повторно складені листи щодо надання первиних документів за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 для проведення документальної планової перевірки. Станом на 22.05.2018р. первинні документи, пов'язані з здійсненням господарської діяльності ФОП [PERSON] до перевірки не надано. Відповідно до п.19-1.1.1 - 19-1.1.2. ст.19 Податкового кодексу України, контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів. Для виконання покладених на контролюючі органи функцій їм надані права, що визначені законодавцем та наведені у статі 20 Податкового Кодексу України. Згідно з п.п.20.1.5 п.20.1 ст.20 Податкового Кодексу України, контролюючі органи мають право одержувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України, комерційних банків та інших фінансових установ довідки у порядку, встановленому Законом України «Про банки і банківську діяльність» та цим Кодексом, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках, у тому числі про ненадходження у встановлені терміни валютної виручки від суб'єктів підприємницької діяльності». Підстави для отримання інформації, що містить банківську таємницю, передбачені пунктами 1 - 4 ч.1 ст.62 Закону №2121 та п.п.20.1.5п.20.1 ст.20 ПК України. Органи державної податкової служби мають право отримати будь-яку інформацію, віднесену Законом до банківської таємниці на підставі пунктів 1 (з дозволу власника цієї інформації) та 2 (за рішенням суду) ч.1 ст.62 Закону №2121. Окрім цього, відповідно до п. 73.4 ст. 73 ПК України інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків надається в обсягах більших, ніж передбачені пунктом 73.3 цієї статті, банками та іншими фінансовими установами контролюючим органам за рішенням суду. Для отримання такої інформації контролюючий орган звертається до суду. Відповідно до ст. 1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунку, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Частиною 1 ст. 60 Закону «Про банки і банківську діяльність» визначено, що банківською таємницею є інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку і розголошення якої може завдати матеріальної чи моральної шкоди клієнту, якою зокрема, є відомості про банківські рахунки клієнтів, операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди. Порядок розкриття банківської таємниці визначено ст. 62 Закону «Про банки і банківську діяльність». Цією нормою визначено коло осіб, на вимогу яких розкривається банківська таємниця, підстави її розкриття та обсяг інформації, яка надається. Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 62 Закону, підставами для розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, є: по-перше, письмовий запит або дозвіл власника інформації; по - друге, письмова вимога або рішення суду; по-третє, письмова вимога уповноважених державних органів, перелік яких визначено законом і є вичерпним. З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що на вимогу відповідних уповноважених державних органів банк вправі надати інформацію, яка містить банківську інформацію, у межах і обсягах, визначених цим та іншими законами, тобто банки надають обмежену законом інформацію. Зазначені обмеження, у тому числі, викладені в ч. 4 ст. 62 Закону «Про банки і банківську діяльність», не стосуються випадків надання банком інформації, яка є банківською таємницею, за дозволом клієнта чи за рішенням (вимогою) суду. Такий висновок узгоджується з п. 3.5 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14.07.2006 р. № 267 та главою 12 ЦПК України, що регулює порядок розгляду судом справ про розкриття банківської таємниці (п. 5 ст. 288, п. 4 ч. 1 ст. 290 ЦПК України). Відповідно до ст. 11 п.5 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановленому законами України, мають право одержувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України та комерційних банків у порядку, встановленому Законом України від 12.07.2000 р. №2121-ІІІ та ст.234 Закону України «Про банки і банківську діяльність», зі змінами та доповненнями, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду - про обсяг та обіг коштів на рахунках. Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення заяви Головного Управління ДФС у Запорізькій області про розкриття інформації, що містить банківську таємницю, відносно руху грошових коштів по рахунках ФОП [PERSON], відкритих у АТ «ОТП Банк" за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року. У відповідності до ч.3 ст. 350 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про розкриття банком таємниці, яка містить банківську таємницю.

Outcome: approved