Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває справа за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 20 квітня 2007 р. між Позивачем та фізичною особою [PERSON] укладено Договір кредиту № 123Ж . Відповідно до п. 1.1. Договору кредиту, Позивач в порядку та на умовах, визначених Договором кредиту, Відповідачеві у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 90 000,00 доларів США, зі сплатою 12,45 процентів річних, з погашенням суми основної заборгованості в розмірі яку, визначеному у графіку погашення відповідно до п.1.1.1. Договору кредиту та кінцевим терміном погашення заборгованості до 19.04.2032 р. Також 23.06.2009 р. між Позивачем та Відповідачем 1 укладено Додаткова угода № 123Ж/1 до у кредиту № 123Ж від 20.04.2007 р., за яким змінено порядок та строки погашення. Відповідно до п.1.1 повернення кредиту буде здійснюватися рівними частинами, в розмірі 93320,00 доларів США, в строк до 20 числа кожного місяця , зі сплатою 14,00 % річних, в строк до 19.04.2037 року. Також 24.10.2012 р. між Позивачем та Відповідачем 1 укладено Договір про внесення змін № 2 до Договору кредиту № 123Ж від 20.04.2007 р. Також 24.10.2012 р. між Позивачем та Відповідачем 1 укладено Договір про внесення змін №3 до Договору кредиту № 123Ж від 20.04.2007 р., за яким на 6 місяців встановленна відсоткова ставка на рівні 1% річних до 24 квітня 2013 року, з 24 квітня 2013 року встановлюється на рівні 14,00 % річних. Невиконання Відповідачем умов Договору кредиту призвело до того, що Позивачем надіслано Відповідачеві письмові повідомлення з вимогою в 30-денний термін з дня отримання листів повернути в повному обсязі Кредит, проценти за фактичний час використання Кредиту та нараховані штрафні санкції №02-06/011 від 25.11.2013 року, яке було отримано відповідачем 28.11.2013 року. Також 23.06.2009 р. між Позивачем та Відповідачем 2 укладено Додаткова угода № 123Ж0-1/2 до Договору поруки № 123Ж-2 від 20.04.2007 р. Відповідно до договору п.1.1. повернення кредиту буде здійснюватися рівними частинами, в розмірі 93320,00 доларів США, в строк до 20 числа кожного місяця , зі сплатою 14,00 % річних, в строк до 19.04.2037 року. Також 24.10.2012 р. між Позивачем та Відповідачем2 укладено Договір про внесення змін №2 до Договору поруки № 123Ж-2 від 20.04.2007 р., за яким на б місяців встановленна відсоткова ставка на рівні 1% річних до 24 квітня 2013 року, з 24 квітня 2013 року встановлюється на рівні 14,00 % річних Відповідачу-2 направлені письмові повідомлення: №02-06/012 від 25.11.2013 року з вимогою про виконання зобов`язання за Договором кредиту, від отримання яких Відповідач-2 ухиляється, про що свідчать повернуті на адресу Позивача конверти поштових відправлень. Однак Відповідач-2 взяті на себе зобов`язання по поверненню Кредиту та процентів за Договором поруки, в односторонньому порядку виконувати відмовляється, що підтверджується є відсутністю відповіді на письмову вимогу та несплатою боргу. Позивач просить стягнути солідарно із [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 1119405,12 грн. та судові витрати по справі в розмірі 3654,00 грн.. Крім того, 21.12.2020 року представником АТ «Афальфа Банк» подано заяву про уточнення позовних вимог, з якої вбачається, стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» суму заборгованості в розмірі 121 733,41 (сто двадцять одну тисячу сімсот тридцять три) дол. США 41 центів, що в загальній суму, в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ станом на 20.01.2014 року становить 973 015, 14 (дев`ятсот сімдесят три тисячі п`ятнадцять) грн. 14 коп. Стягнути з відповідачів суму сплаченого судового збору. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Відповідач [PERSON] та [PERSON] , в судове засідання не з`явилися повторно. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином рекомендованою кореспонденцією,\~а тому вважається повідомленим\~належним чином.Однак подали \~заяву щодо розгляду справи в їх відсутність.\~ Враховуючи думку сторін, представників сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Судом встановлено, що 27 жовтня 2015 року у справі було ухвалено заочне рішення. Ухвалою суду від 19 листопада 2019 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 27 жовтня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено та скасоване заочне рішення\~ від 27 жовтня 2015 року по даній справі . Ухвалою суду від 06 жовтня 2020 року залучено до участі у справі замість позивача АТ «Укрсоцбанк» його правонаступника Акціонерне товариство «Альфа-Банк». Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 19 листопада 2019 року по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 12 листопада 2020 року підготовче провадження\~у справі\~за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості - закрито. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 20.04.2007 року між Позивачем та [PERSON] укладено Договір кредиту №123Ж. 23.06.2009 року між Позивачем та [PERSON] укладено Додаткову угоду №123Ж/1 до Договору кредиту №123Ж від 20.04.2007 року, яким змінено порядок та строки погашення, а саме «Повернення кредиту буде здійснюватися рівними частинами в розмірі 93320,00 доларів США, в строк до 20 числа кожного місяця, зі сплатою 14% річних, в строк до 19.04.2037 року. 24.10.2012 року між Позивачем та [PERSON] укладено Договір про внесення змін №2 до Договору кредиту №123Ж від 20.04.2007 року. Крім того, 24.10.2012 року між Позивачем та [PERSON] укладено Договір про внесення змін №3 до Договору кредиту №123Ж від 20.04.2007 року, за яким на 6 місяців встановлена відсоткова ставка на рівні 1% річних до 24 квітня 2013 року, з 24 квітня 2013 року встановлюється на рівні 14% річних. В рахунок забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов`язань перед Позивачем за Договором кредиту щодо повернення Кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій, можливої неустойки (пені, штрафів), між Позивачем, [PERSON] та [PERSON] , 20.04.2007 року укладено Договір фінансової поруки №123Ж-2. Відповідно до п.1.1. Договору фінансової поруки, [PERSON] зобов`язався у повному обсязі солідарно відповідати перед Позивачем за виконання [PERSON] . Договору кредиту. Відповідно до п. 3.1.2, Договору поруки, [PERSON] зобов`язаний протягом тридцяти робочих днів від дати отримання повідомлення Позивача про невиконання Відповідачем-1 забезпеченого порукою зобов`язання, виконати відповідне зобов`язання. 23.06.2009 року між Позивачем та [PERSON] укладено Додаткову угоду №123Ж-1/2 до Договору фінансової поруки №123Ж-2 від 20.04.2007 року, за яким змінено порядок та строки погашення, а саме повернення кредиту буде здійснюватися рівними частинами, в розмірі 93320 доларів США, в строк до 20 числа кожного місяця, зі сплатою 14% річних, в строк до 19.04.2037 року. Також 24.10.2012 року між Позичивачем та [PERSON] укладено Договір про внесення змін №2 до Договору фінансової поруки №123Ж-2 від 20.04.2007 року, за яким на 6 місяців встановлена відсоткова ставка на рівні 1% річних до 24 квітня 2013 року, з 24 квітня 2013 року встановлюється на рівні 14% річних. Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, ст.ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з ст.ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України\~ правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов"язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов"язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди ( ст.638 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов"язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина перша стаття 1050 ЦК України). За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 527 ЦК України боржник зобов"язаний виконати свій обов"язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов"язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).Зобов"язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов"язку не встановлений або визначений моментом пред"явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь який час. Під час судового розгляду справи стало відомо, що під час примусового виконання заочного рішення суду від 27.10.2015 року боржником [PERSON] частково погашено заборгованість 146390,00 грн. Згідно прохальної частини позовної заяви ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», позивач просив суд стягнути на його користь з Відповідачів заборгованість в сумі 140 048,18 дол. США, що в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ станом на 20.01.2014 р. становить 1119405,12. У постанові від 16 січня 2019 року (справа №373/2054/16-ц, провадження №14- 44) Велика Палата Верховного Суду зазначено правові висновки щодо винесення рішення про стягнення заборгованості у валюті зобов`язання, зокрема Велика Палата Верховного Суду зазначає, що нею висловлена правова позиція з цього приводу, яку викладено у постанові від 04 липня 2018 року в справі N 14-134цс18. Велика Палата Верховного Суду вказала, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який має бути виконаний примусово за участю державного виконавця. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Виходячи з наведеного, підлягає стягненню з боржника заборгованість в сумі 146 390,00 грн. яка має бути переведена у валюту зобов`язання та становить 18 314,77 дол. США згідно офіційного НБУ станом на 20.01.2014 р. (100 дол. США - 799,3 грн.) Загальна сума заборгованості\~складається з: заборгованість за Кредитом в розмірі 146 390,00 грн. яка має бути переведена у валюту зобов`язання та становить 18 314,77 дол. США згідно офіційного НБУ станом на 20.01.2014 р. (100 дол. США - 799,3 грн.), заборгованість за\~ процентами в розмірі 43315,34 дол. США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту в сумі - 4 029,18 грн., пеня за несвоєчасне погашення відсотків в сумі 82434,20 грн. Відповідно до умов\~ Договору фінансової поруки та Додаткових угод до неї, у випадку невиконання Боржником взятих на себе зобов`язань по Кредитному договору, Поручитель несе солідарну відповідальність перед Кредитором на рівні з Боржником за повернення сум кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом та можливих штрафних санкцій. Крім того, слід зазначити, що як укладення, так і виконання договірних зобов"язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству, а тому обгрунтованими є вимоги позивача про стягнення заборгованості за договором позики від 20.04.2007 року в доларах США, так як саме в цій іноземній валюті була надана позика за вказаними договором, що відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, постанова від 23 жовтня 2019 року у справі № 723/304/16-ц (провадження № 14-360цс19). Висновки про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті містяться й у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18), від 16 січня 2019 року у справах № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18), № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) та № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18). За таких обставин у відповідності до вимог діючого законодавства, вимоги позивача обгрунтовані та підлягають до задоволення. У відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 3654 (три тисячі шістсот п"ятдесят чотири) гривні 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved