Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

11.08.2016 року позивач ПАТ«Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в якому просе стягнути з відповідачів на його користь заборгованість по кредитному договору на загальну суму 143 727,90 гривень та судові витрати сплачені ним на загальну суму 2155,92 гривень. Повноважний представник позивача до судового засідання не з*явився, але подав заяву в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та у випадку неявки відповідача просив розглядати справу в заочному порядку. Відповідачі в судове засідання не з*явились, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи і судом було прийняте рішення справу розглянути без їх участі в заочному порядку. Суд, дослідивши заяву представника позивача та дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав: 25.05.2012 року між ПАТ"Укрсоцбанк" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №175АІ20120525001, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у сумі 131390,00 грн. на наступних умовах: строк погашення-25 травня 2017 р.; відсоткова ставка за користування кредитними коштами-16,20% річних; позичальник зобов*язаний виконати зобов*язання за кредитним договором у повному обсязі(а.с.8-13,14-15,16-18,19-22,23-24,25). Банк свої зобов'язання за Кредитним договором перед Відповідачем виконав, надавши Відповідачу кредит в сумі 131 390 грн. 00 коп. 25 травня 2012 року в якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, було укладено Договір застави № 175АІ20120525001-ЗАСТ (надалі - Договір застави) між Банком та Відповідачем. Відповідно п. 1.1. Договору застави предметом застави є рухоме майно, а саме: автомобіль марки SKODA ОСТА VIA A5 AMBITION, № кузова Y6UCK41Z0CB156849, державний номерний знак [NUMBER] (надалі - Предмет застави). Також, з метою забезпечення виконання зобов'язань Відповідача-1,25 травня 2012 року між Позивачем, Відповідачем-1 та [PERSON] (далі - Відповідач-2, Поручитель) було укладено Договір поруки № 175АІ20120525001-П. 25 травня 2012 року між Позивачем, Відповідачем-1 та [PERSON] (далі - Відповідач-3, Поручитель) було укладено Договір поруки № 175АІ20120525001-П/1. 25 травня 2012 року між Позивачем, Відповідачем-1 та [PERSON] (далі - Відповідач-4, Поручитель) було укладено Договір поруки № 175АІ20120525001-П/2. Згідно умов п. п. 1.1 Договорів поруки, Поручитель зобов'язується перед Кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми Кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку передбаченому Кредитним договором. Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в « належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами\~\~ договору\~\~ є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Кредитний Договір, Договір Застави, Договори Поруки оформлені згідно вимог цивільного законодавства, скріплені підписами працівника ПАТ «Укрсоцбанк» та печатками з однієї сторони і підписами Відповідачів з іншої, що є безперечним підтвердженням досягнення згоди з усіх істотних умов договорів та їх укладення. Однак, Відповідач-1 порушив умови Договору кредиту. Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору, у разі прострочення Позичальником термінів сплати відсотків, визначених в п. 2.4. Кредитного договору, а також прострочення строків повернення Кредиту, визначених п. 1.1., Відповідач сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період прострочення. В результаті порушення умов Кредитного договору, станом на 01 січня 2016 року, згідно розрахунку (копія додається), заборгованість Відповідача-1 по Договору кредиту № 175АІ20120525001 від 25.05.2012 року складає 143 727 (сто сорок три тисячі сімсот двадцять сім) грн. 90 коп. та складається з: -\~\~\~\~\~\~\~\~ Заборгованість за кредитом -88 905,21 грн.; -\~\~\~\~\~\~\~\~ Заборгованість за відсотками 23 302,81 грн.; -\~\~\~\~\~\~\~\~ Пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 12 403,18 грн.; -\~\~\~\~\~\~\~\~ Пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 6 747,89 грн.; -\~\~\~\~\~\~\~\~ Інфляційні витрати за кредитом - 7 938,68 грн.; -\~\~\~\~\~\~\~\~ Інфляційні витрати за відсотками 4 430,14 грн. Згідно із ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаннм договором належним чином не виконував. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з приписами ст.ст. 1050, 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитодавець) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалась, та сплати процентів, належних йому відповідно до укладеного між ними договору. Відповідач не надав позивачеві грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором, зобовязання належним чином не виконав. Отже, у банку виникло право вимагати від [PERSON] повернення суми кредиту. Тому позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 88905,21 гривень, заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 23302,81 гривень, а всього 112 208,02 гривень суд вважає обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов"язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено інше, і у тому же обсязі що і боржник. Також, суд вважає, що оскільки порушені [PERSON] зобов"язання по договору кредиту №175АІ20120525001, були забезпечені порукою, а саме: укладеними позивачем з поручителями [PERSON], [PERSON], [PERSON] договорів поруки №№175АІ20120525001-П/2, які по цими договорами зобов"язались нести з [PERSON] як позичальником, солідарну відповідальність за невиконання ним обов"язків за договором позики, то на користь позивача слід стягнути солідарно суму основного боргу 112208,02, бо право позивача на повернення йому кредиту підлягає захисту. Згідно із ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014р. №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з ч.2 ст. 11 вказаного Закону його дія поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення. Частиною 5 ст. 11 цього Закону Кабінету Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону доручено, зокрема, затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення. Місто Донецк Донецької області входить в Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015р. №1275-р. (підпункт 1 пункту 1). Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014р. №1079 р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014р. №1053-р, в подальшому розпорядження від 05.11.2014р. №1079-р було предметом оскарження в адміністративному суді та у задоволенні позову було відмовлено. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015р. №1275-р. на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, а також визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053». З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що пеня та інфляційні витрати в сумі 31519,89 гривень нараховано станом на 01.01.2016 року (а.с.6-7). Матеріали справи свідчать про те, що відповідачі зареєстровані в м.Донецьк (а.с.27,29,31,34,35). Тому з огляду на викладене позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідачів пені та інфляційних витрат в розмірі 31519,89 гривень не грунтуються на вимогах законодавства і задоволенню не підлягають. При вирішенні питання про відшкодування судових витрат, понесених позивачем при зверненні до суду по сплаті судового збору в сумі 2155,92 гривень (а.с.3), суд враховує вимоги п. 35 постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати» відповідно до якого вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Також суд враховує роз»яснення, викладені у п.36 вказаної постанови, які передбачають, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Тому позовні вимоги позивача і в цій частині підлягають частковому задоволенню в розмірі 1683,13 грн.(2155,92 х78,07%(112208,02:(143727,90:100)х1%). Також відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК Уркаїни до витрат, пов"язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов"язані з публікацією в персі оголошення про виклик відповідача. Оплату публікації оголошення в пресі в розмірі 420,00 гривень було здійснено позивачем ПАТ "Укрсоцбанк". Але за вказаних вище обставин з врахуванням часткового задоволення позову суд приходить до висновку і про часткове відшкодування позивачу витрат на оплату публікації оголошення про виклик відповідача - в сумі 328,00 грн.(420х78,07%) .

Outcome: partial