Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - адвокат Горський О.І. звернувся до Бережанського районного суду Тернопільської області з позовною заявою до відповідача Саранчуківської сільської ради, Тернопільського району, Тернопільської області про встановлення факту спільного проживання. Обґрунтовуючи подану позовну заяву, представник позивачки вказує, що позивачка та [PERSON] з 07 червня 1985 року спільно проживали за адресою: [ADDRESS] . За час спільного проживання вони підтримували фактичні шлюбні відносини, однак їх не реєстрували у встановленому законом порядку через особисті переконання. Вони вели спільне господарство та побут аж до смерті спадкодавця [PERSON] .. За час спільного проживання дітей чи утриманців у них не було. [INFO] [PERSON] помер та після його смерті відкрилася спадщина за законом на 1/2 частину у житловому будинку із надвірними будівлями по [ADDRESS] , яку позивачка фактично прийняла, оскільки вступила в управління спадковим майном, що виразилося у догляді та обслуговуванні спадковим майном. Маючи намір прийняти спадщину у встановленому законом порядку позивачка звернулася до Бережанської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, однак останньою їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом , у зв"язку з відсутністю документів, які посвідчують факт належного прийняття спадщини, а саме спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що необхідно для залучення її до четвертої черги спадкоємців за законом, а також її було порекомендовано звернутися до суду для встановлення факту спільного проживання. Встановлення факту проживання однією сім"єю необхідне позивачці для оформлення спадкових прав на нерухомість, тому позивачка вважає за доцільне проводити вирішення заявленого спору в порядку позовного провадження. заявниця та [PERSON] ( [PERSON] ) перебували у зареєстрованому шлюбі. Однак в силу життєвих обставин в 2008 році вони розірвали шлюб, але продовжували проживати разом. Представник позивачки - адвокат Горський О.І. в судове засідання, не з"явився, однак надіслав на адресу суду письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує з мотивів наведених у позовній заяві та просить суд їх задовольнити - встановити факт проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою : [ADDRESS] , однією сім"єю з 07 червня 1985 року по [INFO], як спадкоємця четвертої черги за законом. Також просить суд розгляд даної справи проводити без його участі, а також без участі позивачки. Представник відповідача Саранчуківської сільської ради Тернопільського району, Тернопільської області в судове засідання не з"явився, однак надіслав на адресу суду письмову заяву, в якій зазначив, що при вирішенні даного спору покладається на думку суду та просить суд розгляд даної справи проводити без участі представника Саранчуківської сільської ради. Дослідивши подану позовну заяву, надані докази по справі, судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачка та [PERSON] з 07 червня 1985 року спільно проживали за адресою: [ADDRESS] , що доводиться записами у погосподарській книзі та будинковій книзі. За час спільного проживання вони підтримували фактичні шлюбні відносини, однак їх не реєстрували у встановленому законом порядку через особисті переконання. Вони вели спільне господарство та побут аж до смерті спадкодавця [PERSON] .. За час спільного проживання дітей чи утриманців у них не було. Факт спільного проживання доводиться довідками виданими Саранчуківською сільською радою, записами у погосподарській книзі та будинковій книзі. Зокрема у відповідності до записів у погосподарській книзі позивачка була головою колгоспного двору а [PERSON] записаний, як її чоловік. Тобто із наведених фактичних обставин справи вбачається, що позивачка [PERSON] та [PERSON] із 07.06.1985 року по час смерті останнього спільно проживали, вели спільне господарство та побут, були пов"язані між собою взаємними правами та обов"язками. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , актовий запис №7, та після його смерті відкрилася спадщина за законом на 1/2 частину у житловому будинку із надвірними будівлями по [ADDRESS] , яку позивачка фактично прийняла, оскільки вступила в управління спадковим майном, що виразилося у догляді та обслуговуванні спадковим майном. Маючи намір прийняти спадщину у встановленому законом порядку позивачка звернулася до Бережанської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, однак останньою їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом , у зв"язку з відсутністю документів, які посвідчують факт належного прийняття спадщини, а саме спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що необхідно для залучення її до четвертої черги спадкоємців за законом, а також її було порекомендовано звернутися до суду для встановлення факту спільного проживання. Таким чином на даний час позивачці [PERSON] необхідно встановити факт проживання зі спадкодавцем [PERSON] однією сім"єю не менше як п"ять років до часу відкриття спадщини, оскільки іншим чином, а ні ж в судовому порядку, вона не може довести даного факту та належним чином реалізувати своє право на спадкування за законом. У відповідності до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 " Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" зокрема зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім"єю не менше як п"ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно врахувати правила ч.2 ст.3 СК про те, що сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. Зазначений п"ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім"єю до набрання чинності ЦК ( п.21 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7). До числа спадкоємців четвертої черги входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Зазначене положення поширюється щодо осіб - чоловіка або жінки, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, але перебувають в іншому зареємтрованому шлюбі; проте не поширюється щодо інших осіб, які перебувають у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, але проживали однією сім"єю зі спадкодавцем на інших засадах, ніж фактичні шлюбні відносини. Згідно до п.21 ППВСУ №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка(чоловік), які проживали однією сім"єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов"язані спільним побутом, мали взаємні права та обов"язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім"ї, тощо. Таким чином, із врахуванням відсутності будь-яких договорів найму житлового приміщення, чи його частини, укладених між [PERSON] та [PERSON] , їх спільне проживання за адресою [ADDRESS] , з 07 червня 1985 року по [INFO] в розумінні ст.3 СК України є проживанням однією сім"єю. У відповідності до п.23 ППВС України від 30.05.2008 №7 " Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв"язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Враховуючи те, що немає інших спадкоємців за заповітом та законом, які б подали заяву про прийняття спадщини, осіб, які мали б право на обов"язкову частку у спадковому майні теж нема, що доводиться інформаційними довідками зі спадкового реєстру, відповідно до п.24 постанови Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року " Про судову практику у справах спадкування", при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Враховуючи, що з досліджених в судовому засіданні доказів достовірно встановлено, що позивачка проживала спільно з [PERSON] однією сім`єю, за адресою [ADDRESS] , суд прийшов до переконання щодо задоволення позовних вимог позивачки На підставі ст. 3 СК України та

Outcome: approved