Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

[PERSON], інтереси якого представляє [PERSON], звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа без самостійних вимог: Рахівська міська рада про усунення перешкод у корситуванні власністю, шляхом зобов"язання вчинення певних дій, посилаючись на те, що позивач являється власником в цілій частині житлового будинку [ADDRESS] Даний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,08 га цільовим призначенням якої є будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Суміжними землекористувачами земельної ділянки та його сусідами є відповідачі по даному позову. З серпня 2015 року позивач намагається здійснити ремонт фасаду житлового будинку, який йому належить. Однак, відповідачі забороняють провести ремонт будинку [ADDRESS] зі сторони свого дворогосподарства, хоча в технічній документації щодо посвідчення права власності на земельну ділянку відповідачів зі сторони будинку позивача вказано землі спільного користування. 20 серпня 2015 року за заявою представника позивача було проведено обстеження дворогосподарства по [ADDRESS]. Із зазначеного акту вбачається, що відповідачі категорично відмовляються надати доступ до земель, які перебувають у спільному користуванні, чим позбавляють можливості позивача провести відпрвідний капітальний ремонт фасаду житлового будинку. 21 червня 2016 року представник позивача звернулася з письмовою заявою до відповідачів про надання доступу для проведення ремонту фасаду житлового будинку [ADDRESS] однак відповідачі будь-яким способом уникають від надання дозволу на доступ для проведенн ремонтних робіт. 21 липня 2016 року на засіданні остійної комісії Рахівської міської ради з питань регулювання земельних відносин та містобудування вкотре вирішувалося спірне питання, однак Рахівська міська рада самоусунулася від його вирішення. У зв"язку з чим просив усунути [PERSON] перешкоди у користуванні власністю, житловим будинком [ADDRESS] шляхом зобов"язання відповідачів [PERSON], [PERSON], мешканців [ADDRESS] та [PERSON], мешканця [ADDRESS] надати доступ до домоволодіння [ADDRESS] для ремонту та обслуговування будівлі [ADDRESS] та стягнути з відповідачів судові витрати. В ході розгляду справи позивачем змінено позовні вимоги, де просить усунути [PERSON] перешкоди у користуванні власністю, житловим будинком [ADDRESS] шляхом зобов"язання відповідачів [PERSON], [PERSON], мешканців [ADDRESS] та [PERSON], мешканця [ADDRESS] надати доступ до домоволодіння [ADDRESS] для ремонту та обслуговування будівлі [ADDRESS] тривалістю у три місяці, з часу набрання рішенням законної сили. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, наведених в позові та просять такі задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Просить відмовити у задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що в червні 2016 року позивач письмово звернувся до нього з вимогою надати йому особисто доступ у їх двір, при цьому не вказавши дати, терміну, обсягу запланованих робіт, виконавців, не гарантував безпеки, схоронності та цілісності їхнього майна. Він направив лист-відповідь, де просив вказати повний перелік робіт, що ним планується проводити, а також обгрунтувати необхідність перебування посторонніх осіб у їхньому подвір"ї. Відповіді він не отримав. 21 липня 2016 року відбулось засідання Постійної комісії з питань регулювання земельних відносин та містобудування Рахівської міської ради, де розглядалося звернення [PERSON], на якому вона стверджувала, що вони відповідачі перешкоджають проводити ремонті роботи фасади її будинку. На комісії було встановлено, що даний факт не відповідає дійсності те рекомендовано заявнику звернутися письмово до власників будинку [ADDRESS] де вказати вид робіт, виконавців, а також строки проведення робіт. Також [PERSON] забула повідомити, що відбулося засідання робочої групи при голові Рахівської міської ради [PERSON], де розглядалося аналогічне питання. Враховуючи неприязні відносини, а такоє їх недовіру до позивача було запропоновано, а міським головою [PERSON] підтримано підписати спільне зобов"язання, де позивачі вкажуть дату, термін, обсяг. виконавців запланованих робіт тощо, а вони переконавшись у добрих намірах сусудів нададуть йому доступ у їхній двір. [PERSON] категорично відмовилася і повідомила, що їй особисто, та іншим постороннім особам, які нібито будуть обслуговувати будинок [ADDRESS] потрібний постійний необмежений доступ до їхнього дворогосподарства. Земельна ділянка спільного користування мешканців будинків [ADDRESS] служить заїздом до їхнього дворогосподарства, яким вони постійно користуються. Під приводом капремонту будинку позивач може поставити на необмежений термін будівельні ліса, цим самим заблокувавши заїзд у двір. Перебування посторонніх осіб у дворі в будь-який час доби, без їхньої присутності та згоди несе потенційну небезпеку дванадцятьом, в тому числі п"ятьом неповнолітнім особам, що постійно проживають в дворогосподарстві та їхньому майну. Даною позовною заявою, позивач хоче мати постійний необмежений доступ до їхнього дворогосподарства і прикриваючись рішенням суду мати відповідну індульгенцію на вчинення протиправних дій проти них. Враховуючи наведене, просить відмовити у задоволенні позову. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилася. Причина її неявки суду невідома. Представник третьої особи без самостійних вимог в судове засідання не з"явився. В.п. міського голови П.Ю. Бочкор подав заяву, в якій просить справу розглянути без представника Рахівської міської ради, та не заперечують проти задоволення позову. Заслухавши представників позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] являється власником в цілій частині житлового будинку [ADDRESS] що стверджено Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17 лютого 2015 року. Даний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,08 га, цільовим призначенням якої є буджівництво та обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] являються суміжними землевласниками з дворогосподарствами [ADDRESS] Позивач [PERSON], маючи намір здійснити капітальний ремонт фасаду будинку, належного йому на праві приватної власності, в особі свого представника [PERSON], звернувся до відповідачів [PERSON], [PERSON], мешканців [ADDRESS], [PERSON], мешканцям [ADDRESS] з проханням надати дозвіл для доступу до фасаду житлового будинку для його ремонту, зі сторони дворогосподарств відповідачів. Однак, відповідачі відмовляються надати позивачу такий дозві, у звязку з чим між сторонами з цього приводу виник спір. Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Діяльність власника може бути обмежена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. (ч.7 ст.319 ЦК Україну). Судом встановлено, що представник позивача [PERSON] неодноразово зверталася безпосередньо до відповідачів з метою вирішення цього питання між сторонами в добровільному порядку з проханням надати позивачу доступ до його власності лише для обслуговування його будинку та його ремонту, при цьому жодним чином не порушуючи право власності відповідачів, однак відповідачі заперечують наявність законних підстав для проходу на їх ділянку та дворогосподарств. Крім цього, протиправність дій відповідачів, що унеможливлюють вільний доступ до своєї власності [PERSON] підтверджується неодноразовими зверненнями до Рахівської міської ради, відповідями якої було роз'яснено право на звернення до суду та домовленість за погодженням із відповідачами. Зважаючи на спірні правовідносиии, суд вважає, що слід застосувати ст. 98 ЗК України, право земельного сервітуту, яким є право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне бо безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений. Сутність права на чужу річ полягає у встановленні спеціального режиму щодо речі (ч.5 ст. 403 ЦК) та наданні особливого захисту володільцю сервітуту (ч.б ст. 403 ЦК), в тому числі встановленні спеціальних випадків його припинення (ст. 406 ЦК). Згідно ст.99 ЗК України власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів: право проходу та проїзду на велосипеді; право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху та інші земельні сервітути. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання. Матеріалами справи, достовірно доводиться факт перешкоди відповідачами позивачу у здійсненні обслуговування зовнішньої частини житлового будинку. Тому, надання позивачу можливості, обслуговувати свою частину будинку неможливе без обтяження сервітутом ділянки відповідачів за адресою [ADDRESS] та [ADDRESS] на право проходу для обслуговування та поточного ремонту стіни житлового будинку [PERSON] зі сторони дворогосподарства відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON], тривалістю у три місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв"язку у сукупності, суд дійшов до висновку, що відповідачі чинять позивачу перешкоди в користуванні частиною домоволодіння [ADDRESS] чим порушують права позивача, як її власника, а, отже, є достатні підстави для задоволення позовних вимог. Крім того, враховуючи задоволення позову, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів в користь позивача слід стягнути судові витрати, що складаються із судового збору в сумі 640 гривень.

Outcome: approved