Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом щодо солідарного стягнення на користь Публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк", ЄДРПОУ 09807750: з [PERSON] та [PERSON] суми боргу за Договором про надання споживчого кредиту №11261692000 від 04 грудня 2007 року в розмірі 101432 доларів США 14 центів та 75287 грн. 67 коп. (пені); з [PERSON] та [PERSON] суми боргу за Договором про надання споживчого кредиту №11261692000 від 04 грудня 2007 року в розмірі 101432 доларів США 14 центів та 75287 грн. 67 коп. (пені). В обґрунтування позовних вимог у позові, зокрема зазначено, що між АКІБ „УкрСиббанк" (правонаступником якого є позивач) (далі Банк) та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11261692000 від 04 грудня 2007 року (з додатками (графіками платежів, додаткові угоди), зобов'язання за яким Банк виконав повністю - надав цьому відповідачу кредит в розмірі 135153 доларів США, за умови його повернення щомісячними платежами згідно з обумовленим сторонами графіком, з урахуванням сплати річних процентів за користування кредитом, які були погоджені сторонами - 12,49% річних), а цей відповідач свої зобов'язання не виконав належним чином - станом на 11.04.2016 року не сплатив на користь позивача заборгованість, яка відповідно до умов вказаного кредитного договору складає суму 101432 доларів США 14 центів, яка складається з: заборгованості за кредитом - 87885,08 доларів США; заборгованості за процентами - 13547,06 доларів США та пені за несвоєчасне погашення цієї заборгованості в сумі75287 грн. 67 коп. Крім того, договір поруки між АКІБ „УкрСиббанк" (правонаступником якого є позивач) та відповідачем [PERSON] був укладений також 04 грудня 2007 року, зобов"язання за яким цей відповідач не виконала - не оплатила позивачу вказану заборгованість відповідача [PERSON] за вказаним договором про надання споживчого кредиту. Крім того, договір поруки між АКІБ „УкрСиббанк" (правонаступником якого є позивач) та відповідачем [PERSON] був укладений також 04 грудня 2007 року, зобов"язання за яким цей відповідач не виконав - не оплатив позивачу вказану заборгованість відповідача [PERSON] за вказаним договором про надання споживчого кредиту. Представник позивача просила задовольнити вказаний позов, заперечувала щодо витребування від позивача інших документів, зазначаючи, що до суду були надані всі наявні документи щодо спірних правовідносин. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не надав конкретних заперечень, в тому числі, стосовно того, що він за твердженням позивача, отримав від останнього вказаний кредит. Представник [PERSON] - [PERSON] заперечувала проти розміру стягнення заборгованості за кредитом, не посилаючись на власні конкретні розрахунки (не зазначивши будь-якого конкретного періоду та суми, з якими вона не згідна) та не надавши доказів на підтвердження своїх заперечень. Огульно посилалась на можливість заявлення клопотання щодо призначення економічної експертизи, не заявляючи такого клопотання, як і інших конкретних клопотань на відповідній стадії судового розгляду. Сторона відповідача [PERSON] просила відкласти судовий розгляд справи для підготовки до нього (в тому числі після початку судового розгляду справи по суті), при цьому не було враховано, що відповідно до розписок у рекомендованих листах всі відповідачі були повідомлені про це судовий розгляд справи завчасно - ще 10.09.2016 року, тобто зокрема і відповідач [PERSON] мав достатню кількість часу - яка значно перевищує його мінімальну кількість, яку встановлено положеннями ст.74 ЦПК України (не пізніше ніж за три дні до судового засідання), проте останній повідомив, що звернувся за правовою допомогою занадто пізно - без повідомлення будь-яких поважних причин цього, та без надання доказів щодо наявності таких поважних причин, а отже такі дії відповідача не можуть бути визнані добросовісними. Відповідно до положень ч.3 ст.27 ЦПК України - особи, які беруть участь у справі, зобов"язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права. Відповідно до положень ч.2 та ч.3 ст.74 ЦПК України: судові повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а судові повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справі з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов'язковою; судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання. Крім того, судом було фактично враховано, що в силу вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Обов»язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції (параграф 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Всі ці обставини слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проаналізувавши наведені дані, положення ч.2 ст.64 ЦПК України, всі матеріали справи, оглянувши надані оригінали та дослідивши копії, зокрема, вказаного кредитного договору (з додатками, додатковими угодами) та договору поруки, а також копії: вказаних договорів поруки та вимог; статуту позивача; паспортів відповідачів та довідок щодо їх ідентифікаційних номерів, а також розрахунки заборгованості, надані виключно стороною позивача, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Між АКІБ „УкрСиббанк" (правонаступником якого є позивач) (далі Банк) та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11261692000 від 04 грудня 2007 року (з додатками (графіками платежів, додаткові угоди), зобов'язання за яким Банк виконав повністю - надав цьому відповідачу кредит в розмірі 135153 доларів США, за умови його повернення щомісячними платежами згідно з обумовленим сторонами графіком, з урахуванням сплати річних процентів за користування кредитом, які були погоджені сторонами - 12,49% річних), а цей відповідач свої зобов'язання не виконав належним чином - станом на 11.04.2016 року не сплатив на користь позивача заборгованість, яка відповідно до умов вказаного кредитного договору складає суму 101432 доларів США 14 центів, яка складається з: заборгованості за кредитом - 87885,08 доларів США; заборгованості за процентами - 13547,06 доларів США та пені за несвоєчасне погашення цієї заборгованості в сумі 75287 грн. 67 коп. Крім того, договір поруки між АКІБ „УкрСиббанк" (правонаступником якого є позивач) та відповідачем [PERSON] був укладений також 04 грудня 2007 року, зобов"язання за яким цей відповідач не виконала - не оплатила позивачу вказану заборгованість відповідача [PERSON] за вказаним договором про надання споживчого кредиту. Крім того, договір поруки між АКІБ „УкрСиббанк" (правонаступником якого є позивач) та відповідачем [PERSON] був укладений також 04 грудня 2007 року, зобов"язання за яким цей відповідач не виконав - не оплатив позивачу вказану заборгованість відповідача [PERSON] за вказаним договором про надання споживчого кредиту. Так, відповідно до положень ст.1054 ЦК України: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору; Відповідно до положень ст.526, п.1 ст.530 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, в тому числі, у встановлений в ньому строк. Відповідно до положень ст.ст. 549, 550 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання, при цьому, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов"язання. Відповідно до положень ст.554 ЦК України: у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки; особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до положень ст.559 ЦК України: порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності; порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем; порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника; порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя; якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Враховуючи викладене, а також що відсутнє обгрунтування та підстави щодо подвійного стягнення з [PERSON] вказаної суми заборгованості(згідно із зазначеною позивачем конструкцією позовних вимог), суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме належить: стягнути на користь Публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк", ЄДРПОУ 09807750, солідарно з [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], та [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №11261692000 від 04 грудня 2007 року в розмірі 101432 доларів США 14 центів та 75287 грн. 67 коп. (пені), і огульні заперечення представника [PERSON] не спростовують такого висновку суду. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, судові витрати по справі у виді судового збору належить стягнути у рівних частинах з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial