Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

У червні 2014 року ПАБ КБ „ПриватБанк" звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що сторони 30 серпня 2007 року уклали кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, за яким Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 5000,00 грн., а останній погодився на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складають між ним та Банком кредитний Договір та зобов"язався щомісячно погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, оплачувати комісії та штрафи на умовах за цим договором. Позивач, пославшись на порушення відповідачем зобов"язань за кредитним договором, який за розрахунком позивача допустив заборгованість в сумі 14 тисяч 141 грн. 38 коп., що складається з: 3887,44 грн. заборгованості за тілом кредиту; 7408,97 грн. - заборгованості по процентах за користування кредитом; 1933,48 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом; 250,00 грн. - штрафу як фіксованої частини та 661,49 грн. - штрафу як процентної частини. Тому, пославшись на ці обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача в його користь зазначену заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі. Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 25 вересня 2014 року позов було задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] в користь ПАТ КБ „ПриавтБанк" заборгованість по кредиту в розмірі 9292,76 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в сумі 3887,44 грн.; заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 4144,01 грн.; заборгованості по пені в сумі 349,82 грн. і штрафу (фіксована та процентна складова) в сумі 911,49 грн. Також суд стягнув з [PERSON] в користь Банку 243 грн. 60 коп. в рахунок відшкодування судових витрат по справі. В апеляційній скарзі ПАТ КБ „ПриватБанк" ставить питання про зміну рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 25 вересня 2014 року по даній справі в частині зменшення судом заборгованості по процентах і комісії та ухвалити в цій частині рішення про задоволення позовних вимог Банку в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує на те, що суд незаконно зменшив розмір заборгованості по процентах та комісії та стягнув неповну заборгованість за договором. Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Постановивши рішення, місцевий суд виходив з того, що в судовому засіданні були встановлені факти порушення відповідачем договірних зобов"язань, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором. Проте, вважав суд, остання підлягає стягненню в користь позивача в межах трьохрічного строку позовної давності, оскільки відповідач заявив про її застосування згідно з правилами ч.4 ст.267 ЦК України в судовому засіданні та що заборгованість в сумі 1933,48 грн., на думку суду, є пенею, а не комісією, як зазначив позивач. Суд також врахував, що згідно з платіжною карткою № [NUMBER] остання діє до серпня 2011 року (а.с.58), тому строк позовної давності починає перебіг з 01.09.2011 року і на час звернення з даним позовом позивач не пропустив строк звернення до суду щодо стягнення заборгованості по кредиту, тому і прийшов до висновку про стягнення з відповідача в користь позивача заборгованості по тілу кредиту в сумі 3887,44 грн.; заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 4144,01 грн.; заборгованості по пені в сумі 349,82 грн. та штрафу в сумі 911,49 грн. (250,00 + 661,49) і на загальну суму 9292,70 грн.. Проте з таким висновком в частині вирішення позову про стягнення заборгованості за кредитним договором, не може погодитись апеляційний суд. Зокрема, суд помилково вийшов за межі трьохрічного строку позовної давності при вирішенні питання про визначення розміру заборгованості по процентах за користування кредитом, почавши його облік з 01 травня 2011 року замість - з 30 червня 2011 року згідно з розрахунком (а.с.11). Тому до стягнення в межах строку позовної давності за цим розрахунком підлягає сума заборгованості по процентах за користування кредитом в розмірі 3 тисячі 910 грн. 77 коп., а не 4 тисячі 144 грн. 01 коп., як помилково вважав місцевий суд. Суд першої інстанції всупереч наданим доказам (а.с.7 - 13; 16 - 28; 75 - 80) про наявність у відповідача заборгованості по комісії згідно з умовами договору, прийшов до хибного висновку про те, що така заборгованість є пенею і тому зменшив суму стягнення до 349 грн.82 коп. Апеляційний суд, вважає, що позовні вимоги в частині стягнення комісії за користування кредитом підлягають задоволенню в межах трьорічного строку позовної давності згідно з наданим розрахунком (а.с.7 - 13). Тому до стягнення з відповідача в користь Банку належить стягнути 1282 грн. 71 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом. Суд враховує, що заявлені вимоги позивачем щодо стягнення з відповідача штрафу, визначеного у процентному відношенні, залежить від ціни позову, у нашому випадку від суми заборгованості по тілу кредиту + заборгованості по процентах за користування кредитом + заборгованості по комісії і помноженої на 5 відсотків згідно з умовами договору (п.8.6 Умов і Правил надання банківських послуг) (а.с.16, 24). Тому до стягнення з відповідача в користь позивача підлягає сума в розмірі 454 грн. 05 коп. (3887,44 + 3910,77 + 1282,71 Х 0,05% = 454,05), як штраф (процентна складова), а не 661 грн. 49 коп., як визначив місцевий суд. Отже, до стягнення з [PERSON] в користь ПАТ КБ „ПриватБанк" , в межах трьохрічного строку позовної давеості, підлягає сума заборгованості за кредитним договором в розмірі 9 тисяч 784 грн. 97 коп. (3887,44 + 3910,77 + 1282,71 + 250,00 +454,05 = 9784,97). Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що оскаржуване рішення в частині вирішення позову про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає скасуванню, як незаконне і необгрунтоване, з постановленням нового рішення в цій частині вимог про часткове задоволення позову, а доводи апеляційної скарги підлягають частковому врахуванню. Відповідно до правил ст.88 ЦПК України підлягає вирішенню питання про судові витрати.

Outcome: partial