Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-21 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту визнання батьківства, на підтвердження чого її представник за довіреністю [PERSON] суду вказала, що 11 січня 2012 року помер батько заявниці - [PERSON] Журабой, з яким її мати [PERSON], яка померла 28 червня 1991 року, перебувала у фактичних шлюбних відносинах та вказала, що заявниця народилась 17 грудня 1963 року і покійний батько [PERSON] Журабой визнав її своєю дочкою. За життя її мати та [PERSON] Журабой вели спільне господарство, мали спільний бюджет, батько виховував, матеріально утримував та піклувався про неї, але у свідоцтві про народження вона записана зі слів матері на її прізвище "Гончарук", батьки не перебували у зареєстрованому шлюбі, але проживали як одна сім'я. [PERSON] є спадкоємцем за законом на спадкове майно, яке залишилось після смерті батька, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з неможливістю встановлення факту батьківства, а тому звертається до суду. Представник заінтересованої особи Маківської сільської об'єднаної територіальної громади Дунаєвецького району Хмельницької області у судове засідання не з'явився, однак суду надана заява, в якій просить розгляд справи провести без його участі, проти задоволення заяви не заперечують. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника заявниці та свідків, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 17 грудня 1963 року. Із свідоцтва про народження серії V-УР №1098430 видно, що її матір'ю вказана [PERSON], а відомості про батька відсутні, дівоче прізвище заявниці "Гончарук", в 1982 році зареєструвала шлюб і їй присвоєно прізвище "Тхоревська", що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища. Також встановлено, що 11 січня 2012 року помер [PERSON] Журабой, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ №172969, після смерті якого залишилося спадкове майно, зокрема право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом серії ХМ №052598 від 11.06.1996 року, виданого на підставі рішення Дунаєвецької районної державної адміністрації №129-р. від 27.05.1996 року, на яке заявниця є спадкоємцем за законом, як дочка померлого, однак приватний нотаріус Дунаєвецького районного нотаріального округу Хмельницької області [PERSON] не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом, в зв'язку з невідповідністю даних у документах, які підтверджують факт батьківства [PERSON] з померлим [PERSON] Журабоєм, що видно із повідомлення нотаріуса від 21.11.2018 року. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] Журабой визнавав заявницю своєю дочкою, але у свідоцтві про народження вона була записана зі слів матері на її прізвище "Гончарук", батьки у зареєстрованому шлюбі не перебували, однак батько виховував та утримував доньку, в 1971 році вивіз її разом з матір'ю в Узбекистан, де вони прожили десять років, після чого повернулись в Україну, весь час проживали разом однією сім'єю, вели спільне господарство до смерті батька, що зокрема підтверджується актом депутата та фотознімками. Довідками Маківської сільської об'єднаної територіальної громади Дунаєвецького району Хмельницької області №279, №280 від 03.10.2018 року підтверджується, що померлий [PERSON] Журабой на день смерті постійно проживав без реєстрації за адресою: с.Блищанівка вул.1 Травня, 50 Дунаєвецького району Хмельницької області, разом зі своєю дочкою [PERSON], яка похоронила батька після його смерті за свій рахунок. Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що добре знають заявницю та її сім'ю, та їм достовірно відомо, що померлий [PERSON] Журабой є рідним батьком [PERSON], який проживав разом з нею та її мамою [PERSON] однією сім'єю, вели спільне господарство, і він визнавав [PERSON] дочкою, а вона його батьком. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Такі заяви розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. Згідно ст.53 КпШС Української РСР (в редакції 1969р.) в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства батьками до народження дитини, а також спільне виховання чи утримання ними дитини. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що померлий [PERSON] Журабой дійсно є батьком [PERSON], а тому заявлені вимоги є обґрунтовані. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати своє право на спадкове майно, яке залишилось після смерті батька. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved