Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

Позивач, звернувшись в суд із даним позовом посилається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина за законом на 1/2 частину будинковолодіння [ADDRESS] , що належала спадкодавцю на підставі рішення Коломийського районного суду від 13 липня 2004 року та на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,7934 га, кадастровий номер 2623286400:04:002:0029. Зазначає, що на все нерухоме майно батька постановою Коломийського районного відділу державної виконавчої служби від 10 вересня 2004 року серії АА № 429292 накладено арешт у зв"язку із виконанням зобов"язань по виконавчому листу, виданому Коломийським міськрайонним судом 27 серпня 2004 року за № 2-882 про стягнення із нього на користь [PERSON] 22 156, 00 грн. Вказує, що в процесі виконання рішення суду 1/2 частина вищевказаного будинку реалізовувалась з прилюдних торгів, яку викупив, про що видано відповідне свідоцтво. Кошти, виручені під час продажу були направлені на оплату витрат на проведення виконавчих дій, виконавчого збору та погашення заборгованості перед стягувачем. 05 квітня 2012 року вищевказане виконавче провадження було закінчено, у зв"язку із смертю стягувача. Просить, враховуючи те, що арешт, накладний на вказане майно, перешкоджає йому, як власнику, користуватись у повній мірі своїми правами власника, позов задовольнити, звільнити зазначене нерухоме майно з-під арешту та скасувати запис про державну реєстрацію обтяжень в Єдиному реєстрі заборон відчуження об"єктів нерухомого майна. В судове засідання позивач не з"явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання також не з"явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи на розгляд справи не з"явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просять прийняти рішення згідно чинного законодавства. Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача, [PERSON] і після його смерті відкрилась спадщина за законом, до складу якої ввійшли Ѕ частина будинковолодіння [ADDRESS] , що належала спадкодавцю на підставі рішення Коломийського районного суду від 13 липня 2004 року та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,7934 га, кадастровий номер 2623286400:04:002:0029. Будучи єдиним спадкоємцем першої черги за законом та з метою оформлення спадкових прав, позивач зібрав документи, необхідні для пред`явлення нотаріусу, з яких стало відомо, що усе нерухоме майно спадкодавця арештоване. Із відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що, на усе нерухоме майно спадкодавця, постановою Коломийського районного відділу державної виконавчої служби від 10 вересня 2004 року серії АА № 429292 накладено арешт у зв`язку із виконанням зобов`язань за виконавчим листом № 2-882 від 27 серпня 2004 року, за яким з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] 22 156, 00 грн. в рахунок компенсації за Ѕ частину житлового будинку (а.с.8). Під час виконання вищевказаного рішення суду, реалізація Ѕ частини спірного будинку здійснювалась з прилюдних торгів, яку викупив позивач, що стверджується свідоцтвом про придбання арештованого майна з прилюдних торгів, виданим 09 лютого 2007 року приватним нотаріусом Досин Н.Ф. за реєстровим № 393 (а.с. 9). Постановою державного виконавця від 05 квітня 2012 року виконавче провадження закінчене у зв`язку із смертю стягувача. Наведене підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень від 12 вересня 2019 року (а.с. 6-7). Незважаючи на наведені обставини, у знятті арешту з майна [PERSON] позивачу відмовлено з тих мотивів, що відсутні відомості про повне погашення заборгованості перед стягувачем. Ст. 41 Конституції України передбачає право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Із змісту ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України вбачається, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено,що арешт може бути знятий за рішенням суду. Виходячи з того, що позивач є спадкоємцем за законом на спадкове майно, що належало спадкодавцю у встановленому законом порядку і це право не порушує нічиї права і охоронювані законом інтереси, однак, він не в змозі оформити спадкові права через те, що майно арештовано, відповідачка не заперечує проти заявлених вимог, тому суд вважає за можливе звільнити майно з-під арешту та скасувати запис про державну реєстрацію обтяжень, шляхом задоволення позовних вимог. На підставі наведеного та ст. 41 Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 316, 317, 319, 391 ЦК України, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved