Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про встановлення порядку участі у вихованні дитини, зокрема просить визначити період участі у вихованні та спілкуванні з сином - [PERSON], [INFO], а саме, бачитись та спілкуватись з сином 3 рази на тиждень із правом ночівлі за місцем проживання батька без шкоди навчальному процесу та надати йому право на спільний відпочинок терміном не більше ніж по 15 днів до 3 разів на рік із правом виїзду за межі постійного місця проживання дитини в межах України. Вимоги обґрунтовує тим, що перебував у шлюбі з відповідачкою, мають спільного сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу проживає з відповідачкою. Відповідачка [PERSON] не дозволяє йому бачитись з сином, брати участь у його вихованні, рішення комісії з питань захисту прав дитини не виконує. В суді [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали, покликаючись на мотиви такого, крім того, позивач пояснив, що дитина після розірвання шлюбу проживає з відповідачкою, яка чинить перешкоди, відмовляється надавати сина на побачення, не враховує інтересів дитини, для повного та всебічного розвитку якої вкрай необхідна участь батька у його вихованні, просить позов задоволити, зобов'язати відповідачку [PERSON] не чинити перешкоди у побаченні та спілкуванні з сином [PERSON]. Відповідачка [PERSON] в суді позов визнала частково, вважає, що перешкод позивачу у вихованні сина не чинить, однак, заперечила, щоб відповідач брав сина до себе та до своїх батьків, вказала, що зміна оточення, звичного режиму та відсутність матері негативно відіб"ються на дитині, крім того, подала до суду про це письмові заперечення (а.с. 33 - 35). Третя особа - представник Служби у справах дітей Городоцької райдержадміністрації Львівської області Петрук Г.П. позов підтримала, наголосила на рівність прав та обов"язків сторін щодо дитини, вказала, що через особисті неприязні стосунки позивача та відповідачки, не враховуються інтереси дитини, яка повинна повноцінно розвиватися та спілкуватися з обома батьками, не заперечує задоволенню позову. Заслухавши сторін, представника Служби у справах дітей Городоцької РДА Львівської області, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить переконання про задоволення позову. Відповідно до ст.3 ч.1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, з врахуванням положень ст.ст.57-59 ЦПК України. Згідно зі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. При цьому дані докази повинні бути належними та допустимими, як це передбачено ст.ст. 58-59 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У відповідності до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного з них. За положеннями ст.141, ч.2 ст.155, ч.ч. 2,3 ст.157 СК України, мати, батько мають рівні права та обов"язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов"язків щодо дитини. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов"язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Відповідно до ст.ст. 3,6 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.1,2 ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Із матеріалів справи, зокрема, копії рішення Городоцького районного суду Львівської області від 29.03.2011р. (а.с. 36 - 37), копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] (а.с. 38), вбачається, що [PERSON] та [PERSON] до 29.03.2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі та мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] який проживає з матір'ю. Із пояснень в суді сторін, представника третьої особи, вбачається, що сторони між собою конфліктують, не можуть досягнути порозуміння у вихованні дитини і спілкуванні з ним. З пояснень в суді представника Служби у справах дітей Городоцької РДА Львівської області Петрук Г.П., копій висновків комісії з питань захисту прав дитини Городоцької райдержадміністрації № 24 від 05.04.2011 року (а.с. 6), № 29 від 29.04.2011 р. (а.с. 8) та № 30 від 30.05.2011 р. (а.с. 10), та копій розпорядженнь голови Городоцької РДА Львівської області №232 від 13.04.2011 року (а.с. 7), № 304 від 11.05.2011 р. (а.с. 9) та № 275 від 03.06.2013 р. (а.с. 11), вбачається, що позивачу надано право бачитись і спілкуватись з малолітнім сином [PERSON], [INFO], і зокрема, згідно останнього висновку № 30 від 30.05.2013 р. 3 рази в тиждень за попередньою домовленістю з матір'ю малолітнього та за умови ночівлі дитини з матір'ю вдома. Незважаючи на те, що рішення органу опіки та піклування в силу частини другої статті 19 Сімейного кодексу України є обов'язковим до виконання, відповідачка ухиляється від його виконання, відмовляючи позивачу у побаченнях з сином, що відповідачка в суді по суті не заперечила. Позивач, що видно з акту обстеження умов проживання [PERSON] від 20.05.2013 року (а.с. 12), проживає в частині будинку [ADDRESS] житло та прибудинкова територія благоустроєні, є умови для спілкування і проживання у ньому з дитиною. Як вбачається з копії службової характеристики № 42/649 від 15.07.2014 р. (а.с. 22) та копії характеристики Бучалівської сільської ради Городоцького району Львівської області від 23.07.2014 р. (а.с. 23), [PERSON] з травня 2013 р. працює командиром відділення № 2 взводу № 1 роти № 2 СБСМ «Грифон» ГУМВС України у Львівській області, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно. Відповідачка [PERSON], як вбачається з пояснень в суді сторін і третьої особи, через особисту неприязнь до відповідача не дозволяє останньому побачень з дитиною, чим чинить батьку перешкоди у спілкуванні з сином, рішення комісії з питань захисту прав дитини Городоцької РДА Львівської області №30 від 30.05.2013 року не виконує. Твердження відповідачки, що дитина ще є надто малою, має потребу в її постійному догляді, а зміна оточення і відсутність матері негативно відіб"ються на ньому, суд розцінює як такі, що не можуть слугувати підставою до відмови [PERSON] у наданні йому права бачитись із сином [PERSON] та брати його до себе додому, бути з ним без присутності матері, оскільки, як вбачається із пояснень позивача, третьої особи, [PERSON] цікавиться сином, хоче брати участь в його вихованні, дитина знає батька, прихильна до нього. За наведеного, суд вважає, що відповідачка позбавила позивача можливості спілкування з малолітньою дитиною, а тому його права щодо участі у вихованні сина та спілкуванні з ним, підлягають відновленню, а отже, позов [PERSON] до [PERSON], третя особа - Служба у справах дітей Городоцької районної державної адміністрації, про встановлення порядку участі батька у вихованні дитини задоволює. Суд, в порядку ст.88 ЦПК України, стягує з відповідачки в користь [PERSON] 243, 60 грн. (двісті сорок три грн. 60 коп.) судового збору.

Outcome: approved