Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

позивач звернулася до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Також позивач просила при реєстрації розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище - « [PERSON] ». Свої позовні вимоги вона обґрунтовує тим, що вони з [PERSON] перебувають у шлюбі, який 28 квітня 2017 р. зареєстровано Печерським районним у м.Києві відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві. Від даного шлюбу у сторін спільних дітей немає. Сімейне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя, шлюб та сім`ю, втратою взаєморозуміння та любові. Між сторонами часто виникають сварки та суперечки. Сторони не підтримують шлюбні стосунки та окремо проживають. Сторони не ведуть спільне господарство; не пов`язані спільним побутом. Шлюб існує формально. 16.11.2020 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву. Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не подав. На підставі положень ст.ст.274-279 ЦПК України та відсутністю заперечень відповідача, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 квітня 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Печерським районним у м.Києві відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис № 919. Від даного шлюбу у подружжя спільних неповнолітніх дітей немає. Частиною 2 ст.104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Як визначено у ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явленим одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх З 21 лютого 2020 року сторони не підтримують шлюбних стосунків та окремо проживають. Спільне господарство не ведуть. Кожен із них має кардинально різні погляди на життя, на взаємні права та обов`язки подружжя. Подальше існування сім"ї є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє почуття любові, відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім"ї. Шлюб існує формально. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім"ї є неможливим в зв"язку з відсутністю бажання сторін на відновлення шлюбних стосунків, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння. Сім"я існує формально, а отже шлюб може бути розірваний. Однак, не підлягають задоволенню вимоги про залишення позивачу прізвища « [PERSON] » з наступних підстав. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» у разі розірвання шлюбу в судовому порядку рішення суду, яке набрало законної сили, надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відмітка про розірвання шлюбу за рішенням суду робиться в паспортах або паспортних документах осіб, шлюб між якими розірвано, у разі їх звернення до органу державної реєстрації актів цивільного стану. На підставі ст.16 зазначеного Закону, державна реєстрація зміни імені (прізвища, власного імені, по батькові) проводиться стосовно громадян України відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за заявою фізичної особи. Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача щодо визначення її прізвища після розірвання шлюбу, оскільки, в даному випадку це не відноситься до компетенції суду.

Outcome: partial