Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про передачу іпотеки в оперативне управління. Позов мотивований тим, що ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] 22.02.2007 року уклали кредитний договір №VІН0GА00001211. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору Банк зобов'язався надати відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 47328,00 доларів США строком до 20.02.2017 року, а відповідач зобов'язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ "Приватбанк" і відповідач 22.02.2007 року уклали договір іпотеки б/н. Згідно з п. 33.3 договору іпотеки відповідач надала в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру розташовану в [ADDRESS]. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов'язання виконала частково. Тому позивач змушений звернутися з дами позовом до суду. Представник позивача до судового засіданні не з"явився, до суду надійшла його заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання не з"явилась з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В зв'язку з цим суд, оскільки наявних у справі доказів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] 22.02.2007 року уклали кредитний договір №VІН0GА00001211. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору Банк зобов'язався надати відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 47328,00 доларів США строком до 20.02.2017 року, а відповідач зобов'язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ "Приватбанк" і відповідач 22.02.2007 року уклали договір іпотеки б/н. Згідно з п. 33.3 договору іпотеки відповідач надала в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру розташовану в [ADDRESS]. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. У ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В порушення умов кредитного договору та ст. 526 Цивільного кодексу України, відповідач свої зобов'язання виконала частково. ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та 16.09.2011 року Ленінський районний суд м. Вінниці виніс рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ "Приватбанк". Відповідно до ст. 34 Закону України "Про іпотеку" - після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. Продукція, плоди і доходи, отримані в результаті управління предметом іпотеки, спрямовуються на задоволення забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя, якщо інше не встановлено договором або рішенням суду. Таким чином, законом встановлено, що при передачі в управління предмету іпотеки на період до реалізації, іпотекодавець звільняє від своєї присутності, присутності інших осіб та особистого майна, нерухомість, з метою надання іпотекодержателю можливості задоволення вимог за рахунок ринкового використання предмету іпотеки. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 530 ЦК України, якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов"язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У зв"язку із задоволенням позову, згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати слід стягнути з відповідача за користь позивача та держави. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved