Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом 16.11.2018 до приватного сільськогосподарського підприємства "Перемога", у якому просить стягнути з відповідача на його користь, з урахуванням збільшених позовних вимог, невиплачену орендну плату за 2013-2017 роки: - за договором оренди землі від 01.11.2012 року, укладеного між [PERSON] до ПСП "Перемога" щодо оренди земельної ділянки площею 2,52 га, кадастровий номер 3521185100:02:000:0201, (державний акт серія ЯИ №778359), що знаходиться на території Соломіївської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області в розмірі 32572,55 грн., з яких борг з урахуванням інфляції - 28561,48 грн., 3% річних - 1808,56 грн., пеня 0,01% - 2202,51 грн.; - за договором оренди землі від 01.11.2012 року, укладений між [PERSON] до ПСП "Перемога" щодо оренди земельної ділянки площею 2,52 га, кадастровий номер 3521185100:02:000:0202, (державний акт серія ЯИ №778360), що знаходиться на території Соломіївської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області в розмірі 32595.65 грн., з яких борг з урахуванням інфляції - 28581,72 грн., 3% річних - 1809,85 ірн.. пеня 0,01% - 2204,08 грн., а всього - 65168,20 грн. Також просить стягнути з ПСП «Перемога» на його користь судові витрати по справі, які складають 15954,80 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що йому на праві власності належать земельні ділянки: - кадастровий номер 3521185100:02:000:0202, № [NUMBER] , площею 2,57 га згідно державного акту серії ЯИ № 778360, що знаходиться на території Соломіївської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області; - кадастровий номер 3521185100:02:000:0201, № [NUMBER] , площею 2,52 га, згідно державного акту серії ЯИ № 778359, що знаходиться на території Соломіївської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області. 1 листопада 2012 року між [PERSON] та ПСП «Перемога» в особі голови Пойди B.C. було укладено договори оренди вищезазначених земельних ділянок № 201 та № [NUMBER] згідно з яким позивач як «Орендодавець» передав відповідачу як «Орендареві» у строкове платне володіння і користування належні йому земельні ділянки. Дані договори зареєстровані у відділі Держкомзему в Гайворонському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 4.12.2012 року за №352110004002308 та №352110004002304. 15.12.2016 року Позивач звернувся з позовом до Гайворонського районного суду Кіровоградської області про розірвання договорів оренди земельних ділянок з ПСП «Перемога». 30.05.2017 року апеляційним судом Кіровоградської області було винесено рішення, яким розірвано договори оренди землі від 01.11.2012 року, укладені між [PERSON] та ПСП «Перемога» щодо оренди земельних ділянок №201 та № [NUMBER] . Колегія суддів апеляційного суду Кіровоградської області дійшла висновку, що ПСП «Перемога» на протязі 2013-2016 років, тобто систематично, не виконувало передбачені умовами договорів оренди землі зобов`язання щодо сплати орендної плати і дана обставина є підставою для розірвання укладених сторонами договорів. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Виплата орендарем орендної плати за договором є основним обов`язком відповідача, невиконання якого суд вважає є істотним порушенням умов договору, так як орендна плата для орендодавця є його стабільним джерелом доходу і при передачі землі в оренду орендодавець розраховує лише на її виплату. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Період розрахунку заборгованості по орендній платі розпочався з 01.01.2013 року і закінчився 30.05.2017 року, оскільки з цього часу договір оренди земельних ділянок, згідно рішення суду розірвано. Згідно заяви про збільшення позовних вимог від 17.12.2019 р. заборгованість по орендній платі за 2013-2017 рр. становить всього 65168,20 грн., з яких: - за договором оренди земельної ділянки №202 від 01.11.2012 року заборгованість по орендній платі - 32595,65 грн., з яких сума боргу з урахуванням інфляції - 28581,72 грн., 3% річних - 1809,85 грн., пеня 0,01% - 2204,08 грн.; - за договором оренди земельної ділянки №201 від 01.11.2012 року, зборгованість по орендній платі - 32572,55 грн., з яких сума боргу з урахуванням інфляції - 28561,48 грн., 3% річних - 1808,56 грн., пеня 0,01% - 2202,51 грн. Згідно розрахунку суми судових витрат, загальний розмір судових витрат складає 15954,80 грн., з яких розмір сплаченого судового збору становить 704,80 грн., та витрати на правову допомогу - 15250 грн. Позивач та його представник у судове засідання не з"явились, подавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги (збільшені відповідно заяви від 17.12.2019 р.) підтримують у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому порядку. До початку розгляду справи подав клопотання про застосування строків позовної давності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню зі слідуючих підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 01.11.2012 року між [PERSON] та ПСП «Перемога» в особі голови Пойди B.C. було укладено договори оренди земельних ділянок № 201 та № [NUMBER] , розміщених на території Соломіївської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, належних позивачеві на праві власності (а.с.11-14). Дані договори зареєстровані у відділі Держкомзему в Гайворонському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 4.12.2012 року за №352110004002308 та №352110004002304. Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 30.05.2017 року (а.с.7-10) розірвано договори оренди землі від 01.11.2012 року, укладені між [PERSON] та ПСП «Перемога» щодо оренди земельних ділянок №201 та № [NUMBER] з підстави систематичного невиконання ПСП «Перемога» на протязі 2013-2016 років умов договорів оренди землі щодо сплати орендної плати. Таким чином, факт невиконання ПСП "Перемога" зобов"язань перед позивачем за договорами оренди землі за період з 2013 по 2017 р.р. є встановленим рішенням апеляційного суду, а тому, на підставі ч.4 ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню. У своєму відзиві на позовну заяву, від 31.03.2020 р. (а.с.119-121) Відповідач частково не визнає позовні вимоги [PERSON] та просить суд застосувати строк позовної давності до позовних вимог щодо стягнення орендної плати за період 2013 та 2014 років, а також сум пені, 3 відсотків річних та інфляційних втрат нарахованих на орендну плату за період 2013 та 2014 років: - за договором оренди земельної ділянки кадастровий номер 521185100:02:000:0201 від 01.11.2012 року, а саме 15127,35 грн., з яких: 13190,38 грн. - сума боргу з урахуванням інфляції, 872,98 грн. - сума 3% річних, 1063,99 грн. - сума пені, та - за договором оренди земельної ділянки кадастровий номер 3521185100:02:000:0202 від 01.11.2012 року, а саме 15137,34 грн., з яких 13199,75 грн. - сума боргу з урахуванням нфляції, 873,60 грн. - сума 3% річних, 1063,99 грн. - сума пені - у зв`язку із спливом трирічного строку для звернення до суду. Стосовно заявлених позовних вимог щодо стягнення орендної плати за період 2015-2017 років - в частині заявлених позовних вимог щодо стягнення орендної плати за період 2015-2017 років, а також сум пені, 3 відсотків річних та інфляційних втрат нарахованих на орендну плату за період 2015-2017 років: - за договором оренди земельної ділянки кадастровий номер 3521185100:02:000:0201 від 01.11.2012 року, а саме: 17445,20 грн., з яких 15371,10 грн. - сума основного боргу з урахуванням інфляції, 935,58 грн. - сума 3% річних, 1138,52 грн. - сума пені та - за договором оренди земельної ділянки кадастровий номер 3521185100:02:000:0202 від 01.11.2012 року, а саме 17458,31 грн., з яких 15381,97 грн. - сума основного боргу з урахуванням інфляції, 936,25 грн. - сума 3% річних, 1140,09 грн. - сума пені. У цій частині Відповідач позовні вимоги визнав. У клопотанні від 02.10.2020 р. Відповідач додатково просить застосувати строки позовної давності до позовних вимог стосовно стягнення суми пені, нарахованої за невнесення орендної плати за договором оренди земельної ділянки кадастровий номер 3521185100:02:000:0201 від 01.11.2012 року за період 2015, 2016, 2017 рр. та суми пені, нарахованої за невнесення орендної плати за договором оренди земельної ділянки кадастровий номер 3521185100:02:000:0202 від 01.11.2012 року за період 2015, 2016, 2017 рр. в межах одного року, що передував зверненню позивача до суду та просив зменшити витрати на правничу допомогу. Приймаючи рішення, суд керується наступним. Відповідно до частини першої статті 93 Земельного кодексу України, статті 1 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння та користування земельною, необхідною орендареві для провадження підприємницькою та інших видів діяльності. Згідно зі ст.13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» визначено, що однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її виплати. Згідно п.4 ч.1 ст.21 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю є платежем, який орендар вносить орендодавцю за користування земельною ділянкою. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексу інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Згідно ч.4 ст.24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати у орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора забов`язаний сплати суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Ст.530 ч.1 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Ст.614 ч.ч.1, 2 ЦК України передбачає, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Враховуючи, що в п.4 договорів оренди землі від 01.11.2012 року передбачено обов`язок орендаря сплачувати орендодавцю щорічну орендну плату у грошовій формі протягом дії договору, з 01.01. по 31.12. поточного року, за який здійснюється розрахунок по орендній платі, то виплата орендної плати є грошовим зобов`язанням і саме відповідач повинен його виконувати. Ст.611 ч.1 п.3 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або зокрема, зокрема сплата неустойки. Ст.549 ч.1, ч.3 ЦК України передбачає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до вимог ст.ст. 256, 257, 261 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється строком 3 роки, та її перебіг починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права або особу, яка його порушила. Статтею 258 ЦК України визначено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Вимогами ст. 266 ЦК України встановлено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги, позовна давність спливла й до додаткової вимоги (стягнення неустойки тощо). Разом з тим згідно із частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-2469цс16 щодо застосування позовної давності. У даному випадку, період розрахунку заборгованості по орендній платі розпочався з 01.01.2013 року і закінчився 30.05.2017 року, оскільки з цього часу договір оренди земельних ділянок, згідно рішення суду розірвано. Позивач звернувся до суду 16.11.2018 року, тому від цієї дати слід відраховувати позовну давність у три роки по орендній платі, та у 1 рік по сплаті пені, трьох відсотків та індексу інфляції. Таким чином, на підставі заяви позивача про збільшення позовних вимог (а.с.78-79) та розрахунку заборгованості (а.с.80), із застосуванням строків позовної давності у три роки до суми боргу по орендній платі із відповідача на користь позивача слід стягнути: - борг по орендній платі за період 2015-2017 р.р. по земельній ділянці №3521185100:02:000:0201 - 11958,65 грн. та по земельній ділянці №3521185100:02:000:0202 - 11967,12 грн., а всього борг по орендній платі - 23925,77 грн. Щодо стягнення пені, 3% річних та індексу інфляції, суд керується наступним: У відповідності до положень ч.3 ст.653 ЦК України, якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Договори оренди земельних ділянок розірвані рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 30.05.2017 року, яке набрало законної сили з моменту його проголошення, тобто, 30.05.2017 року. Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення невиплаченої орендної плати, пені, 3% річних та індексу інфляції 16.11.2018 року. До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік, тобто, на день звернення до суду минув строк позовної давності для стягнення пені, 3% річних та індексу інфляції. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з ПСП "Перемога" невиплаченої орендної плати, пені, 3% річних та індексу інфляції не підлягають задоволенню. Щодо сплати судових витрат: Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем документально підтверджено сплату судового збору у розмірі 704,80 грн. Судом частково задоволено позовні вимоги у розмірі 23925,77 грн., що становить 37 % від заявленої суми, а тому, з відповідача слід стягнути на користь позивача 260,78 грн. судового збору Витрати на правничу допомогу стаття 133 ЦПК України відносить до судових витрат. Частиною 4 статті 137 ЦПК України запроваджено принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Позивачем заявлено про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у сумі 15250 грн. Однак, суд вважає, що заявлені витрати не є співмірними із задоволеною сумою позовних вимог, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 37% від заявлених витрат, що становить 5643 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial