Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивачем заявлені вимоги про визнання недійсним укладеного між сторонами кредитного договору №5315/2067ЕCLKZAPS2 від 12 грудня 2014 року та п.5 даного договору, з посиланням на те, що позивач на виконання умов договору отримала кредит у розмірі 15622 грн. 44 коп зі сплатою відсотків у розмірі 12,00% річних, комісія за обслуговування кредиту-328 грн., термін повернення кредиту-11 серпня 2019 року. Права позивача, як споживача, порушені, оскільки кредитний договір укладений в редакції, запропонованій виключно відповідачем, позивач, як позичальник, позбавлена фактичної можливості вносити зміни до змісту даного договору щодо істотних умов та відсоткової ставки, була змушена погодитись лише на умови згідно пропозиції відповідача; відповідач в порушення вимог ЦК України, Закону України "Про захист прав споживачів", Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", нормативно-правових актів Національного банку України в умовах кредитного договору не дотримав істотних умов договору щодо надання позивачу повної, всебічної, об"єктивної та достовірної інформації про умови кредиту перед укладенням та під час укладення договору; у даному договорі відсутня згода позивача по всіх необхідних істотних умовах; відповідачем не визначено: детального розпису сукупної вартості кредиту (у процентному значенні та у грошовому виразі); застереження про можливе настання валютних ризиків для позичальника та наслідків такого зростання; річна відсоткова ставка за кредитом визначена неналежним чином та не відповідає дійсній (фактичній); обов"язкових умов щодо економічних і правових вимог виникнення іпотечного боргу; порядок дострокового виконання основного зобов"язання; право боржника щодо попередження про можливе невиконання основного зобов"язання; реквізити ліцензії чи свідоцтва по віднесення відповідача до фінансової установи; п.5 договору обмежує право позивача і порушує принцип рівності сторін, третейське застереження в договорі зазначене в порушення вимог ст.6 Закону України "Про третейські суди". В запереченнях на позов представник відповідача Андрєєва В.С. просить відмовити у задоволенні позову з посиланням на те, що, між сторонами 12 грудня 2014 року укладений кредитний договір із забезпеченням заставою, страхуванням життя позичальника та можливістю перенесення платежу, позивачу надані кредитні кошти у розмірі 15622 грн. 44 коп, строк кредитування-42 платіжні періоди, фіксована процентна ставка-12,0000% річних, комісія за надання кредиту-0,00 грн., комісія за обслуговування кредиту-328 грн., цільове призначення кредиту-поточні потреби, дата повернення кредиту-01 липня 2018 року, позивач до підписання договору в повному об"ємі ознайомилась з усією інформацією згідно Закону України "Про захист прав споживачів", про що мається відповідний підпис позивача у Заяві-анкеті, договорі, який містить всю необхідну інформацію згідно вимог чинного законодавства, та додатках до нього, просить розглянути справу за відсутності представника відповідача. Позивач в судове засідання не з"явилась, представником позивача директором ТОВ "ФГ-ОЛІМП" Расторгуєвим А.С. 02 листопада 2015 року подано заяву про пітримку позову та розгляд справи за відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Відповідно до положень ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3, 5 та 6 ст.203 цього Кодексу. Положеннями ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів" визначено, що у договорі про надання споживчого кредиту зазначаються сума кредиту; детальний розпис сукупної вартості кредиту для споживача (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов'язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; право дострокового повернення кредиту; річна відсоткова ставка за кредитом; умови дострокового розірвання договору. Приписами ст.6 Закону України " Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" передбачені обов"язкові вимоги щодо договору, зокрема, щодо реквізитів сторін, найменування фінансової операції, розміру фінансового активу, зазначеного у грошовому виразі, строків його внесення та умов взаєморозрахунків, строку дії договору, порядку зміни і припинення дії договору, прав та обов'язків сторін, відповідальності сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору, підтвердження надання вказаної інформації клієнту, інші умови за згодою сторін. Положеннями ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів" встановлено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими, умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Для кваліфікації умов договору, як несправедливих, необхідна наявність одночасно таких ознак: умови договору порушують принцип добросовісності; умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов"язків сторін; умови договору завдають шкоди споживачеві; у випадку визнання окремого положення договору несправедливим може бути визнано недійсним або змінено саме це положення, а не сам договір, тільки уразі, коли зміна окремих положень або визнання їх недійсними зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення підлягають зміні або договір може бути визнаний недійсним в цілому. Положення ст.18 даного Закону щодо необхідності доведеності порушення прав споживача узгоджується з положеннями та вимогами норм цивільного і цивільно-процесуального права. Спірні правовідносини виникли між фізичною особою [PERSON] та ПАТ "Платинум Банк". В судовому засіданні встановлено, що 12 грудня 2014 року між ПАТ "Платинум Банк" та, зокрема, [PERSON] укладений кредитний договір із забезпеченням заставою, страхуванням життя позичальника та можливістю перенесення платежу (пошта) № 5315/2067ЕCLKZAPS2 (Перенесення платежу Поштовий Застава), предметом якого є кредит у розмірі 15622 грн. 44 коп, строк кредитування-42 платіжні періоди, фіксована процентна ставка за користування кредитом-12,0000% річних, комісія за надання кредиту-0,00 грн., комісія за обслуговування кредиту-328 грн., цільове призначення-на поточні потреби, дата повернення кредиту-01 липня 2018 року, банк формує графік платежів згідно Додатку №1 із зазначенням сум погашення основного боргу за кредитом, сплати процентів за користування кредитом, комісії, вартості всіх супутних витрат, забезпеченням виконання зобов"язань є застава устаткування-мобільний телефон (предмет застави) (п.1.4.), згідно розділу 2 договору сторонами погоджений порядок нарахування та сплати кредиту, процентів та комісії. Відповідно до розділу 5 договору позичальник відповідає перед банком по зобов"язаннях згідно договору всім майном та коштами, на які може бути звернене стягнення згідно чинного законодавства, в тому числі і на предмет застави. Порядок звернення стягнення на предмет застави регламентований сторонами у розділі 6 договору. Згідно п.8.5. Договору позивач, як позичальник, підписанням договору засвідчила своє ознайомлення з Умовами споживчого кредитування, роз"яснення з положеннями ст.ст.572, 580, 587, 589 ЦК України щодо застави та положень ст.ст.6, 627, 207 ЦК України, "...підтверджую, що Банк до укладення цього договору надав мені в повному обсязі інформацію, що передбачена частиною другою статті 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг"...". Даний договір підписаний сторонами по справі. Відповідно до Графіку платежів, як Додатку №1, сторонами погоджений порядок сплати щомісячного платежу з 01 лютого 2015 року по 01 липня 2018 року із врахуванням сум процентів, оплати кредиту, комісії, розрахунково-касового обслуговування. Даний графік підписаний сторонами по справі. Сторонами згідно позовної заяви та заперечення на позов не заперечується отримання позивачем 15622 грн. кредиту на виконання умов вищезазначеного кредитного договору. Враховуючи зміст даного договору, графіку платежів та заяви-анкети позивача від 12 грудня 2014 року, в якій зазначені відомості щодо попереднього ознайомлення останньої з умовами кредитування, наявні підстави для висновку про зазначення у договорі всіх необхідних умов кредитування в гривні, розміру фінансового активу, зазначеного у грошовому виразі, строків його внесення та умов взаєморозрахунків, при цьому банком надано розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки із врахуванням всіх необхідних платежів, які погоджені сторонами, що вбачається із підписаних позивачем анкети-заяви, договору та графіку платежів, волевиявлення [PERSON] було спрямоване на укладення договору на вищезазначених умовах. Підписанням даних документів позивач фактично вчиняла дії на схвалення укладеного правочину, чим фактично підтвердила намір на подальше виконання умов договору та відсутність порушення її законних прав та інтересів при укладенні договору. За таких обставин підстави для визнання недійсним оспореного кредитного договору в судовому засіданні не встановлені. Згідно умов вищезазначеного договору позивач ознайомилась з інформацією щодо діяльності відповідача, як юридичної особи та фінансової установи, що відповідає вимогам ст.12 Закону України " Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг". Посилання позивача щодо відсутності можливості вносити зміни та пропозиції до договору судом не приймаються, оскільки положеннями ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Погоджені сторонами умови згідно розділу 5 договору регламентують порядок звернення стягнення на предмет застави і не порушують принцип добросовісності, не призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов"язків сторін, не завдають шкоди позивачу, як споживачеві, докази щодо спростування цього позивачем не надані, доказування не може грунтуватись на припущеннях. Зазначення у договорі третейського застереження не позбавляє конституційного права позивача на звернення до суду, що останньою і здійснено. Клопотання сторін про призначення судових експертиз відсутні. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: dismissed