Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів посилаючись на те, що 17 листопада 2001 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Свалявського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №113. Від перебування в шлюбі в сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя не складається, протягом останнього року поступово погіршилося та призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Між ними постійно виникають сварки та суперечки, ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Протягом тривалого часу відповідач не надає кошти на потреби сім"ї. Вважає, що немає сенсу підтримувати сімейні відносини, між ними втрачено почуття поваги та любові. В зв"язку з вищевикладеним просить шлюб, укладений між нею та [PERSON] який зареєстрований 17 листопада 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Свалявського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №113 розірвати, стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку починаючи з дня подання заяви і до досягнення старшою донькою 23-х років за умови , що вона буде продовжувати навчання, починаючи з дня подання заяви та повноліття сина, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягнути з відповідача судові витрати. Позивач в підготовче судове засідання не з"явилася, проте надала суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище [PERSON] (а.с. 17 ). Відповідач в підготовче судове засідання не з"явився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення (а.с. 18 ). У зв"язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Частиною 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задоволити частково, виходячи з наступного. Між сторонами існують правовідносини, які повинні регулюватися главою 11 СК України та главою 15 Сімейного кодексу України, щодо аліментних зобов"язань батьків на утримання дітей. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 80 ЦПК України, передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 листопада 2001 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Свалявського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №113 (а.с. 5). Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов"язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Статтею 112 ч.2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи те, що сім"я розпалась і поновити її не має можливості, суд приходить до висновку, що шлюб укладений між сторонами необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити шлюбне прізвище "[PERSON]". Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08 листопада 2002 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Свалявського районного управління юстиції Закарпатської області [PERSON] народилася 03 листопада 2002 року, батьком є відповідач [PERSON] (а.с. 7). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11 грудня 2018 року виданого Свалявським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області [PERSON] народився 27 квітня 2014 року, батьком є відповідач [PERSON] (а.с. 8). Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою статті 181 СК Україниза домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Встановлено, що згідно довідки виданої директором Свалявського технічного коледжу НУХТ за №583 від 11 грудня 2018 року [PERSON], [INFO] навчається на першому курсі денного відділу Свалявського технічного коледжу НУХТ 1 рівня акредитації в групі ДТ-185. Термін навчання до 31 січня 2022 року (а.с.10). Враховуючи те, що відповідач проживає окремо, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 січня 2019 року і до досягнення старшою донькою 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. В решті вимог необхідно відмовити. Відповідно до ст.430 ч.1 ЦПК України, суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За правилами статті 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 768,40 гривень.

Outcome: partial