Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

Позивач Черкаська міська рада в оосбі міського голови Бондаренка А.В. (вул.Б.Вишневецького,36, м.Черкаси) звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] ( [ADDRESS] ), третя особа: ОСББ "Прометей" (вул.Смілянська,75, м.Черкаси), посилаючись на те, що під час проведення перевірки використання житлового фонду, що перебуває в комунальній власності територіальної громади м.Черкаси станом на 17.12.2018 був виявлений факт не проживання в квартирі [ADDRESS] наймача - [PERSON] із березня 2017 року та члена її сім"ї [PERSON] з вересня 2014 року. Відповідно до поквартирної картки, виданої на квартиру [ADDRESS] , в даній квартирі зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] . Згідно Акта обстеження від 17.12.2018 наймачка [PERSON] та її донька [PERSON] не проживають у вказаній квартирі, місцезнаходження їх не відоме, [PERSON] не проживає із жовтня 2018року.Відповідно до інформації відділу супроводу оформлення майнових прав та приватизації житла департаменту економіки та розвитку ЧМР від 22.12.2018 №220 квартира [ADDRESS] станом на 15.03.2019 не приватизована і належить до комунальної форми власності міста. У зв"язку з викладеним, просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідачі, повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з"явились, про причини нез"явлення суд не повідомили, відзиву на позов не подали. Третя [PERSON] та його представник адвокат Заволокін О.О. в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, вказав, що дійсно його мати та сестра не проживають у займаній ним квартирі у вказані позивачем періоди та не беруть участь в оплаті комунальних послуг, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка ним поступово погашається. Представник ОСББ "Прометей" в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Вислухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволеннюм з таких підстав. Як встановлено судом, відповідно до поквартирної картки, виданої на квартиру [ADDRESS] , в даній квартирі зареєстровані: [PERSON] в якості наймача та [PERSON] , [PERSON] в якості членів сім`ї наймача. Відповідно до інформації відділу супроводу оформлення майнових прав та приватизації житла департаменту економіки та розвитку ЧМР від 22.12.2018 №220 квартира [ADDRESS] станом на 15.03.2019 не приватизована і належить до комунальної форми власності міста. Позивачем під час проведення перевірки використання житлового фонду, що перебуває в комунальній власності територіальної громади м.Черкаси станом на 17.12.2018 був виявлений факт не проживання в квартирі [ADDRESS] наймача - [PERSON] із березня 2017 року та члена її сім"ї [PERSON] з вересня 2014 року, місцезнаходження їх не відоме, про що складений акт від 17.12.2018 року, підписаний мешканцями квартир із засвідченням підписів головою ОСББ "Прометей". Перевірка здійснювалась за клопотанням правління ОСББ "Прометей" від 03.12.2018р. на адресу в.о.директора Департаменту ЖКК Черкаського міськвиконкому, в якому вказувалось, що мешканці квартири [ADDRESS] [PERSON] - мати, [PERSON] - син, [PERSON] - донька не дотримуються правил відповідального квартирного найму та не сплачують внески на утримання будинку ОСББ "Прометей", борг становить 7225,90 грн. Тривалий час [PERSON] проживав один в квартирі, однак був заарештований. Мати [PERSON] та [PERSON] знаходяться у невизначеному місці, будь-якого контакту з ОСББ "Прометей" навмисно уникають та відмовляються платити внески по причині, що вони не є власниками та не проживають у квартирі. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] дала покази про те, що проживає у в будинку [ADDRESS] та підтвердила, що [PERSON] та [PERSON] понад рік не проживають у квартирі [ADDRESS] вказаного будинку. За приписами ч. 4 ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст.71 ЖК України жиле приміщення зберігається за відсутньою особою шість місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та частиною четвертою статті 10 ЦПК України визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Відповідно до ст. 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя та до свого житла. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Розглядаючи право користування житлом наймача та члена сім`ї наймача у розумінні ст. 8 Конвенції як право на житло, слід виходити з того, що воно не є абсолютним і законом встановлені умови його чинності. На підставі приписів ЖК такими умовами, зокрема є проживання у житлі користувачем, здійснення витрат на його утримання. Спірні правовідносини врегульовані статтею 71 ЖК, приписами якої визначено підстави втрати права користування житлом наймача та члена члена сім`ї власника у разі його відсутності без поважних причин понад шість місяців. Гарантією дотримання справедливого балансу між майновими правами власника житла та правом користування житлом квартиронаймачами є позбавлення користувача такого права лише за рішенням суду про визнання його таким, що втратив право на користування житлом. Із аналізу наведених вище норм слідує, що з вимогою про вирішення у судовому порядку спору про визнання користувача житла таким, що втратив право користування ним має право власник житла, уповноваженим органом якого є позивач. А при вирішенні спору встановленню підлягає доведеність на підставі ст.ст. 12, 81 ЦПК України відсутності користування квартиронаймачем житлом протягом визначеного законом строку без поважних причин, у тому числі нездійснення витрат на утримання житла, що означає втрату інтересу у особи як до житла. З огляду на викладене, позбавлення особи згідно із законом права користування житлом, до якого вона втратила інтерес відповідатиме легітимній меті здійснення власником своїх прав, забезпечить справедливий баланс між правами власника та правом особи на повагу до житла за замістом ст. 8 Конвенції. Як роз`яснено у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року, вирішення питання про зняття особи з реєстрації обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. ( ст.ст. 71, 72, 116, 156, ЖК УРСР; ст. 405 ЦК України). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Право на реєстрацію у житловому приміщенні є похідним від наявності права на користування житлом. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідачі понад установлений законом - шість місяців, не проживають у спірному житловому приміщенні, даним житлом не користуються без поважних причин та участі в оплаті комунальних послуг не беруть, реєстрація відповідачів у спірному житловому приміщенню створює перешкоди позивачу як уповноваженому власником органом, оскільки сприяють накопиченню боргу відповідачів по внескам на утримання будинку. Право на реєстрацію у житловому приміщенні є похідним від наявності права на користування житлом. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що передбачено ст.280 ЦПК України.

Outcome: approved