Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Автозаводського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області про визнання батьківства. Зазначає, що з серпня 1991 року перебуває в фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] [INFO] року народився син [PERSON]. Так як [PERSON] перебувала на цей момент у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], при видачі свідоцтва про народження та в актовому записі про реєстрацію народження дитини, Автозаводським відділом запису актів громадянського стану м. Кременчука батьком зазначений [PERSON], а отже ім"я, прізвище та по-батькові дитини зазначене як [PERSON]. 23 грудня 1993 року шлюб між [PERSON] і [PERSON], був розірваний. Зазначає, що до теперішнього часу він, позивач по справі, проживає з третьою особою [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах, однією сім"єю, ведуть спільне господарства, мають спільний бюджет, разом виховували сина [PERSON]. Також, позивач вказує, що ніколи не цікавився записом у свідоцтві про народження сина, а тому дізнався про те, що син має прізвище та по-батькові колишнього чоловіка третьої особи, [PERSON], лише коли син [PERSON] був мобілізований та направлений на проходження військової служби в зону Антитерористичної операції. Просить визнати його батьком сина, [PERSON], [INFO], зобов"язати Автозаводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області внести відповідні зміни в актовий запис № 140 від 02 лютого 1994 року про народження [PERSON] та видати відповідне свідоцтво про народження. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримує, просить задовольнити, з підстав, зазначених у ньому. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, так як для цього є всі законні підстави. Вважає, достатніми доказами по справі визнання позову відповідачем [PERSON], заяву [PERSON], який не заперечує проти позову та показання свідка [PERSON], яка працювала разом з [PERSON] Зазначає, що у проведенні судово генетичної експертизи немає необхідності, наполягає на належному позові. Відповідач [PERSON] проти позовних вимог [PERSON] заперечень не має. Підтвердив те, що на момент народження дитини, [PERSON], вони з дружиною [PERSON] вже не проживали разом, як одна сім"я, як чоловік і дружина. Ніколи не займався вихованням сина, який досяг повноліття, не надавав жодної допомоги, в тому числі матеріальної. Представник Автозаводського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області Абрамова Л.В. у судовому засіданні проти позову заперечує. Зазначає, що відповідно до вимог сімейного законодавства, обставин справи, пояснень позивача щодо перебування у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] з 1991 року , позивач втратив право щодо подання позову. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] позовні вимоги підтримує. Пояснила, що батьком її сина [PERSON], [INFO], дійсно є [PERSON], а не [PERSON], як зазначено у свідоцтві про народження повнолітнього сина [PERSON]. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не з"явився. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши пояснення сторін, пояснення свідка [PERSON], суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] року народився [PERSON], батьками якого записані : батько [PERSON], мати [PERSON]. 23 грудня 1993 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірваний. Позивач [PERSON] та третя особа без самостійних вимог [PERSON] не звернулись з заявою про походження дитини до Автозаводського відділу запису актів громадянського стану м. Кременчука, а тому при реєстрації актового запису про народження [PERSON] визначено походження дитини від батьків, які перебували між собою у шлюбі, у відповідності до ст. 52 Кодексу про шлюб та сім"ю України. Зі ст. 128 СК України постає, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальникомдитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно ст. 129 Сімейного Кодексу України особа яка вважає, себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред"явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давністьв один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Так, з позовної заяви, пояснень позивача постає, що про факт свого батьківства йому стало відомо з моменту народження [PERSON]. Суд не може прийняти до уваги твердження позивача про те, що позивачу не відомо про запис батьком у свідоцтві про народження [PERSON] колишнього чоловіка третьої особи [PERSON] Крім того, ст. 129 Сімейного Кодексу України не передбачає вилучення відомостей про батька, відповідача по справі, [PERSON], з актового запису цивільного стану про народження [PERSON]. Також необхідно додати, що зміни до актових записів цивільного стану та порядок їх внесення регулюються Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 N 96/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793 "Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання із змінами, внесеними згідно з наказами Міністерства юстиції N 709/5 від 10.05.2012 та N 1161/5 від 03.08.2012. Відповідно до положень, які містяться у "Правилах внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання", які затверджені Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, а саме п. 2.1 -2.13, визначено процесуальний порядок звернення громадян до державних органів щодо внесення змін в актові записи, а у даному випадку, актовий запис про народження дитини. З пояснень сторін по справі суду зрозуміло, що позивачем по справі не був витриманий даний порядок. Також, в ході судового засідання так і не було встановлено, чим і ким саме порушені права позивача. На підставі наведеного, враховуючи пропуск строку визначеного в частині 2 ст. 129 СК України позивачем, що позбавляє останнього права звернення до суду з позовом у задоволенні позову необхідно відмовити. При цьому, можлива згода сторін з позовом, самої неможливості визнання батьківства позивача в судовому порядку не спростовує, тому правового значення не має. Отже, враховуючи всі обставини справи, пояснення сторін, надані докази по справі, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed