Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] в якій просить стягнути з відповідача на його користь 78850 гривень заборгованості за договором позики, та 285 гривень 15 коп. три проценти річних від простроченої суми. В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 5 липня 2014 року між ним та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до якого він позичив відповідачу грошові кошти у сумі 5000,00 доларів США, а останній зобов"язувався повернути борг не пізніше 31 грудня 2014 року. Проте в обумовлений в договорі строк відповідач не повернув йому борг, тому він вимушений звернутися для вирішення цього питання до суду. Станом на 1 січня 2015 року Національний банк України встановив курс долара США до гривні: 1576,8556 грн. за 100 доларів США, тому сума боргу відповідача еквівалентна 78850 грн. ( 5000 доларів США х 15,77 грн.). Також у відповідності до ст. 625 ЦК України відповідач повинен йому сплатити 3 проценти річних від простроченої суми, що становить 285 гривень 15 коп. 26 лютого 2015 року позивач подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог в якій він просить стягнути з відповідача на його користь 140250 гривень заборгованості за договором позики та 806 гривень 91 коп. три проценти річних від простроченої суми за 70 днів прострочення. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Національний банк України встановив на 26 лютого 2015 року офіційний курс долара США до гривні: 28,04603200 за 1 долар США, і тому сума боргу еквівалентна 140250 грн. ( 5000 доларів США х 28,05 грн. ) У судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав заявлені ним позовні вимоги і пояснив, що відповідно до договору позики він позичив відповідачу 5000 доларів США, які той зобов"язувався повернути йому не пізніше 31 грудня 2014 року. Проте до теперішнього часу відповідач ухиляється від повернення йому боргу, ухиляється від зустрічей з ним. Тому просив задовольнити його позовні вимоги. Відповідач [PERSON] за викликом у судове засідання не з"явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Тому суд, з урахуванням думки позивача у справі, ухвалив розглянути справу по суті заочно, у відсутність відповідача у справі, на підставі наявних у справі доказів, оскільки це відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача у справі, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог позивача з наступних підстав. Відповідно до ч.1ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. В матеріалах справи є копія договору позики укладеного між сторонами 5 липня 2014 року, оригінал якого був оглянутий в судовому засіданні, відповідно до якого позикодавець [PERSON] передав позичальнику [PERSON] грошові кошти в сумі 5000 доларів США, а позичальник, відповідно до п.2 «б» договору, зобов"язався повернути позику не пізніше 31 грудня 2014 року ( а.с. 6 ). Відповідно до ч.1ст.1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернута позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов"язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що станом на 27 лютого 2015 року відповідач борг позивачу не повернув, про що пояснив в судовому засіданні позивач у справі. Відповідно до ст. 99 Конституції України і Указу Президента України від 25 серпня 1996 року №762/96 "Про грошову реформу в Україні" грошовою одиницею і єдиним законним засобом платежу на території України є гривня, тому з відповідача на користь позивача стягненню підлягає сума еквівалентна 5000 доларам США за курсом Національного банку України. Станом на 26 лютого 2015 року офіційний курс долара США до гривні, встановлений Національним банком України, становив 28,04603200 грн. за 1 долар США ( а.с. 25 ). Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 140230 гривень в рахунок повернення боргу за договором позики ( 5000 дол. США х 28,046 грн. ). Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З 1 січня 2015 року по 27 лютого 2015 року, на час розгляду справи в суді, відповідач прострочив виконання грошового зобов"язання на 58 днів, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути три проценти річних від простроченої суми, що становить 668 гривень 49 коп. ( 140230 грн. х3% х58 дн.) :365 дн. ). З урахуванням того, що при подачі позовної заяви до суду позивач був звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави у відповідності до ч.3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial