Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

15.04.2014 року Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (далі ПАТ "Дельта Банк") в особі представника Романченко А.С. звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на суму 37181,64 гривень. В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначав, що між банком та відповідачем був укладений кредитний договір № 001-14004-250907 від 25.09.2007 року на відкриття карткового рахунку № [NUMBER] та обслуговування платіжної картки, за яким позивач надав позичальнику кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії, ліміт кредитної лінії на загальну суму 30000 грн., а на день відкриття карти з лімітом на рахунку 3000 грн. Відповідно до договору Банк самостійно раз на місяць може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода не укладається, а держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітній місяць, та також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості, сплачувати всю суму процентів. Посилаючись на те, що відповідачем умови вказаного договору не були виконані належним чином, що призвело до утворення заборгованості за кредитним договором станом на 03.01.2014 року в сумі 37181,64 гривень, представник позивача просив позов, задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, судом про розгляд справи повідомлявся належним чином, в позовній заяві просив проводити судовий розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з"явився, його представник [PERSON] надав суду заперечення проти позову, викладені в письмовій формі, в судовому засіданні 03.06.2014 року - позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просив суд застосувати наслідки пропущення строку позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог. Дослідивши та оцінивши письмові докази по цивільній справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. 25.09.2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта» ( в подальшому юридична особа змінила назву на Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» а.с.14-15) та [PERSON] був укладений кредитний договір № 001-14004-250907 від 25.09.2007 року, на відкриття карткового рахунку № [NUMBER] та обслуговування платіжної картки. За умовами даного договору позивач надав позичальнику кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії, ліміт кредитної лінії на загальну суму 30000 грн., а на день відкриття карти з лімітом на рахунку 3000 грн. Також договором передбачено, що Банк самостійно раз на місяць може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода не укладається. Відповідно до п. 2.5 Договору Держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітній місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, сплачувати всю суму процентів, які виникли за попередній звітний місяць( п. 2.5). Даний договір не містить умов про збільшення загального строку позовної давності (а.с.5-7). Згідно п. 1.4 Тарифів на обслуговування платіжних карток Delta Visa Classic Тарифний пакет «Класичний», на умовах яких був укладений кредитний договір, обов'язків мінімальний щомісячний платіж сплачується щомісячно, з 1 по 15 число місяця, наступного за звітним. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 03.01.2014 року, в графі «Платежі» останній платіж, який здійснив відповідач це становив 300 грн. - 24.04.2009 року, після чого платежі Держателем карти більше не здійснювались(а.с.12-13). Згідно з ст. 526 ЦК України зобов"язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог закону, договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час і боржник повинен його виконати у семиденний строк від дня пред'явлення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, а сплив позовної давності є підставою для відмови у позові (частина 4 ст 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки ( ст. 257 ЦК України), а до вимог щодо стягнення неустойк-штрафу, пені застосовується позовна давність в один рік (частина 2 ст 258 ЦК України). Частиною 5 ст 261 ЦК України передбачено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з частиною 3 ст 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу, тобто несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів Така правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року ( справа № 6-116 цс 13) і є обов'язковою для застосування судами України, як то регламентовано ст. 360-7 ЦПК України. З урахуванням викладених вимог закону та обставин справи, дати звернення з даним позовом, розрахунку заборгованості, позовна давність пропущена позивачем за усіма позовними вимогами, тому заборгованість не підлягає стягненню в силу ст. 267 ЦК України.

Outcome: dismissed