Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

24 квітня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Снігурівської центральної районної лікарні Миколаївської області (далі Снігурівська ЦРЛ) про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення її до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. Позивачка зазначила, що працює у Снігурівській ЦРЛ з 02 серпня 1990 року, з 26 січня 2004 року обіймає посаду завідуючої терапевтичним відділенням. Наказом головного лікаря від 24 січня 2017 року за №21-Л її притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за грубе порушення трудової дисципліни, що виразилося у безконтрольності за діями підлеглих працівників по факту самовільного залишення лікарем-ординатором-невропатологом терапевтичного відділення [PERSON] робочого місця 19 січня 2017 року близько 13 години, без повідомлення про це керівництва районної лікарні. Посилаючись на те, що порушень трудової дисципліни вона не допускала, позивачка просила про задоволення позову. У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали повністю. [PERSON] пояснила, що подія залишення лікарем [PERSON] робочого місця підтвердження не знайшла. Застосування до неї дисциплінарного стягнення є наслідком неприязних стосунків з головним лікарем. Відповідач про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Від головного лікаря Снігурівської ЦРЛ надійшла письмова заява про розгляд справи за відсутності представника. Суд надано заперечення проти позову у письмовій формі. За означеними, відповідач ствердив про дотримання вимог чинного трудового законодавства при вирішенні питання про притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності. Відсутність на робочому місці підлеглого їй лікаря [PERSON] підтверджено актом, складеним комісійно. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши докази у матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із таких підстав. Відповідно до вимог ст.147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один із таких заходів стягнення: догана, звільнення. Статтею 147-1 КЗпП України передбачено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Згідно ст.ст.148,149 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. За змістом цієї норми підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення трудової дисципліни. Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року за №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз'яснено, що судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України, правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при оголошенні догани ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. З записів трудової книжки на ім"я позивачки вбачається, що наказом №3-с від 01 серпня 1990 року її зараховано на посаду лікаря інтерна по терапії Снігурівської ЦРЛ з 02 серпня 1990 року. З 26 січня 2004 року [PERSON] обіймає посаду завідуючої терапевтичним відділенням, підстава наказ №15-к від 26.01.2004 року ( а.с.6). Наказом головного лікаря Снігурівської ЦРЛ №21-Л від 24 січня 2017 року завідувача терапевтичним відділенням снігурівської ЦРЛ [PERSON] притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, згідно зі ст.147 та ст.148 КЗпП України - за неналежне виконання нею своїх посадових обов"язків по факту безконтрольності за виробничою діяльністю своїх підлеглих працівників відділення, що призвело до самовільного залишення лікарем-ординатором-невропатологом терапевтичного відділення [PERSON] 19 січня 2017 року близько 13 години своєї роботи, без повідомлення про це керівництва районної лікарні (а.с.4). Посадовою інструкцією завідувача терапевтичного відділення, з якою позивачку ознайомлено 05.01.2005 року, у п.2.16 дійсно визначено її обов"язок контролю дотримання всіма співробітниками відділення трудової дисципліни та правил внутрішнього трудового розпорядку (а.с.22-28). Лікар-ординатор терапевтичного відділення Снігурівської ЦРЛ у своїй діяльності безпосередньо підпорядковується завідувачу відділення та заступнику головного лікаря з медичної частини - п.7.1 посадової інструкції [PERSON] (а.с.52-53). Правилами внутрішнього трудового розпорядку Снігурівської ЦРЛ передбачено: у п.3.1 зобов"язання працівників вчасно приходити на роботу, використовувати весь робочий час для продуктивної праці, утримуватися від дій, що заважають іншим працівникам виконувати їх трудові обов"язки; кожен працівник зобов"язаний відмітити свій прихід на роботу до початку роботи, а по закінченні робочого дня залишати робоче місце у порядку, встановленому у закладі - п.5.2; керівники підрозділів зобов"язані організувати облік виходу на роботу працівників, а порядок обліку часу роботи поза межами закладу встановлюється адміністрацією - п.53 (а.с.54-58). На підтвердження залишення лікарем [PERSON] 19 січня 2017 року своєї роботи, як зазначено у наказі про застосування догани, відповідач надав акт, складений працівниками адміністрації Снігурівської ЦРЛ на виконання усного розпорядження головного лікаря [PERSON] про те, що 19 січня 2017 року під час перевірки у терапевтичному відділенні о 15 годині 15 хвилин лікаря [PERSON] на роботі не було. При цьому, суд зазначає, що у наказі про застосування дисциплінарного стягнення стверджено про відсутність підлеглого позивачці лікаря на робочому місці о 13 годині. Інших належних та допустимих доказів на підтвердження порушення позивачкою трудової дисципліни у відповідності до положень ст.57,59,60 ЦПК України відповідач не надав. Однак, як слідує з рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 05 травня 2017 року, яке набрало чинності 23 травня 2017 року за позовними вимогами [PERSON] до Снігурівської ЦРЛ про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, суд за результатами розгляду позовних вимог дійшов висновку про те, що звільнення було незаконним і 19 січня 2017 року лікар [PERSON] протягом усього робочого часу виконував свої функціональні обов"язки. В силу ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. За частиною третьою означеної статті обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З урахуванням викладеного, оскаржуваний позивачкою наказ є незаконним та підлягає скасуванню через відсутність події дисциплінарного проступку. Оскільки працівники у трудових спорах з підприємством з приводу порушених трудових прав звільнені від сплати судового збору та з врахуванням ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved