Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

22 жовтня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєструвала з ним у відділі реєстрації актів громадянського стану м.Рівне 19.11.1999 року, актовий запис №1535. Від подружнього життя у них [INFO] народився син [PERSON], яка проживає разом із нею в Республіка Чехія. Окрім того, позивачка виховує і народжену [INFO]. в Чеській Республіці, дочку [PERSON], батьком якої записано іншого чоловіка. Позивач вирішила розірвати шлюб через те, що життя у них не склалось через різні характери, на даний час кожен із них живе своїм життям, яке не пов"язане із потребами та інтересами один одного, сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Це призвело до втрати любові та поваги одне до одного. За таких обставин вважає, що сім"я існує формально, а тому шлюб просить розірвати, а спільну дитину сторін залишити проживати з матір"ю. У судове засіданні позивач [PERSON] не з"явилась, просила розгляд справи проводити за її відсутності, підтримавши позовні вимоги, про що подала письмову заяву. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Суду пояснив, що не проживає з позивачкою з 2010 року, надіявся на збереження шлюбу, однак з 2012 року припинив, з її ініціативи, відносини з нею. Зрозумів, що сім"ю зберегти неможливо, тому не заперечує проти розірвання шлюбу та залишення спільної дитини проживати з матір"ю. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], яке видано повторно відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції 04.04.2014 року, вбачається, що 19 листопада 1999 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON] та після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище "[PERSON]"(а.с.9). Свідоцтвом про зміну імені [NUMBER], виданим 14 вересня 2007 року відділом РАЦС Жидачівського РУЮ Львівської області, актовий запис №27, стверджено зміну відповідачем прізвища з [PERSON] на [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER], яке видано в Чеській Республіці, в реєстраційній книзі про народження ЗАГСу міського управління міста Пльзень зроблено відповідний запис у томі 280, рік 2000, сторінка 188, №п/п 502 про те, що 06 березня 2000 року народився [PERSON] та його батьками записані [PERSON](уродженка [PERSON]) та [PERSON]. Відповідно ст.24 СК України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому ч.3 та ч.4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до збереження шлюбних стосунків чи їх припинення є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Судом на підставі матеріалів справи встановлено, що відносини між сторонами не склалися, вони не спілкуються, не підтримують ніяких відносин, тривалий час не проживають спільно, фактично сімейні відносини між сторонами відсутні. Позивач не має бажання зберегти сім'ю та перебувати у шлюбі надалі через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, втрату почуттів. Відповідач також хоче розірвати шлюб. Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст.111 СК України, є недоцільним і суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. Отже, встановивши об'єктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст.112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям неможливе через втрату почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобов'язань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сім'ї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності подружжя один перед одним, як того вимагає ст.55 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має важливе значення, бажання зберегти сім'ю у позивача відсутнє, що є підставою для розірвання шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч.2 ст.110 СК України, для цього не встановлено.

Outcome: approved