Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

Заявник у справі звернувся до суду із заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території, посилаючись на те, що на тимчасово окупованій території АР Крим [INFO] його дружина [PERSON] народила сина. Факт народження дитини підтверджується копією свідоцтва про народження, що видане 28 серпня 2019 року Сімферопольським районним відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим [PERSON] . З метою реєстрації народження сина за законодавством України та отримання про це свідоцтва він звернувся до Рівненського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану, проте йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю у нього необхідних документів. Отримати ці документи на даний час не можливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України. Встановити факт народження необхідно для отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився. Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] народився у с. Строгонівка Сімферопільського району Республіки Крим [INFO] , є сином заявника [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено, що документом, який підтверджує факт народження дитини є свідоцтво про народження [NUMBER] від 28 серпня 2019 року, видане Сімферопольським районним відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, що є незаконним органом та знаходиться на території, непідконтрольній державній владі України. Відповідно до положень ч.2 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»(далі Закону України) датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупованою територією визначається, зокрема, сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя. В силу ч.ч.2,3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який орган, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважається незаконною, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та або особами, передбаченими ч.2 цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків. Таким чином, судом встановлено, що видане Сімферопольським районним відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим свідоцтво про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 28 серпня 2019 року, не створює правових наслідків, а не здійснення реєстрації народження дитини позбавляє заявника, який є громадянином України, можливості реалізувати права, пов`язані з її народженням. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбаченихКонституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ст.7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Копією паспорта серії [NUMBER] , що виданий Сімферопольським РВ ГУ МВС України в Криму 08 квітня 2003 року стверджується, що [PERSON] , [INFO] є громадянином України. Копією паспорта серії [NUMBER] , що виданий Сімферопольським РВ ГУДМС України в АР Крим 05 вересня 2013 року стверджується, що [PERSON] , [INFO] є громадянкою України. Відповідно до ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. При оцінці в якості доказу інформації з свідоцтва про народження, виданого установою, що знаходиться на окупованій території, суд виходив із загальних принципів, сформульованих у висновку Міжнародного суду ООН ("Намібійські винятки") від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії», та зазначених у практиці ЄСПЛ та рішеннях Європейського суду з прав людини «Кіпр проти Туреччини» та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» . Суд ухвалює рішення з метою захисту прав і свобод особи, яка звернулась до суду, лише у межах та у спосіб, передбачений законом. Встановлення зазначеного факту народження заявнику необхідне для реєстрації народженя дитини на території України, отримання свідоцтва про народження, виданого державним органом України, та подальшого використання вказаного документу у цивільно-правових відносинах З огляду на вказане, суд вважає, що для проведення державної реєстрації народження дитини у заявника є об`єктивні перешкоди, оскільки Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) листом від 25.07.2020 року № 2894-222-06-93 [PERSON] відмовлено у проведенні державної реєстрації народження у зв"язку з відстуністю медичних документів,що підтверджують факт народження. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник, та його народжений син, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, з огляду на те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту. Вказане надасть можливість отримати [PERSON] свідоцтво про народження його сина, видане відповідним державним органом виконавчої влади України. Судом встановлено, що отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ) є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно із ч.1ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до ст. 273 ЦПК України(1963р) суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах РАГС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану.Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами їх представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Згідно із ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявниці свідоцтво про народження її дитини, виданого державним органом України, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність заяви, в зв`язку з чим, заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 317 ЦПК України, суд вважає за можливе допустити рішення до негайного виконання в частині щодо встановлення факту народження. На підставі наведеного,

Outcome: approved