Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

Заявниця звернулася до суду, заінтересована особа: Яготинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України її матері [PERSON] , померлої [INFO] у м. Торез Донецької області. Родинні зв"язки з її матір"ю підтверджуються копією свідоцтва про народження та шлюб. Згідно Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть, фельдшерська довідка про смерть. Вказані документи були видані відповідними лікарськими установами невизнаноїДонецької народної республіки. У зв"язку з тим, що документи про смерть видаються за формою, встановленою Міністерством охорони здоров"я ЛНР, вони не є прийнятними для українських органів реєстрації актів цивільного стану. Просила встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , місце народження: с. Борки Лебединського району Сумської області, громадянки України, померлої [INFO] на території м. Торез Донецької області, Україна. В судове засідання заявниця та її представник не з"явилися, представник заявниці просив розглянути справу у їх відсутності, заяву підтримав. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. В судовому засіданні установлено, що [INFO] померла матір заявниці- [PERSON] , (свідоцтво про смерть, а.с. 12, копія свідоцтва про народження заявниці, а.с. 10, копія свідоцтва про укладення шлюбу, а.с.11). Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого 7 листопада 2020 р. відділом ЗАЦС Торезького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької народної республіки, [PERSON] померла у м. Торез Донецької народної республіки, що є тимчасово окупованою територією, а свідоцтво про смерть є недійсним та не створює правових наслідків. Відповідно до довідки про причину смерті № 416 від 06.11.2020 р., виданої Республіканським бюро судово-медичної експертизи м. Торез (а.с. 13), причиною смерті є постінфарктний кардіосклероз. Як вбачається із матеріалів справи, заявниця [PERSON] є донькою померлої [PERSON] . З огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема,"Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема,"Mozer v. theRepublicofMoldovaandRussia", "IlascuandOthers v. MoldovaandRussia"), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений випадок полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Згідно із ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану фату смерті. Згідно із ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Статтею 317 ЦПК України визначено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Відповідно до п.1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» від 15 квітня 2014 року, територія частини Донецької області визначається тимчасово окупованою територією. Зі змісту ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», вбачається, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Згідно із ст. 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я або судово-медичною установою документ встановленої форми, що підтверджує факт смерті. За відсутності такого документа, що підтверджує факт смерті, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5 рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. При вирішенні даної справи судом враховується рекомендації надані судам в листі ВССУ від 15 квітня 2016 року № 9-1130/0/4-16 Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VIII "Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України". Ураховуючи, що надані заявницею документи підтверджують факт смерті її матері [PERSON] на тимчасово окупованій території України, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за можливе допустити рішення до негайного виконання в частині щодо встановлення факту смерті. На підставі викладеного,

Outcome: approved