Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредекс Фінанс" до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що між ВАТ «Кредобанк» та [PERSON], що діяла від імені [PERSON], було укладено кредитний договір № 47/07-Ф від 13 вересня 2007р. на суму 200 000 грн. 00 коп. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 18,45 % річних з кінцевим терміном повернення 12 вересня 2014 року. В порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 10.12.2014 року має заборгованість 461 680 грн. 25 коп. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ВАТ "Кредобанк" та [PERSON], що діяла від імені [PERSON],укладено іпотечний договір нерухомого майна № 52/07/Ф-1 від 13 вересня 2007 року, згідно якого предметом іпотеки є магазин "[INFO]", що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 240,46 кв. м, який належить відповідачеві на праві приватної власності. 06 жовтня 2010 року між ПАТ "Кредобанк" та ТОВ "Кредекс Фінанс" укладено договір відступлення права вимоги № б/н, відповідно до умов якого ПАТ "Кредобанк" відступив на користь ТОВ "Кредекс Фінанс" своє право вимоги заборгованості за кредитним договором та договором застави. У зв'язку із виникненням заборгованості за кредитним договором позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: магазин "[INFO]", що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 240,46 кв. м, який належить відповідачеві на праві власності; визнати за позивачем право власності на предмет іпотеки; припинити право власності відповідача на магазин; витребувати від відповідача правовстановлюючі документи на магазин; стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі, підтримує позовні вимоги, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові доказі та оцінив їх у сукупності, вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 13 вересня 2007р. між ВАТ «Кредобанк» та [PERSON], що діяла від імені [PERSON] було укладено кредитний договір № 47/07-Ф, відповідно до умов якого останньому був наданий кредит у розмірі 200 000 грн. 00 коп. до 12.09.2014р. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 18,45 % річних та зобов'язався здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами (а. с. 15-18). В забезпечення зобов'язань, між сторонами укладено іпотечний договір № 52/07/Ф-1, згідно з п. 1.3 якого, предметом іпотеки є нерухоме майно: магазин "[INFO]", що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який належить відповідачеві на праві приватної власності (а. с. 9-14). Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Однак, відповідач свої зобов'язання не виконує в повному обсязі, в результаті чого виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 10.12.2014р. склала 461 680 грн. 25 коп., що підтверджується розрахунком (а. с. 23). Статтею 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення. Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Враховуючи, що відповідач допустив порушення зобов'язання за кредитним договором, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, шляхом звернення стягнення на нерухоме майно. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial