Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Красенівської сільської ради Чорнобаївського району про визнання права власності на будинок в порядку спадкування, що знаходиться за адресою: с. Красенівка Чорнобаївського району Черкаської області по вул. Михайла Грушевського, 2. Мотивує позов тим, що даний будинок з надвірними спорудами належав її батькові [PERSON], який помер 04 лютого 2017 року. Позивач\~є спадкоємцем за законом першої черги, прийняла спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. Не може оформити свої спадкові права у зв"язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, які б посвідчували право власності померлого на це нерухоме майно. В судове засідання позивач не зявилася, в позовній заяві просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник Красенівської сільської ради Чорнобаївського району в судове засідання не зявився. 29.12.2017 року до суду надійшла заява, в якій сільський голова просить розглядати справу без участі представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечують. Третя особа [PERSON] - рідний брат позивача, в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Виходячи з приписів ст.ст. 43, 223 ЦПК суд ухвалив слухати справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що позивач є дочкою [PERSON] (копії свідоцтв про народження та про одруження, а.с. 7). 04 лютого 2017 року [PERSON] помер (копія свідоцтва про смерть серія І-СР № 294494, а.с. 8). Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої, зокрема, входить будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: с. Красенівка Чорнобаївського району Черкаської області, по вул. Михайла Грушевського, 2. Належність померлому зазначеного майна підтверджується довідкою Красенівської сільської ради від 06.12.2017 № 721 (а.с.11). У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповіту померлий не складав. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 1 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину. Обставини, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 179 ЦПК у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. З довідки Красенівської сільської ради від 06.12.2017 року № 723 вбачається, що [PERSON] до дня смерті проживав в [INFO] одиноко (а.с.10). З листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори № 2223-01/16 від 30.12.2017 та доданих документів вбачається, що після смерті [PERSON] до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] та [PERSON] та на ім"я яких були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки (а.с. 30-36). Аналізуючи вказане суд приходить до висновку, що спадкоємцями за законом після смерті [PERSON]К, які у встановлений законодавством строки та спосіб прийняли спадщину, є його діти - [PERSON] та [PERSON] На даний час [PERSON] позов визнає , не претендує на спадкове майно, що є предметом спору. Разом з тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом позивачу відмовлено, у зв"язку з відсутністю оригіналів правостановлюючих документів на спадкове майно (лист Чорнобаївської державної нотаріальної контори № 19/02-16 від 10.01.2018, а.с.29). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону, або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися досуду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його. Враховуючи викладені обставини, грунтуючись на вищезазначених нормах права, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позивач прийняла спадщину у встановлений законом спосіб, а наданими суду доказами підтверджено її право на спадкування зазначеного майна та його належність на час смерті спадкодавцю. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved