Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "[PERSON] Центр" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за невиконання договірних зобов"язань, мотивуючи тим, що 28.05.2013 року позивач уклав з відповідачем договір № ДВ2012/28-05-2013/1 про надання інформаційно-консультаційних послуг. Згідно цього договору позивач на договірній основі зобов"язався сприяти отриманню відповідачем імміграційної візи на постійне проживання на території США шляхом надання інформаційно-консультаційних послуг, при цьому позивач зобов"язався повідомляти відповідачеві інформацію щодо імміграційних вимог, а відповідач зобов"язався виконувати всі вимоги щодо імміграційної процедури, обумовлені в цьому договорі і своєчасно у повному обсязі сплатити вартість наданих послуг. Свої зобов"язання з цього договору позивач перед відповідачем виконав у повному обсязі. Відповідач в грудні 2013 року пройшов в посольстві США співбесіду, отримав імміграційну візу, а в лютому 2014 року виїхав у США на постійне проживання, не повідомивши про це позивача. При цьому відповідач ухилився від підписання 21.03.2014 року акту про виконані роботи і не виконав свої зобовязання по оплаті наданих послуг . Згідно з договором відповідач зобов"язався оплатити позивачу повну вартість наданих послуг в розмірі 87 264 гривні, що в еквіваленті в доларах США становило 10 800 доларів США на день укладення цього договору. При суттєвій зміні курсу гривні до долара США (+/-5%) ціна договору згідно договору підлягала індексації. Ціна договору з урахуванням курсу станом на 24.09.2015 року- 13,43 долара США до гривні становить 145 044 гривні. 20 серпня 2014 року після кількох звернень телефоном відповідачеві було надіслано претензію з вимогою виконати зобов"язання щодо оплати за надані інформаційно-консультаційні послуги. Однак, на сьогоднішній день відповідач не виконав взятих на себе зобов"язань згідно вищезазначеного договору і не повідомив про наміри виконати їх. Зокрема, відповідач не сплатив 10 800 доларів США, що становить 145 044 гривні. Невиконання відповідачем взятих на себе зобов"язань, згідно вищезазначеного договору є грубим порушенням чинного законодавства України. У розділі 5 Порядок та терміни проведення розрахунків зазначено, що клієнт (відповідач) несе матеріальну відповідальність перед консультантом (позивачем) за несвоєчасну оплату послуг згідно договору у розмірі 1 % від суми контракту за кожен день затримки. Виходячи з цього відповідач зобов"язаний сплатити позивачу пеню в розмірі 269 782 гривні, що еквівалентно по курсу Національного банку України 20 088 доларів США. Вказана сума склалась з наступного: 108 доларів США (або 1451 гривня) (1 % від суми договору за кожен день прострочення виконання зобов"язань) х 186 (кількість днів прострочення виконання зобов"язання). В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав вказаних у позовній заяві і просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість по договору 278532 гривень, що еквівалентно по курсу НБУ 10800 доларам США на час винесення рішення і пеню в сумі 518069,52 гривень, що еквівалентно по курсу НБУ 20088 доларам США і судові витрати. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що відповідач 28.05.2013 року звернувся до позивача по поводу оформлення імміграційної візи для виїзду на постійне проживання в США. При цьому ним було надано позивачу необхідні документи, фотографії. Однак, ознайомившись з договором про надання йому інформаційно-консультативних послуг, він не підписав його на останній сторінці. А тому вважаючи даний договір неукладеним, відповідач самостійно оформив всі необхідні документи необхідні для виїзду в США і, отримавши в грудні 2013 року імміграційну візу, 21.02.2014 року виїхав на постійне проживання в США. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Згідно з п.п.1 п.2 ст11\~ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до п.1\~ст.14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина перша\~статті 626 ЦК України. Згідно\~ з ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України, згідно з якою зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до\~ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату - замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст.526,\~629 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, в установлений строк відповідно до вказівок договору і не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання та одностороння зміна умов договору, за винятком випадків, передбачених законом,. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст.610 ЦК України\~порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Частина 5\~ст.203 ЦК України\~вказує, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним і такі наслідки після цього укладення настали. Судом встановлено, що 28 травня 2013 року між ТзОВ «[PERSON] Центр» та відповідачем укладено договір № ДВ2012/28-05-2013/1 про надання інформаційно консультаційних послуг, згідно якого Товариство зобов'язується за винагороду надати відповідачу послуги по оформленню документів, необхідних для одержання імміграційної візи до США. Згідно п.1.1 Договору Товариство на договірній основі зобов'язується сприяти отриманню [PERSON] імміграційної візи від посольства США, шляхом здійснення консультування. Також пунктами 8.1 та 8.2 Договору передбачено, що даний Договір діє до повного виконання взятих на себе сторонами зобов'язань, що випливають із його змісту. Часом завершення надання консультаційних послуг, згідно даного Договору, щодо імміграційного процесу клієнта вважається момент підписання ним та консультантом акту виконаних робіт згідно Додатку № 1 до Договору про надання інформаційно- консультаційних послуг. Розділами 3,4, 5 вказаного договору передбачено ціну договору, порядок і терміни проведення розрахунків, які здійснюються у національній валюті України у сумі еквівалентній 10800 доларам США за курсом НБУ на момент сплати. У судовому засіданні встановлено, що що між сторонами було досягнуто згоди за всіма істотними умовами Договору, наслідком чого було його підписання без зауважень і застережень. Відповідач жодного разу не звертався до позивача з питань недосягнення згоди з істотними умовами договору чи його розірвання, а також жодним чином не реагував на надіслані йому в досудовому порядку Позивачем лист-претензію від 20.08.2014 року. Доводи представника відповідача, що даний договір слід вважати неукладеним так як він не підписаний на останній сторінці відповідачем і умови договору в частині строку дії договору є незаконними є безпідставними, так як в судовому засіданні встановлено, що відповідач ознайомившись у договором, особисто підписав його на сторінках, які передбачають основні умови його укладення, а саме предмет договору, права і обов*язки консультанта і клієнта, ціну договору, порядок і терміни проведення розрахунків, умови та порядок розірвання договору, строк дії договору і відповідальність сторін без застережень. Щодо строку договору суд вважає,що в законодавстві визначаються різні поняття: як "строк договору", так і "строк (термін) виконання зобовязання" (статті 530, 631 ЦК України). Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Враховуючи наведене, суд вважає, що у відповідності до чинного законодавства відсутні законні та обґрунтовані підстави для визнання спірного договору неукладеним. Судом встановлено, що свої зобов"язання з цього договору позивач перед відповідачем виконав у повному обсязі. Внаслідок чого в грудні 2013 року відповідач отримав імміграційну візу на право постійного проживання в США і 26.02.2014 року, перетнувши державний кордон України, виїхав в США, де і знаходиться на даний час. Дані обставини підтверджуються відміткою в закордонному паспорті громадянина України про отримання відповідачем імміграційної візи; інформацією Державної прикордонної служби України від 27.03.2015 року про те, що 26.02.2014 року відповідач перетнув державний кордон України. Відповідач свої зобов*язання не виконав належним чином, отримавши згідно договору на протязі 2013 року інформаційно-консультативні послуги не провів оплату наданих послуг, ухилившись від підписання акту приймання-передачі наданих послуг. В зв*язку з чим 20.08.2014 року позивач звернувся до відповідача з претензією про стягнення суми боргу за невиконання договірних зобов*язань. В судовому засіданні встановлено, що заборгованість за договором № ДВ2012/28-05-2013/1 про надання інформаційно консультаційних послуг від 23.05.2013 року станом на 24.09.2014 року становила 145044 грн., що еквівалентно згідно курсу Національного банку України 10800 доларам США. Відповідно до ч. 2\~ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Станом на 17.10.2016 року на час винесення судового рішення курс встановлений Національним банком України становив один долар США дорівнював 25.790791, а тому відповідачем підлягає сплаті в користь позивача 278532 гривень заборгованості згідно укладеного договору. У розділі 5 договору № ДВ2012/28-05-2013/1 від 28.05.2013 року зазначено, що клієнт (відповідач) оплачує консультанту (позивачу) за несвоєчасну оплату послуг штрафні санкції у розмірі 1 % від ціни цього договору за кожний день прострочення невиконання зобов*язання. Згідно\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відмотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов»язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконанння грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання. Згідно розрахунку за період з 21 березня 2014 року по 24.09.2014 року /186 днів прострочення виконання зобов*язання/ розмір пені становить 269 782 грн., що еквівалентно по курсу Національного банку України 20 088 доларам США. Вказана сума склалась з наступного: 108 доларів США (або 1451 гривня) (1 % від суми договору за кожен день прострочення виконання зобов"язань) х 186 (кількість днів прострочення виконання зобов"язання). Станом на 17.10.2016 року на час винесення судового рішення з врахуванням курсу долара США встановленого Національним банком України розмір пені становить 518069,52 гривень. Згідно ч. 3\~ст. 552 ЦК України\~розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні розмір неустойки вдвічі перевищує\~\~розмір збитків. З урахуванням викладеного, виходячи з принципу співмірності, суд приходить до висновку про необхідність зменшення стягнутого розміру неустойки278532 гривень ,що еквівалентно по курсу Національного банку України 10800 доларам США. Доводи представника відповідача в тій частині, що позивач не надав відповідачу акт здачі-приймання наданих послуг\~\~і він ним не підписаний, тому позов не підлягає задоволеню, не заслуговують на увагу, оскільки як встановлено в судовому засіданні відповідач з метою ухиленні від цивільно-правової відповідальності , не повідомивши позивача про отримання імміграційної візи, не підписавши акт виконаних робіт виїхав в США . В зв*язку з чим позивач направляв на адресу відповідача вимогу про оплату за надані послуги, що підтверджується претензією від 20.08.204 року, однак відповіді не отримав. Також не заслуговують на увагу доводи представника відповідача про те, що позивач не виконав всі умови договору про надання інформаційно-консультаційних послуг, а тому відповідач самостійно оформляв необхідні документи, оскільки не надано доказів на підтвердження цього. Враховуючи вищенаведене, суд встановив, що позов підставний підлягає до часткового задоволення. У відповідності із ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути судові витрати в сумі 3654 гривень сплаченого судового збору. На підставі ст. ст. 526,527,530,610,611, 901,903 ЦК України,

Outcome: approved