Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

у березні 2017 року [PERSON] звернулася у суд з позовом до [PERSON] про надання дозволу без згоди та супроводу батька на тимчасовий виїзд дитини за межі України. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона з серпня 2008 рку проживала однією сім"єю з відповідачем без реєстрації шлюбу в органах РАЦСу. [INFO] року у них народилася донька [PERSON]. На початку 2015 року відповідач залишив сім"ю та з того часу проживає окремо. Дитина проживає з позивачем, перебуває на її повному матеріальному утриманні. Позивачка належним чином піклується про здоров"я доньки, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини не надає. Дитина успішно займається художньою гімнастикою, відвідує дитячо-юнацьку спортивну школу Дерюгіних м. Києва з 2014 р., приймає участь у змаганнях, у тому числі міжнародних, займає високі призові місця. У зв"язку з цим в доньки є потреба для виїзду за кордон. Відповідач безпідставно чинить перешкоди у здійсненні заходів, спрямованих на покращення здоров"я доньки, її фізичний, духовний та моральний розвиток, розвиток її таланту та визнання на міжнародному рівні. Відповідач ігнорує прохання позивача про надання у передбаченому законодавством України порядку дозволу на виїзд малолітньої [PERSON] за кордон для її участі у змаганнях та оздоровлення. Оскільки така позиція відповідача, як батька малолітньої дитини, шкодить її інтересам та перешкоджає її всебічному та гармонійному розвитку, порушує право на повний та гармонійний розвиток її собистості, вказує а зловживання відповідачем своїми батьківськими правами, а отримання нотаріальної згоди від батька не вбачається за можливе у зв"язку з тим, що будь-який зв"язок з ним відсутній, позивач просить надати дозвіл на виїзд за межі України в країни - члени Шенгенської угоди, Турецької Республіки, Великої Британії, Сполучених Штатів Америки [PERSON], [INFO], у супроводі її матері [PERSON] без згоди та супроводу її батька [PERSON] до досягнення дитиною16-річного віку. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд за згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] року народилася [PERSON]. ЇЇ батьками є сторони у справі - [PERSON] та [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], повторно виданим 05 квітня 2016 року Артемівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції. (а.с. 7) Встановлено, що малолітня [PERSON], [INFO], проживає з позивачем. Згідно з абзацом 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. З п. 4 зазначеної постанови вбачається, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. На підтвердження своїх доводів щодо необхідності виїзду за межі України малолітньої дитини позивач надала суду письмові докази. З вказаних документів вбачається, що донька сторін у справі займається художньою гімнастикою, відвідує дитячо-юнацьку спортивну школу Дерюгіних м. Києва з 2014 р., приймає участь у змаганнях, у тому числі міжнародних. У зв"язку з цим у дитини є потреба для виїзду за кордон. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною 2 ст. 155 СК України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідач чинить перешкоди у здійсненні заходів, спрямованих на покращення здоров"я доньки, її фізичний, духовний та моральний розвиток, розвиток її таланту, ігноруючи прохання позивача про надання у передбаченому законодавством України порядку дозволу на виїзд малолітньої [PERSON] за кордон для її участі у змаганнях та оздоровлення. Суд, вважає, що вимоги позивача про надання дозволу на виїзд дитини за кордон ґрунтуються на законі та відповідають інтересам дитини. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягає 640 гривні 00 копійок судового збору.

Outcome: approved