Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до СТОВ "Старий Коврай" про скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, посилаючись на те, що вона працювала підсобним робочим молочно-товарної ферми №1 та наказом директора СТОВ від 17 лютого 2016 року №04-к вона була відсторонена від роботи на невизначений термін. З дня видання наказу про відсторонення від роботи і до дати звільнення - 04 березня 2016 року - позивач не могла потрапити на своє робоче місце, декілька разів приходила на роботу, але не була допущена до виконання своїх обов"язків працівниками охорони за вказівкою директора. Наказ про відсторонення від роботи вважає незаконним, так як наказ не відповідає ст.46 КЗпП України, якою визначений вичерпний перелік причин відсторонення від роботи. Мотивуючи тим, що вона незаконно була відсторонена від роботи, позивач просить суд скасувати наказ про відсторонення від роботи директора СТОВ "Старий Коврай" від 17 лютого 2016 року №04-к та стягнути на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 17 лютого 2016 року до 04 березня 2016 року в сумі 1637 грн. 10 коп. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити на підставах, викладених в позовній заяві. Представник відповідача Братік В.Г. позов визнав, але зазначив, що позивачкою неправильно обрахована сума середньої заробітної плати, до якої помилкоко включена одноразова виплата і дійсна середньоденна заробітна плата складає 75 грн. 37 коп., середньомісячна заробітна плата складає 2298 грн. 68 коп. Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини справи та визначив відповідно до них правовідносини. Позивач [PERSON] працювала підсобним робочим молочно-товарної ферми №1 та наказом директора СТОВ від 17 лютого 2016 року №04-к вона була відсторонена від роботи на невизначений термін. З дня видання наказу про відсторонення від роботи і до дати звільнення - 04 березня 2016 року - позивач не могла потрапити на своє робоче місце, декілька разів приходила на роботу, але не була допущена до виконання своїх обов"язків працівниками охорони за вказівкою директора. Наказ про відсторонення від роботи вважає незаконним, так як наказ не відповідає ст.46 КЗпП України, якою визначений вичерпний перелік причин відсторонення від роботи. Вважаючи відсторонення від роботи незаконним , позивач просить суд скасувати наказ про відсторонення від роботи директора СТОВ "Старий Коврай" від 17 лютого 2016 року №04-к та стягнути на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 17 лютого 2016 року до 04 березня 2016 року в сумі 1637 грн. 10 коп. Вказані обставини підтверджуються копією паспорта позивача, копією трудової книжки, копією наказу від 04 березня 2016 року, довідкою про заробітну плату. Правовідносини, які виникли між сторонами, є трудовими та регулюються положеннями глави 3, глави 15 КЗпП України. Відповідно до ст.46 КЗпП України відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп"яніння; відмови або ухилення від обов"язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. Так як формулювання причин відсторонення позивача від роботи не відповідає вимогам ст.46 КЗпП України, суд вважає, що позов в цій частині підлягає до задоволення. Крім цього, представник відповідача не заперечував проти скасування наказу про відсторонення позивача від роботи. В зв"язку з незаконним відстороненням від роботи на користь позивача слід стянути середньомісячний заробіток за період з 17 лютого 2016 року до 04 березня 2016 року, тобто за 17 днів, виходячи з середньоденного заробітку в 75 грн. 37 коп., всього 1281 грн.29 коп. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем порушене право позивача на працю, гарантоване ст.43 Конституції України, а саме право на своєчасне одержання винагороди за працю. Порушене право підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу. Кеуючись ст.43 Конституції України, ст.ст.46 КЗпП України, ст.ст.6,8,10, 11, 60, 88, 214, 215 ЦПК України, суд

Outcome: approved