Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої уточнені позовні вимоги мотивує тим, що згідно кредитного договору №CNXRRX08710266, укладеного 12 квітня 2008 року між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON], останньому було видано кредит в розмірі 5 580,00 грн. на строк 24 місяці з 12 квітня 2008 року по 12 квітня 2010 року включно з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1,0% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 133,92 грн. та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 930,00 грн. За умовами кредитного договору відповідач зобов'язувався повернути кредит у повному обсязі, сплачувати проценти за користування ним у строки відповідно до умов договору. Однак, відповідач, отримавши кредит, не виконав свої зобов'язання по поверненню кредиту та сплати процентів. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 03 квітня 2012 року у цивільному провадженні №2/2517/399/12, задоволено позов ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором №CNXRRX08710266 від 12 квітня 2008 року в розмірі 9801, 39 грн. та судові витрати у сумі 214,60 грн. Проте, в зв"язку з несвоєчасним погашенням суми кредиту та відсотків по ньому, виникла заборгованість відповідача перед банком станом на 03 грудня 2014 року в розмірі 1342,31 грн., з них: 1342,31 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов"язань за договором. Тому позивач і просить суд стягнути з відповідача на його користь загальну суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 1342,31 грн., а також 243,60 грн. судових витрат. Позивач в судове засідання не з'явився, проте надіслав заяву, згідно з якою просить суд розглядати справу без участі його представника, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Крім того в ній вказав, що кредитний договір діє з 12 квітня 2008 року по 12 квітня 2010 року. Згідно п.5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, пені, штрафам, за даним договором встановлюється сторонами в 5 років. Відповідач у судове засідання також не з'явився з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення Укрпошти про вручення рекомендованого поштового відправлення, а також не надав заперечень щодо суті позову і не повідомив про поважність причин неявки в судове засідання. У зв'язку з цим суд на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: відповідно до Заяви позичальника № CNXRRX08710266 від 12 квітня 2008 року (а.с.7-8), Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка"), ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" надав [PERSON] кредит в розмірі 5580,00 грн. на строк 24 місяці з 12 квітня 2008 року по 12 квітня 2010 року включно з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1,0% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 133,92 грн. та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 930,00 грн. За умовами кредитного договору відповідач зобов'язувався повернути кредит у повному обсязі, сплачувати проценти за користування ним у строки відповідно до умов договору в обмін на зобов"язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам строки (а.с.9-13). Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам визначена відповідальність сторін. Зокрема, у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов"язань, передбачених Заявою та п.п.3.2.2, 3.2.3 даних Умов, Банк має право нарахувати, а позичальник зобов"язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу (п.5.1.). Сплата пені здійснюється у гривні. При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості (п.5.3.). Крім того згідно п.5.5, термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним Договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 03 квітня 2012 року у цивільному провадженні №2/2517/399/12, задоволено позов ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" до [PERSON] Стягнуто з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором №CNXRRX08710266 від 12 квітня 2008 року, станом на 22 лютого 2012 року в розмірі 9801,39 грн., в т.ч. неустойки: пеня-2000,00 грн., штрафи 1629,07 грн. та судові витрати у сумі 214,60 грн., а всього 10015,99 грн. (а.с.28-29). Крім того, відповідно до заяви позивача про уточнення позовних вимог за кредитним договором № CNXRRX08710266 від 12 квітня 2008 року по [PERSON], вбачається, що за період з 23 лютого 2012 року по 03 грудня 2014 року, заборгованість останнього перед банком складає 1342,31 грн. з них: 1342,31 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлені строки і боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу. Зобов"язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК України). Ці підстави зазначені в ст.ст.599, 600, 601, 604-609 ЦК України, які не передбачають підставою припинення зобов"язання ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора. За відсутності інших підстав припинення зобов"язання, передбачених договором або законом, зобов"язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Належним виконанням зобов"язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов"язки сторін зобов"язання. Саме по собі ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора, виконання якого не здійснено, не припиняє зобов"язальних правовідносин сторін договору й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов"язання. Наявність судових рішень про стягнення боргу за інші періоди невиконання боржником зобов"язання й відкриття виконавчого провадження за цими рішеннями за відсутності реального виконання боржником свого зобов"язання (добровільного чи примусового) не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін. Крім того, ст.549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов"язання за кожен день прострочення виконання. При цьому, ч.3 ст.551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За таких обставин, оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача неустойки (штрафу, пені) в сумі 1342,31 грн. за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитним договором підлягають частковому задоволенню, оскільки згідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому, при її зменшенні суд враховує: по-перше, що загальний розмір неустойки (штрафу, пені), стягнутої за рішення суду та нарахованої позивачем за період з 23 лютого 2012 року по 03 грудня 2014 року, становить 4971,38 грн., в тому числі 1342,31 грн. за період з 23 лютого 2012 року по 03 грудня 2014 року, а розмір заборгованості за кредитом, відсотками та комісією за користування останнім, не включаючи іншої неустойки - штрафів, становить 4104,10 грн.; по-друге, суд враховує норми ст.3 ЦК України, щодо справедливості, та розумності які є загальними засадами цивільного законодавства, суд приходить до висновку про зменшення нарахованої позивачем за період з 23 лютого 2012 року по 03 грудня 2014 року, суми пені, за несвоєчасність виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором з 1342,31 грн. до 200,00 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає, оскільки позов задоволено частково, судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial