Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання недійсною довіреність, мотивуючи його тим, що з її сім'єю з жовтня 2012 р. по лютий 2013 р. та з серпня 2013 р. по [INFO]. (по день смерті) проживала [PERSON] 16.10.2013 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір довічного утримання та догляду, згідно якого [PERSON] передає у власність [PERSON] 7/20 часток житлового будинку по [ADDRESS]. 16.10.2013 р. [PERSON] склала заповіт, за яким все майно, що буде належати на день її смерті, вона заповідає [PERSON] 14.03.2014 р. [PERSON] подарувала [PERSON] земельну ділянку, площею 0,0525 га (кадастровий номер [NUMBER]), що по [ADDRESS], при укладенні договору [PERSON] за довіреністю представляв чоловік позивача [PERSON] [INFO]. [PERSON] померла. За договором довічного утримання позивач набула у власність 7/20 часток житлового будинку по [ADDRESS]. За заповітом після смерті [PERSON] позивач отримала у власність житловий будинок по [ADDRESS], земельну ділянку, площею 0,1527 га і земельну ділянку, площею 0,2500 га, за цією ж адресою. За життя [PERSON] спочатку надала довіреність від 10.10.2012 р. [PERSON] для отримання пенсії, на оформлення спадщини після смерті її дочки [PERSON], яка померла [INFO]. 02.04.2013 р. [PERSON] надала довіреність [PERSON], [PERSON] на розпорядження своїм майном. Відповідачі на підставі цієї довіреності від 02.04.2013 р. скористались тяжким становище [PERSON], зумовленим смертю її дочки [PERSON], незаконно відчужили на користь інших осіб майно [PERSON]: квартиру [ADDRESS] (отриману у спадщину після смерті дочки) та земельну ділянку, площею 0,0249 га, кадастровий номер [NUMBER], що по [ADDRESS]. Дізнавшись про зазначені дії, 13.09.2013 р. [PERSON] припинила дію довіреності від 02.04.2013 р. 31.10.2013 р. вона звернулась до прокуратури Вінницької області за фактом шахрайський дій [PERSON], [PERSON] 16.09.2014 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання довіреностей недійсними, але провадження у справі було закрито в зв"язку зі смертю позивача [PERSON] Позивач вважає, що довіреність від 02.04.2013 р. була видана [PERSON] під впливом тяжкої обстановки та на вкрай невигідних умовах. Після смерті дочки [PERSON] залишилась одинокою, незахищеною, безпорадною. Оскільки майно, відчужене відповідачами за довіреністю, мало перейти у власність [PERSON] на підставі заповіту від 16.10.2013 р., просить визнати недійсною довіреність від 02.04.2013 р., що видана [PERSON] на [PERSON], [PERSON] на управління та розпорядження майном, посвідчену приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Юрченко С.В., зареєстровану в реєстрі №324. (а.с. 1-5) Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.03.2018 р. у приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Юрченко С.В. витребувано письмові докази: копію довіреності, що посвідчена 02.04.2013 р., вчиненої від імені [PERSON] на ім"я [PERSON] або ж [PERSON], яка зареєстрована в реєстрі №324; копію заяви №1243 від 13.09.2013 р. про припинення дії довіреності, що посвідчена 02.04.2013 р. та зареєстрована в реєстрі №324; витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей реєстрації довіреності від 02.04.2013 р., вчиненої від імені [PERSON] на ім"я [PERSON] або ж [PERSON], яка зареєстрована в реєстрі №324; витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей припинення дії довіреності від 02.04.2013 р., вчиненої від імені [PERSON] на ім"я [PERSON] або ж [PERSON], яка зареєстрована в реєстрі №324. (а.с. 132) Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.04.2018 р. у Головного управління Національної поліції у Вінницькій області витребувано для огляду в судовому засіданні письмовий доказ- оригінал довіреності, що посвідчена 02.04.2013 р., від імені [PERSON] на ім"я [PERSON] або ж [PERSON], зареєстрована в реєстрі № 324, яка вилучена слідчим ВР ЗКЗ СВ Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області Харчуком С.О. (або матеріали кримінального провадження №42013010010000464 від 04.10.2013 р. для огляду оригіналу довіреності). (а.с. 150) В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат [PERSON] позов підтримала за викладених у позовній заяві обставин, пояснила, що з жовтня 2012 р. [PERSON] після смерті дочки [PERSON] почала жити з сім'єю [PERSON] Стан [PERSON] був незадовільний, вона було голодною, одягнена не по погоді. 10.10.2012 р. [PERSON] видала довіреність [PERSON] на отримання пенсії, оформлення спадщини після смерті її дочки. В лютому 2013 р. [PERSON] повернулась жити до себе в будинок по [ADDRESS]. 02.04.2013 р. [PERSON] надала довіреність [PERSON], [PERSON] на розпорядження своїм майном. [PERSON] на час оформлення оспорюваної довіреності знаходилась у тяжких умовах, оскільки їй було 88 років, півроку тому померла її дочка [PERSON], умови життя були незадовільними, самостійно забезпечувати себе продуктами, оплачувати комунальні послуги вона не могла. За таких тяжких обставин вона видала довіреність від 02.04.2013 р. [PERSON], [PERSON] Позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] могла б отримати майно, яке було відчужене за довіреністю від 02.04.2013 р. [PERSON], [PERSON], зокрема квартиру по [ADDRESS] і земельну ділянку по [ADDRESS], площею 0,0249 га. Просить позов задоволити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позов не визнав, пояснив, що довіреність може бути визнана недійсною, якщо її було вчинено під впливом тяжкої обставини і на вкрай невигідних умовах. Сторона позивача не довела, що на момент вчинення довіреності від 02.04.2013 р. [PERSON] була у тяжких обставинах. Довіреність була видана через шість місяців після смерті дочки. Нерухоме майно за довіреністю було відчужено за життя [PERSON], тому в чому є порушення прав позивача як спадкоємця - не зрозуміло. Свідки відповідача повідомили, що [PERSON] з жовтня 2012 р. по лютий 2013 р. не проживала у [PERSON], а жила в себе вдома. Свідок позивача [PERSON] пояснювала, що [PERSON] у [PERSON] з"явилась за рік до смерті. Свідок позивача [PERSON] повідомила, що [PERSON] у [PERSON] проживала з кінця 2012 р. і до смерті. Але в позовній заяві зазначено, що [PERSON] деякий час не проживала у [PERSON]. Тобто, потрібно критично оцінювати показання свідків. Вважає позов не обгрунтованим, просить в його задоволенні відмовити. Відповідач [PERSON], його представник - адвокат [PERSON] позов не визнали, підтримали пояснення представника відповідача [PERSON] - [PERSON], пояснили, що доказів надання довіреності [PERSON] від 02.04.2013 р. під впливом тяжкої обставини і на вкрай невигідних умовах стороною позивача не надано. Зазначили, що провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] про визнання довіреності недійсною в зв"язку з її смертю закрито, оскільки правовідносини не допускають правонаступництва. Яким чином порушені права позивача не доведено. Крім того, довіреність від 02.04.2013 р. скасована самою [PERSON] 13.09.2013 р., тобто, пред"явлено позов про визнання недійсним неіснуючого на теперішній час правочину. Відповідач [PERSON] пояснив, що з 1988 р. був знайомий з [PERSON], яка жила по сусідству по [ADDRESS]. В жовтні 2012 р. [PERSON] видала довіреність на його ім'я для написання заяви про отримання нею пенсії на пошті і оформлення спадщини після смерті дочки. В січні 2013 [PERSON] звернулась до нього з проханням допомогти продати квартиру. З цією метою, 02.04.2013 р. він разом з [PERSON] та батьком [PERSON] поїхали до нотаріуса для оформлення довіреності. На момент вчинення довіреності [PERSON] не була в пригніченому стані, морально не страждала, про дочку [PERSON], яка померла, в його присутності не згадувала. На прохання [PERSON] 25.04.2013 р. він продав квартиру [ADDRESS] за 120000,00 грн, в серпні 2013 р. продав частину земельної ділянки по [ADDRESS] за 60000,00 грн. Зазначені кошти були внесені на депозитний рахунок [PERSON] у банку. Просять відмовити в задоволенні позову, стягнути з позивача на користь відповідача [PERSON] витрати на правничу допомогу в розмірі 11000,00 грн. Подали відзив на позов. (а.с. 121-124) Вислухавши пояснення сторін, показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], проживала [ADDRESS]. Відповідачі [PERSON], [PERSON] проживають [ADDRESS], тобто, на сусідній вулиці від [PERSON], були знайомі як сусіди. Позивач [PERSON] - дружина [PERSON], який, зі слів сторони позивача, колись служив в армії разом з сином [PERSON], який загинув. [INFO]. померла дочка [PERSON] - [PERSON] 10.10.2012 р. [PERSON] видала довіреність від 10.10.2012 р. відповідачу [PERSON] для отримання пенсії, на оформлення спадщини після смерті її дочки [PERSON] Дія зазначеної довіреності була припинила за заявою [PERSON] від 27.08.2013 р., що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей. (а.с. 33) Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.04.2013 р. [PERSON] стала власником квартири [ADDRESS] після смерті дочки [PERSON] (а.с. 34) 02.04.2013 р. [PERSON] надала довіреність відповідачам [PERSON], [PERSON] на розпорядження своїм майном, довіреність посвідчена 02.04.2013 р. приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Юрченко С.В. за реєстром №324. (а.с. 170) 13.09.2013 р. [PERSON] припинила дію довіреності від 02.04.2013 р. шляхом подання приватному нотаріусу Вінницького міського нотаріального округу Юрченко С.В. відповідної заяви. (а.с. 142) Дія довіреності від 02.04.2013 р. припинена з 13.09.2013 р., що підтверджується витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей. (а.с. 144) 16.10.2013 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір довічного утримання та догляду, згідно якого [PERSON] передає у власність [PERSON] 7/20 часток житлового будинку по [ADDRESS]. (а.с. 16) 16.10.2013 р. [PERSON] склала заповіт, за яким все майно, що буде належати на день її смерті, вона заповідає [PERSON] 14.03.2014 р. [PERSON] подарувала [PERSON] земельну ділянку, площею 0,0525 га (кадастровий номер [NUMBER]), що по [ADDRESS], при укладенні договору [PERSON] за довіреністю представляв чоловік позивача - [PERSON] [INFO]. [PERSON] померла. (а.с. 6) На а.с. 55-97- копія спадкової справи до майна померлої [PERSON] Згідно заповіту від 16.10.2013 р., посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенком В.Б., зареєстрованого в реєстрі за №8971, все майно, що буде належати на день смерті, [PERSON] заповідає [PERSON] (а.с. 66) Позивач [PERSON] отримала у власність житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS], земельні ділянки, площею 0,1527 га (кадастровий номер [NUMBER]), площею 0,2500 га (кадастровий номер [NUMBER]), що по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Зазначене підтверджується письмовими доказами: копіями свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 21.10.2015 р., копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.10.2015 р. (а.с.7, 10, 13) На підставі договору довічного утримання від 16.10.2013 р., посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко В.Б., зареєстрованого в реєстрі за №8973, [PERSON] отримала у власність 7/20 часток житлового будинку по [ADDRESS]. Зазначене підтверджується письмовими доказами: копією договору довічного утримання від 16.10.2013 р., копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.10.2013 р. (а.с. 16, 17) Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] [PERSON] належала земельна ділянка, площею 0,0249 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована по [ADDRESS]. (а.с. 31) Державним реєстратором Шуляк А.О. прийнято рішення від 13.02.2014 р. про відмову у державній реєстрації права власності на зазначену земельну ділянку, оскільки заявлене право в Державному реєстрі речових прав вже зареєстроване. (а.с. 26) На а.с.18-19- інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 05.10.2017 р., за якою право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 25.04.2013 р. за [PERSON] припинено на користь інших осіб. В подальшому право власності згідно договору дарування від 25.07.2013 р. перейшло ще до іншої особи. Станом на 05.12.2017 р. власником квартири на підставі договору купівлі-продажу від 09.03.2017 р. є ще інша особа. Письмові докази відповідають вимогам ст.ст. 77-79 ЦПК України і враховуються судом відповідно до ст. 89 ч. 3 ЦПК України. Свідок [PERSON] (мати відповідача [PERSON].) пояснила суду, що [PERSON] була її сусідкою, обходила себе самостійно, сторонньої допомоги не потребувала. Вона завжди була охайна, смерть дочки перенесла так, як нормальна людина переживає горе. Не думає, що [PERSON] бідувала, вона отримувала пенсію. Свідок [PERSON] (брат відповідача [PERSON], син відповідача [PERSON].) пояснив суду, що знав [PERSON] як сусідку. Вона до них часто приходила. [PERSON] сама себе обходила, ходила на базарчик. Вона завжди була охайна, думає, що сторонньої допомоги вона не потребувала. Взимку 2013 р. він допомагав їй увімкнути котел. Свідок [PERSON] (подруга та сусідка позивача [PERSON] ) пояснила суду, що вперше побачила [PERSON] в жовтні 2012 р., вона шукала [PERSON]. Свідок її завела до позивача. [PERSON] розповідала, що вона залишилась одна, дочка померла. З того часу за нею доглядала сім'я позивача, оскільки [PERSON] була самотньою. У [PERSON] [PERSON] виглядала гарно, охайно, навіть завжди - з зачіскою, з манікюром. Свідок [PERSON] (сусідка [PERSON].) пояснила суду, що в 2012 р. познайомилась з [PERSON], яка протягом двох років проживала з сім'єю позивача. Коли познайомилась з [PERSON], вона була доглянута, в адекватному стані, розуміла значення своїх дій. Знає зі слів позивача [PERSON], що у [PERSON] померла дочка, сусіди отримували її пенсію. Згідно ст. 203 ч. 3 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Стаття 233 ЦК України передбачає, що правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі статті 233 ЦК України, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути важка хвороба особи, членів її сім'ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин. Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки. Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах. Верховний Суд у постанові від 25.07.2018 р. у справі №487/7703/15-ц дійшов висновку, що для того щоб правочин було визнано недійсним з підстав, передбачених статтею 233 ЦК України, позивачу у сукупності необхідно довести наявність таких підстав: 1) наявність в особи, що вчиняє правочин, тяжких обставин: хвороба, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини; 2) правочин повинен бути вчинений саме для усунення та/або зменшення тяжких обставин; 3) правочин повинен бути вчинений особою добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки; 4) особа повинна усвідомлювати свої дії, але вимушена це зробити через тяжкі обставини. Необхідним критерієм для визнання правочину недійсним з передбачених вище підстав, є доведення у судовому засіданні нерозривного причинно-наслідкового зв'язку між тяжкими обставинами та вчиненням спірного правочину, який вчиняється виключно для усунення та/або зменшення тяжких обставин. Тяжка обставина є оціночною категорією і має визнаватися судом з урахуванням всіх обставин справи. Крім того, для доведення вкрай невигідних умов вчинення правочину особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах. Ці невигідні умови безпосередньо мають бути пов'язані з обставинами вчинення правочину. Тобто внаслідок вчинення такого правочину особа отримує можливість вирішити ту проблему (усунути тяжку обставину), яка змусила її це зробити. Підставою для визнання довіреності недійсною сторона позивача зазначає те, що [PERSON] видала довіреність під впливом тяжких обставин, які в неї склалися станом на 02.04.2013 р. і на вкрай невигідних для себе обставинах, оскільки вона була одинокою, похилого віку, [INFO]. померла її дочка [PERSON] Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторона позивача не надала доказів, що смерть дочки [PERSON] є тією тяжкою обставиною, внаслідок якої була видана довіреність від 02.04.2013 р. відповідачам. Доказів того, що за відсутності цієї обставини довіреності не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах, позивачем не доведено. При цьому, суд враховує, що відповідач [PERSON] допомагав [PERSON] в організації поховання її дочки [PERSON], що підтверджується письмовими доказами: копією рахунку-замовлення, копією фіскального чеку, копією свідоцтва про поховання. (а.с. 172-174) Будь- яких доказів, що [PERSON] мала інші тяжкі обставини, зокрема: тяжку хворобу, незадовільний матеріальний стан, що змусило її видати довіреність [PERSON], [PERSON], стороною позивача не надано. Навпаки свідки позивача повідомила суду, що [PERSON] завжди була гарно одягнена, доглядала за собою. Крім цього, сторона позивача повідомила, що з лютого 2013 р. [PERSON] від позивача переїхала в свій будинок по [ADDRESS], тобто, вона могла обходити себе самостійно. На а.с. 171- акт від 12.06.2018 р., згідно якого за свідченнями [PERSON], [PERSON], [PERSON] з [INFO]. по серпень 2013 р. [PERSON] постійно і безперервно проживала в будинку по [ADDRESS]. Крім того, у встановленому законом порядку, за життя [PERSON] припинила дію довіреності від 02.04.2013 р., подавши приватному нотаріусу Вінницького міського нотаріального округу Юрченко С.В. відповідну заяву від 13.09.2013 р., тобто вона її не оспорювала як недійсну, а припинила, як дійсну довіреність. Нерухоме майно, яке було відчужено за зазначеною довіреністю, було відчужено від імені власника [PERSON], і за життя [PERSON] ці угоди не оспорювала. Ще судом встановлено, що [PERSON] робила інші розпорядження своїм майном: подарувала (за довіреністю на [PERSON] від 16.10.2013 р.) позивачу [PERSON] земельну ділянку по [ADDRESS], площею 0,0525 га, за договором довічного утримання від 16.10.2013 р. передала [PERSON] 7/20 часток будинку з відповідною часткою господарських споруд по [ADDRESS], склала заповіт, яким усе своє майно заповіла [PERSON] Отже, стороною позивача не доведено належними та допустимими доказами, що довіреність від 02.04.2013 р. була видана [PERSON] на ім'я [PERSON], [PERSON] під впливом тяжкої для неї обставини та на вкрай невигідних для неї умовах, і що за звичайних умов вона не була б надана, а також не доведено, яким чином складанням зазначеної довіреності порушено права позивача. На підставі викладеного суд не встановив наявності підстав, передбачених ст. 203 ЦК України, для визнання довіреності від 02.04.2013 р. недійсною, а тому в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання недійсною довіреність від 02.04.2013 р. потрібно відмовити. На а.с. 191-192, 190,185-189 - копія договору про надання правової допомоги від 05.02.2018 р., детальний опис наданої правничої допомоги, оригінали квитанції до прибуткового касового ордера, за якими загальна вартість наданих юридичних послуг відповідачу [PERSON] складає 11000,00 грн. Беручи до уваги те, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та об"ємом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи те, що позивач має інвалідність першої групи, справа є незначної складності, позивачем пред'явлено тільки одну вимогу немайнового характеру, обсяг досліджених доказів є невеликим, у справі відбулось шість судових засідань за участі адвоката [PERSON], суд вважає можливим зменшити розмір витрат на правничу допомогу відповідно до ст. 137 ч. 5 ЦПК України та стягнути з позивача на користь відповідача [PERSON] 5500,00 грн витрат на правничу допомогу, в стягненні решти витрат на правничу допомогу потрібно відмовити. Судові витрати у виді судового збору необхідно віднести за рахунок держави.

Outcome: approved