Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

позивач звернувся в Голосіївський районний суд м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат у справі. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію боргу та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 11.12.2012 р. Банк надав [PERSON] строком на 36 місяців грошові кошти в розмірі 24 459,93 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписана Генеральна угода разом із запропонованими Банком Умовами та правилами складають між сторонами Кредитний договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Відповідно до п.1.1.2.5 Генеральної угоди про реструктуризацію боргу та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, [PERSON] зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитратою платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Однак, відповідач не виконав належним чином свої зобов'язання за Кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 26.12.2013 року має прострочену заборгованість в сумі 30 989,39 гривень. Представник позивача надав заяву про слухання справи за його відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча повідомлявся судом про місце і час розгляду справи. Судова повістка, надіслана за адресою місця реєстрації, повернулась до суду за закінченням терміну зберігання. Оскільки на момент розгляду справи на адресу суду будь яких заяв про зміну місця проживання або реєстрації відповідача не надходило, на підставі ст.ст.74, 76 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим належним чином, в зв'язку з чим суд вважає за можливе, за згодою представника позивача, на підставі ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України, Банк зобов"язаний надати кредит Позичальнику, в розмірі та на умовах, що передбачені кредитним договором, а Позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію боргу та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 11.12.2012 р. Банк надав [PERSON] строком на 36 місяців грошові кошти в розмірі 24 459,93 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими Банком Умовами та правилами складають між сторонами Кредитний договір. Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до п.1.1.2.5 Генеральної угоди про реструктуризацію боргу та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, [PERSON] зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитратою платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно до п.2.1 Генеральної угоди [PERSON] зобов'язався здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості з 01 по 25 число кожного місяця, надаючи Банку щомісячний платіж в розмірі 887,41 грн.. Відповідно до п.1.1.2.6 Генеральної угоди про реструктуризацію боргу та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, Позичальник зобов'язаний на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороду Банку. Відповідно до п.1.1.5.20. Генеральної угоди про реструктуризацію боргу та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, при порушенні Клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором, більш ніж на 30 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 гривень (в еквіваленті 500 грн. по кредитним картам, відкритим у валюті USD) + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій. Відповідно до п.1.1.5.25 Генеральної угоди про реструктуризацію боргу та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, за несвоєчасну послуг передбачених даним Договором, Умовами та Правилами, Клієнт сплачує Банку по кожному випадку порушення пеню в розмірі 0,1% від суми заборгованості, але не вище подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочки. Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконав свої зобов"язання за Кредитним договором. Як зазначає позивач, станом на 26.12.2013 р. заборгованість відповідача за Кредитним договором становить 30 989,39 гривень, з яких: - 24 459,94 гривень - заборгованість за кредитом; - 4 577,57 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штраф, передбачений умовами та правилами надання банківських послуг; - 500,00 гривень - штраф (фіксована частина); - 1 451,88 гривень - штраф (процентна складова). Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов"язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оскільки, на день розгляду справи, з боку відповідача не надано доказів про виконання свого обов'язку в частині сплати заборгованості за договором кредиту, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в справі. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 525, 526, 611, 625, 1048, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, ст.ст.10, 88, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд

Outcome: approved