Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивач ПАТ "КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № DOXRRX00960211 від 14.06.2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 2416,80грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам "Розстрочка" складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсоткам, комісією, а також інші витрати згідно Умов. У порушення вимог статей 526,527,530 ЦК України та умов договору, відповідач [PERSON] зобов"язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв"язку з чим станом на 26.02.2014 року має заборгованість у сумі 38938,44грн., яка складається з наступного: 2368,52грн.-заборгованість за кредитом, 10673,38грн.-заборгованість по процентам за користування кредитом, 25896,54грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Від цієї суми заборгованості відіймається сума у розмірі 2902,82грн., яка була вже стягнута з відповідача [PERSON] на користь банку на підставі судового наказу Центрально - Міського районного суду м. Макіївки від 08.07.2008 року, та різниця становить 36035,62грн.. Крім того, відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг штрафи становлять: 500грн. - штраф (фіксована частина), 1801,78грн. - штраф (процентна складова). Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача [PERSON] перед банком складає 38337,40грн., яку просять суд стягнути з відповідача на їх користь, а також стягнути судовий збір у розмірі 383,37грн., сплачений при зверненні до суду. Представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" в судове засідання не з'явився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Суду надана письмова заява з проханням справу розглянути без участі їх представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, та не заперечують проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Про день та час розгляду справи відповідач [PERSON] був повідомлений своєчасно та належним чином, у встановленому законом порядку, в зв»язку з чим, суд відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтву про державну реєстрацію юридичної особи, Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "ПриватБанк" зареєстроване виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 19.03.1992 року та у зв"язку зі зміною найменування юридичної особи проведена заміна свідоцтва про держану реєстрацію 17.07.2009 року. З виписки зі статуту ПАТ "КБ "ПриватБанк" вбачається, що банк є правонаступником всіх прав та зобов"язань Закритого акціонерного товарства комерційного банку "ПриватБанк". Банк зареєстровано як юридичну особу та включено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, що підтверджується довідкою АА № 241170/а.с.12, 14-зворот,15/. У відповідності зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти/кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти . Відповідно до заяви позичальника [PERSON] № DOXRRX00960211 від 14.06.2007 року встановлено, що він просив надати йому строковий кредит у сумі 2416,80грн. на строк 12 місяців, з 14.06.2007 року по 14.06.2008 року включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1.0% на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 59,21грн., та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 402,80грн., в обмін на зобов"язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам("Розстрочка")(Стандарт) строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з « 10» по « 15» число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 274,13грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами. Для виконання зобов"язання банк відкрив позичальнику рахунок для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди та інш. платежам. Згідно п. 4.2 Умов, при порушені позичальником зобов"язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 15,17% в місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. Зі змісту цієї заяви вбачається, що відповідач [PERSON] був ознайомлений із Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам("Розстрочка")(Стандарт), які були надані йому у письмовій формі та своїм підписом він підтверджує про надану йому повну інформацію про умови кредитування в ПриватБанку. Крім того, відповідач зазначив, що він згоден, що ця заява разом із запропонованими ПриватБанком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка")(Стандарт), складає між ним та банком кредитно-заставний договір/а.с.6/. Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Закону сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору, як зазначено у ст. 628 ЦК України становлять умови(пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов»язковим для виконання сторонами, що передбачено ст. 629 ЦК України. Як встановлено судом, договір, що укладений між сторонами, складається з заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка»)(«Стандарт»). Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Судом встановлено, що 14.06.2007 року між сторонами саме в письмовій формі був укладений кредитний договір, який підписаний представником позивача та відповідачем [PERSON] та складається з заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка»)(«Стандарт»). [PERSON] висловив свою згоду на укладання кредитного договору саме в такій формі та зазначив, що він ознайомлений з Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка»)(«Стандарт»). Таким чином, на підставі наданих письмових доказів судом встановлено, що між сторонами був укладений договір, відповідно до умов якого, сторонами були прийняті на себе взаємні права та обов»язки. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. З розрахунку суми заборгованості наданої позивачем вбачається, що станом на 26.02.2014 року відповідач має заборгованість у сумі 38938,44грн., яка складається з наступного: 2368,52грн.-заборгованість за кредитом, 10673,38грн.-заборгованість по процентам за користування кредитом, 25896,54грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Від цієї суми заборгованості відіймається сума у розмірі 2902,82грн., яка була вже стягнута з відповідача [PERSON] на користь банку на підставі судового наказу Центрально - Міського районного суду м. Макіївки від 08.07.2008 року, та різниця становить 36035,62грн.. Крім того, відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг штрафи становлять: 500грн. - штраф (фіксована частина), 1801,78грн. - штраф (процентна складова). Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача [PERSON] перед банком складає 38337,40грн.. Відповідно до наказу виданого Центрально-Міським районним судом м. Макіївки 08 липня 2008 року на користь позивача з відповідача [PERSON] була стягнута заборгованість за спірним кредитним договором по отриманому, але не повернутому споживчому кредиту, який складається з заборгованості за надані кредитні кошти у розмірі 2416,80грн., несплачених відсотків за користування кредитом у розмірі 417,76грн., заборгованості по комісії у розмірі 59,21грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 9,05грн., а всього у загальній сумі 2902,82грн./а.с.4/. Таким чином, заборгованість за тілом кредиту у розмірі 2416,80грн. стягнута з відповідача в повному обсязі відповідно до судового наказу, а отже підстави для стягнення повторно заборгованості за тілом кредиту у розмірі 2368,52грн. відсутні. Оскільки заборгованість за відсотками стягнута у розмірі 417,76грн., тож задоволенню підлягають вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 10255,62грн..(10673,38грн. - 417,76грн.=10255,62грн.). Відповідач будь-яких заперечень щодо розміру заборгованості та доказів щодо сплати кредиту не надав. Згідно вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Положеннями ст. 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність для окремих видів вимог, зокрема, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу,пені). Разом з тим, згідно зі ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно до п.5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка»)(«Стандарт»), укладеного між сторонами договору, строк позовної давності по вимогах повернення кредиту, оплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором, встановлюється сторонами тривалістю у 5 років/а.с.7-10/. Відповідно до положень ч.1,5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається із спливом строку виконання. Як вбачається з укладеного між сторонами договору банк надав позичальнику строковий кредит на 12 місяців по 14.06.2008 року включно, тобто конкретно був визначений строк виконання зобов'язання. Таким чином строк виконання зобов'язання сплинув 14.06.2008 року, але на цей час зобов'язання відповідача [PERSON] залишилися невиконані. Отже, позивач саме з цього дня міг довідатися про порушення свого права і з саме з цього часу, із спливом строку виконання, у відповідності до ч.5 ст.261 ЦК України для нього розпочався перебіг позовної давності. Відповідно до вимог ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою стороні у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився та не подав заяви про застосування строку позовної давності, а тому підстави для застосування строку відсутні. Таким чином, враховуючи, що строк виконання зобов'язання сплинув 14.06.2008 року, а відповідач в порушення умов договору кредит не повернув та не сплачує проценти за користування кредитом, у позивача виникло право вимагати повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Відповідно до п.5.1 Умов надання споживчого кредиту при порушені позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених Заявою та п.п. 3.2.2 ( Позичальник зобов'язується погашати кредит у порядку та строки відповідно до Заяви), п.3.2.3(сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до Заяви та п. 4.1, п.4.2 даних Умов). Банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менш 1грн. за кожний день прострочки платежу(п.5.1 Умов)/а.с.10/. Як вбачається з розрахунку позивача, саме таку ставку пені застосував позивач при її розрахунку і пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, відповідно до розрахунку, наданого позивачем складає 25896,54грн.. Але, суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Згідно ч.2 ст. 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Крім того, незалежно від подання заяви про застосування позовної давності (п.п.3,4 ст. 267 ЦК України) вимоги ч. 2 ст. 258 ЦК України про строк позовної давності є обов'язковим для суду, нарахування пені не може перевищувати одного року. Отже, відповідно до ст. 258 ЦК України пеня має обчислюватися за один рік до дати звернення позивача до суду з зазначеним позовом і без письмової заяви боржника. Враховуючи викладене, пеня за порушення зобов'язань за кредитним договором з відповідача може бути стягнута лише за період 19 березня 2013 року по 19 березня 2013 року. З урахуванням позовних вимог банку і його розрахунку , а також вимог ст. 258 ЦК України розмір пені визначається таким чином: пунктом 5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка»)(«Стандарт») передбачено, що Банк має право нарахувати, а позичальник сплатити пеню у розмірі 0.15% від суми простроченого платежу, але не менш 1грн. за кожний день прострочки платежу. Загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором складає 10255,62грн.-заборгованість по процентам (10255,62грн. х 0.15%=15,38грн. на день. 15.38грн. х 365 днів = 5613,70грн. і саме така сума пені підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно п. 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Рострочка») ( Стандарт) при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500грн.+ 5% від суми заборгованості(а.с.10). Враховуючи, що суд дійшов висновку про те, що пеня з відповідача підлягає стягненню у розмірі 5613,70грн., процентна складова штрафу складає 793,46грн.: ( заборгованість за процентами 10255,62грн. + пеня 5613,70грн.=15869,32грн.х5%=793,46грн.) Таким чином, на підставі вище викладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню, а саме, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором станом на 26.02.2043 року в розмірі 17162,78грн., з яких: заборгованість за процентами - 10255,62грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором за період з 19.03.2013р. по 19.03.2014р.-5613,70грн., штраф-500грн.(фіксована частина), 793,46грн.-штраф (процентна складова). Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено. При звернені до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 383,37грн.(а.с.1), але оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог частково у сумі 17162,78грн.., з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн..

Outcome: partial