Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду та свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 10.07.2012, згідно якої отримав кредит у розмірі 2200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Спадкоємці [PERSON] мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 16.06.2016 по 16.12.2016. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідач [PERSON] 05.12.2018 позивачем була направлена претензія кредитора до Путивльської районної державної нотаріальної контори. 18.02.2018 позивачем було отримано відповідь Путивльської районної державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк». З огляду на таке, відповідач [PERSON] прийняла спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. 27.09.2019 до спадкоємця, [PERSON] , було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 10.07.2012 становить 7269,48 грн., з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, яка складається з наступного: 2011,56 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3209,84 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 2048,08 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.07.2012 у сумі 7269,48 грн. та понесені по справі судові витрати, повязані зі сплатою судового збору у розмірі 1921 грн. Ухвалою судді від 24.12.2019 було відкрито провадження у даній цивільній справі, яке підлягає здійсненню за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою у якій заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, відзив на позов не подала, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд вважає, що відповідач не з`явилася до суду без поважних причин, не подала відзиву, тому, за відсутності заперечень представника позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.07.2012 між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н шляхом оформлення й підписання заяви, у якій вказано, що вона разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між сторонами договір про надання банківських послуг. За умовами договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 2200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 11, 15-48). Згідно ст.ст. 526, 529 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00020804091 від 17.08.2018 (а.с. 9-10). Відповідно до наданого позивачем розрахунку, розмір заборгованості позичальника перед банком за вказаним кредитним договором № б/н від 12.07.2012 становить 7269,48 грн. та складається з: 2011,56 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3209,84 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 2048,08 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання (а.с. 12-14). 05.12.2018 позивач направив на адресу Путивльської районної державної нотаріальної контори претензію кредитора спадкодавця до спадкоємців, у результаті чого 18.02.2019 позивачем було отримано листа від нотаріальної контори за № 1362/02-14 від 07.12.2018, в якому остання повідомила що вимога (претензія) позивача кредитора до спадкоємців [PERSON] прийнята 07.12.2018 та заведена спадкова справа за № 187/2018. Станом на 07.12.2018 спадкоємці із заявами про прийняття чи відмову від прийняття спадщини до Путивльської районної державної нотаріальної контори не зверталися (а. с. 49-56). 27.09.2019 банком направлено відповідачу лист-претензію з вимогою про сплату ним як спадкоємцем померлого [PERSON] заборгованості перед банком в повному обсязі з комісією та процентами за фактичний строк його користування на суму 7269,48 грн. (а.с. 57-60). З довідки виконавчого комітету Путивльської міської ради від 20.12.2019 № 7921 та копій паспортів вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , тобто за тією ж самою адресою, за якою був зареєстрований на час смерті [PERSON] (а.с. 6-8, 73). Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України,- незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб (частина перша статті 1281 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2478-VIII від 03.07.2018). Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги (частина друга статті 1281 в редакції Закону № 2478-VIII від 03.07.2018). Відповідно до ч. 3 ст. 1281 ЦК України, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (частина третя статті 1281 в редакції Закону № 2478-VIII від 03.07.2018). Відповідно до ч. 4 ст. 1281 ЦК України кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Зміни до ст. 1281 ЦК України було внесено Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування" від 03.07.2018 № 2478 - VIII. Відповідно до розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через три місяці з дня набрання чинності цим Законом (п.1). Цей Закон застосовується до відносин, що виникли після введення його в дію, а також до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію, крім частини четвертої статті 36 Закону України "Про іпотеку", що застосовується виключно до договорів і угод, укладених після введення в дію цього Закону (п.2). При цьому, вказаний Закон набрав чинності 04.11.2018 та був введений в дію 04.02.2019. До набрання чинності вказаним Законом та введення його в дію ст. 1281 ЦК України була викладена в наступній редакції: "1.Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. 2. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. 3. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. 4. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги". Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Відповідно до ч. 2 ст. 5 ЦК України акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Відповідно до ч. 3 ст. 5 ЦК України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Як вбачається із місту позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 10.07.2012, яка склалася на дату смерті [PERSON] , тобто - станом на 16.06.2016. З огляду на таке, зважаючи що строк вимоги у позивача настав 16.06.2016, то в силу вимог ч.3 ст. 1281 ЦК України (в редакції, чинній станом на 16.06.2016) позивач, як кредитор спадкодавця, який не знав і не міг знати про відкриття спадщини, мав право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги, тобто у період з 16.06.2016 до 16.06.2017. Разом з тим, позивач направив претензію кредитора до Путивльської районної державної нотаріальної контори 05.12.2018, а до відповідача [PERSON] , як спадкоємця померлого [PERSON] , позивачем було направлено лист-претензію 27.09.2019. З огляду на таке, суд приходить до висновку, що позивач, як кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою ст. 1281 ЦК України позбавляється права вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України,- кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Всупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України, позивачем не було надано суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження заявлених ним вимог. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «Приватбанк».

Outcome: dismissed