Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

У лютому 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 24 грудня 2010 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір б/н за умовами якого відповідачка отримала кредит у сумі 1800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка порушує свої зобов'язання за договором, допустила заборгованість, яка станом на 31 січня 2017 року становить 23 141 грн. 77 коп., в тому числі заборгованість за кредитом у сумі 1527 грн. 91 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 16 938 грн. 46 коп., 3097 грн. 22 коп. по пені та комісії, а також штрафів згідно п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. фіксована частина, 1078 грн. 18 коп. процентна складова. Просить стягнути з відповідачки зазначену заборгованість та судові витрати. В судове засідання належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник позивача не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, на заочне рішення погоджуються (а.с.38). Відповідачка позовні вимоги визнала частково, не заперечила, що отримала кредитну картку із кредитним лімітом на ній та користувалася нею, однак суму процентів вважає завищеною. Крім того, просила зменшити розмір заборгованості з урахуванням її матеріального стану, оскільки вона не працює, перебуває у декретній відпустці, є багатодітною матір"ю. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Між сторонами склалися цивільні правовідносини, що випливають із зобов»язальних по кредитному договору. Як встановлено судом, 24 грудня 2010 року на підставі письмової Анкети-заяви [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк», було укладено кредитний договір б/н (далі договір), відповідно до якого відповідачка отримала кредитну карту з встановленим кредитним лімітом (а.с.6). У зв"язку із реєстрацією шлюбу 07 жовтня 2016 року [PERSON] змінила прізвище на "Абрамова", що підтверджено свідоцтвом про шлюб. Відповідно до Умов кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» базова процентна ставка за користування кредитом - 2,5% на місяць (30.00% на рік) з розрахунку 360 днів в році. Погашення заборгованості по кредитному ліміту здійснюється щомісячними платежами, розмір яких становить 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості. Строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, що передує за звітному. [PERSON] погодилася, що заява разом з Пам"яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифи, складають собою договір про надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.2.3 та п.2.1.1.2.4 Умов відповідачка надала згоду на зміну банком кредитного ліміту. Зобов'язання за договором Банк виконав, відкривши відповідачу картковий рахунок та видавши платіжну картку з встановленим кредитним лімітом. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. У разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Зобов"язання припиняється виконанням, проведеним належним чином -ст.599 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.546 та ст.549 ЦК України зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня і штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Судом встановлено, що відповідачка належним чином не виконувала зобов'язання по погашенню кредиту та процентів, у зв'язку з чим станом на 31 січня 2017 року має заборгованість перед банком по тілу кредиту у розмірі 1527 грн. 91 коп. Вказана заборгованість підтверджена розрахунком (а.с. 4). Разом з тим, заборгованість за процентами підлягає перерахунку виходячи з наступного. За розрахунком банку проценти за користування кредитом з 01.09.2014 р. встановлені у розмірі 34,80 %, з 01.04.2015 року - 43,20%, з тоді як за умовами договору розмір процентів становить 30%. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Як визнанчено у п.28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641 - 642 ЦК або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК. Наприклад, не є односторонньою зміною умов договору та не суперечить статті 1056-1 ЦК зміна розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику (неукладення договору страхування, припинення договору застави/іпотеки тощо), якщо в кредитному договорі визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, та її розмір. При підвищенні процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. Відповідно до п. 1.1.3.2.3. Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256 банк має право проводити зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунку. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менше як за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку відповідно до п. 1.1.1.3.1.9. цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, вважається, що клієнт приймає нові умови. Відповідно до п.1.1.3.1.9 вказаних Умов банк зобовязаний не частіше одного разу на місяць способом, зазначеним в заяві, надавати держателю виписку про стан картрахунку та про проведені за минулий місяць операції по картрахунку. Заява не містить умов про спосіб надання виписки про стан картрахунку. Таким чином позивач не надав доказів виконання ним п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг щодо своєчасно сповіщення відповідача у спосіб, передбачений договором, про зміну розміру фіксованої процентної ставки. Враховуючи наведене, проценти за період з 01 вересня 2014 року по 31 січня 2017 року підлягають перерахунку, виходячи з 30% річних, що визначені умовами договору. Проценти слід розрахувати наступним чином: сума боргу 1354 грн. 47 коп. помножено на кількість днів прострочення за період з 01 вересня 2014 року по 31 січня 2017 року - 883 дня помножено на 0,0821917% в день (30%/365) = 983 грн. + 501 грн. 51 коп. (борг станом на 01 вересня 2014 р.) = 1485 грн. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню 1 485 грн. заборгованих процентів, а не 16 938 грн. 46 коп. як просить позивач. Крім того, виходячи з положень ст. 549 ЦК про те, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а не від суми позову, стягнення штрафу нарахованого відповідачу у процентному відношенні у сумі 1078 грн. 18 коп. не обґрунтоване. Крім того, згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи те, що відповідачка є багатодітною матір"ю, не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, що є істотним, суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки (пені +штраф) до 2000 грн. Таким чином, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення в частині стягнення нарахованого тіла кредиту, частково процентів, частково неустойки, а всього 5012 грн. 91 коп. Відповідно до статті 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: approved