Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на автомобіль „PONTIAK VIBE" 2003 року випуску та звільнення його з-під арешту, мотивуючи свої вимоги тим, що 22 вересня 2007 року придбав автомобіль, за який сплатив 14 000 доларів США, після чого оформили договір у вигляді надання довіреності від 22 вересня 2007 року, згідно з якою отримав право користування та розпорядження автомобілем. Договір купівлі - продажу не оформлювався з наступним зняттям автомобіля з обліку та постановленням на облік. Згодом, на автомобіль ВДВС Деснянського району м. Києва накладено арешт. Вважає, що накладення арешту порушує його права володіння, користування і розпорядження майном. В судовому засіданні позивач та його представник повністю підтримали вимоги позову. Відповідач в судове засідання не з»явилася, при цьому надіслава письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнає, не заперечує щодо задоволення позову. Представник ВДВС Деснянського району в судове засідання не з»явився, хоча про розгляд справи повідомлявся належним чином. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність відповідача, за наявних у справі матеріалів. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 22 вересня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений в усній формі Договір купівлі-продажу автомобіля „PONTIAK VIBE", 2003 року випуску, що належав відповідачу на праві власності. 22 вересня 2007 року, 23 вересня 2008 року, 22 вересня 2009 року та 15 жовтня 2010 року відповідачем [PERSON] видавалися на ім"я позивача нотаріально посвідчені довіреності на право користування та розпорядження автомобілем з правом відчуження. (а.с.10-13) Як встановлено, на виконанні у Відділі Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження про стягнення грошових коштів з [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи, автомобіль „PONTIAK VIBE", 2003 року випуску відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 07 серпня 2005 року д/н [NUMBER] зареєстрований на праві власності за [PERSON] - відповідачем у справі. На ім"я позивача була видана довіреність на право користування та розпорядження автомобілем, що позивач вважає підтвердженням переходу до нього права власності на автомобіль. Слід зазначити, що відповідно до Правил дорожнього руху власником транспортного засобу є фізична або юридична особа, яка володіє майновими правами на транспортний засіб та має на це відповідні документи. Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 встановлено єдину на території України процедуру державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, оформлення та видачу реєстраційних документів і номерних знаків. Пунктами 6-8 Порядку передбачено, що транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в реєстраційно-екзаменаційних підрозділах Державтоінспекції. Власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представник зобов"язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Перелік документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою: - довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб"єктом господарювання, діяльність якого пов"язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; - договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби; - копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; - довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; - акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкцій транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача; - вантажна митна декларація або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в підрозділах Державтоінспекції транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; - договір фінансового лізингу. Даний перелік документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів є вичерпним. П. 43 зазначених Правил встановлено, що перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з реєстраційного обліку в підрозділі ДАІ. Відповідно до п. 44 зазначених Правил зняття з обліку транспортних засобів здійснюється після їх огляду в підрозділі ДАІ на підставі заяви власника з поданням документа, що посвідчує його особу. Спірний автомобіль не був знятий з реєстраційного обліку в органах ДАІ та залишався зареєстрованим за відповідачем. П. 43 Правил встановлено, що у випадку зняття транспортного засобу з реєстраційного обліку у зв'язку з його відчуженням, у свідоцтві про реєстрацію (технічному паспорті) робиться відмітка про зняття з обліку транспортного засобу для реалізації в межах України. Без дотримання зазначеної процедури відповідач не мав права відчужувати автомобіль, позивач його придбавати. П. 8 зазначених Правил встановлено, що правомірність придбання транспортного засобу підтверджується зазначеними в них документами, зокрема, довідкою - рахунком, виданою за формою згідно з додатком № 1 Правил, договором або іншими посвідченими у встановленому порядку документами, що встановлюють право власності на автомобіль. Згідно зі ст. 298 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачен6их ч.1 ст. 206 цього Кодексу. Письмова форма договору купівлі-продажу автомобіля передбачена також зазначеною вище Постановою КМ України від 07.09.1998 № 1388, якою затверджені Правила державної реєстрації та обліку транспортних засобів, згідно до п.2 яких, вони є обов»язковими для всіх юридичних і фізичних осіб. Згідно з п.40 цих Правил зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в підрозділах Державтоінспекції на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного виконавця або рішення суду. Крім того, обов»язковість державної реєстрації та обліку усіх транспортних засобів, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення передбачена також ч.3 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух». Отже, відповідно до ч.4 ст. 334 ЦК України, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Між тим, як встановлено судом, спірний автомобіль не був знятий з обліку в органах ДАІ, а тому залишився зареєстрованим за відповідачем. При цьому заяви від відповідача про зняття з обліку автомобіля не подавалась і огляд автомобіля органами ДАІ не здійснювався. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів (договорів). Тобто, наявність правовідносин відчуження транспортного засобу може бути підтверджене лише нотаріально посвідченим письмовим договором купівлі-продажу автомобіля або оформленою довідкою-рахунком, якам виконує функції договору купівлі-продажу автомобіля і яка видається підприємством уповноваженим державою на реалізацію транспортних засобів. Аналізуючи викладені норми законодавства, суд приходить до висновку про те, що договір купівлі - продажу підлягає обов'язковій державній реєстрації та право власності на автомобіль виникає у набувача з моменту реєстрації транспортного засобу в органах ДАІ. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт укладення договору купівлі - продажу автомобіля у вигляді оформлення довіреності та передачі коштів відповідачу, намагання зняти автомобіль з обліку в органах ДАІ, при цьому суд критично відноситься до даних пояснень, оскільки законом встановлено вичерпний перелік документів щодо правомірності придбання транспортного засобу. Слід зазначити, що після оформлення усного Договору купівлі-продажу між сторонами та видачі відповідачем довіреності на ім"я позивача, останній не вчинив дій, направлених на набуття ним права власності на спірний автомобіль, не перереєстрував автомобіль в установлений чинним законодавством строк в органах ДАІ. З представлених документів, зокрема з довіреностей, вбачається, що позивача було уповноважено розпоряджатися спірним автомобілем, у тому числі зняти останній з обліку в органах ДАІ. Крім того, видача довіреності на право користування та розпорядження автомобілем не є підставою для визнання за позивачем права власності на спірний автомобіль „PONTIAK VIBE". Таким чином, сторони, оформивши правовідносини на підставі довіреності, навіть з правом повіреної особи на розпорядження транспортним засобом, не вчинили тим самим правовідносин, що свідчать про перехід права власності транспортного засобу від відповідача до позивача. Так, в судовому засіданні встановлено, що на виконанні у ВДВС Деснянського районного управління юстиції знаходиться виконавче провадження про стягнення із [PERSON] заборгованості за договором кредиту, на підставі чого накладено арешт на автомобіль. З урахуванням викладеного, належних доказів того, що спірний автомобіль є власністю позивача не доведено, а тому відсутні підстави для скасування арешту на цей автомобіль та визнання за позивачем права власності на цей автомобіль. Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed