Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання матері до досягнення дитиною трьохрічного віку, в котрому зазначено, що від шлюбу з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на її утримання та на утримання дітей не надає, ухиляється від участі у їх вихованні. На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за молодшою донькою [PERSON], [INFO] до досягнення нею трьох років, в зв"язку з чим матеріальне становище її скрутне та вона не має можливості самостійно утримувати дітей. [PERSON] працює неофіційно, має дохід. Крім того, він має у власності земельну ділянку розміром 3, 1899 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Ничипорівської сільської ради Яготинського району Київської області, яка передана в оренду ТОВ "Таргет сервіс-агро" та одержує кожен рік відповідний дохід. Інших утриманців відповідач не має, є працездатною особою, на обліку у центрі зайнятості, як безробітний, не перебуває. Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей у твердій грошовій одиниці у розмірі 2 000 гривень, з наступною індексацією зазначеного розміру відповідно до вимог Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 року, починаючи з 15 листопада 2017 року та продовжувати до досягнення дітьми повноліття, а також аліменти на особисте утримання у розмірі 500 гривень, до досягнення [PERSON] трьохрічного віку. В судове засідання позивачка не з"явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, звернулася до суду з заявою, в котрій просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В силу ч. 2, ч. 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов"язки щодо дитини, незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов"язків щодо дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, (свідоцтва про народження, а.с. 5-6, довідка Яготинської міської ради, а.с.7). На даний час сторони проживають окремо, ведуть різні бюджети. Позивачка не працює, знаходиться на обліку в Управлінні соціального захисту населення Яготинської РДА та їй відповідно до Закону України з 01.03.2016 року до 01.04.2019 року призначено допомогу при народженні дитини. Відповідач працює неофіційно, не перебуває на обліку в лікарні з будь-якими хронічними захворюваннями, інших утриманців не має. На праві власності [PERSON] має земельну ділянку розміром 3, 1899 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Ничипорівської сільської ради Яготинського району Київської області, яка передана в оренду ТОВ "Таргет сервіс-агро", (договір оренди земельної ділянки від 1 квітня 2015 року, а.с. 9-12), від чого отримує дохід. Пункт 1 ст. 3 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 року передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п. 2 - дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов"язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Пунктом 2 ст. 27 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 року визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи ті обставини, що відповідач є працездатною особою, працює неофіційно, на обліку у лікарні з будь-якими хронічними захворюваннями не перебуває, інших утриманців не має, здатний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, а також те, що в силу ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а розмір прожиткового мінімуму з 1 січня 2018 року для дітей віком до 6 років становить 1492 грн., для дітей віком від 6 до 18 років -1860 грн., то суд вважає, що з відповідача на утримання неповнолітніх дітей необхідно стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 гривень на кожну дитину, з наступною індексацією зазначеного розміру відповідно до вимог Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 року, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Оскільки відповідач є особою працездатною, інших утриманців не має, то суд, враховуючи дані обставини, а також вимоги ч. 2 ст. 84 СК України, вважає, що [PERSON] здатний надавати матеріальну допомогу на особисте утримання позивачки до досягнення дитиною трьохрічного віку.

Outcome: approved