Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відділу освіти Бершадської районної державної адміністрації, третя особа на стороні відповідача [PERSON] про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення , поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди. Позов мотивує тим, що 15.08.1986 року на підставі наказу №233 від 12.08.1986 року її було прийнято на посаду вчителя початкових класів Баланівської середньої школи, 01.09.1995 року переведено на посаду заступника директора по виховній роботі цієї ж школи. 01 вересня 2015 року за наказом № 158-к її було звільнено з вказаної посади на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України, звільнення за угодою сторін. Вважає даний наказ протиправним і звільнення з роботи незаконним виходячи із наступного. Стверджує, що має безперервний стаж роботи педагогічного працівника більше 25 років. Працюючи вчителем Баланівської ЗОШ нею сумлінно і якісно виконувалися професійні обов"язки вчителя, передбачені Законом України "Про освіту" та Посадовими інструкціями вчителя. За час роботи в школі не було здійснено жодних дій , які стали підставою для дисциплінарного провадження, а також дій, що потягли за собою втрату довіри з боку колег чи батьків учнів. Після переведення на посаду заступника директора школи по виховній роботі вона продовжувала здійснювати педагогічну діяльність і виконувати функції вчителя. 31 серпня 2015 року її було запрошено на нараду у відділ освіти Бершадської РДА з приводу скарги, поданої батьківським комітетом учнів школи. Під час розгляду вимог батьківського комітету, головою якого є її дочка [PERSON], виникла конфліктна ситуація, внаслідок чого нею була написана заява про звільнення з посади заступника директора по виховній роботі. Підписуючи заяву про звільнення з посади заступника директора по виховній роботі вона не мала наміру припинити трудові правовідносини педагогічного працівника, її дії були спрямовані лише на припинення обов"язків заступника директора по виховній роботі у зв"язку з ситуацією, що виникла. Відсутність наміру припинити трудові правовідносини підтверджується також і тим, що 01 вересня 2015 року вона приступила до виконання своїх безпосередніх обов"язків у школі, нею були здійсненні усі заходи з проведення свята Першого дзвоника у школі. Цього ж дня, після завершення святкових заходів директор школи поставив до відома, що її звільнено не тільки з посади заступника директора по виховній роботі , а також з посади вчителя на підставі п.1 ст. 36 КУпАП за згодою сторін. Після цього їй було вручено трудову книжку в якій міститься запис про її звільнення з посади заступника директора по виховній роботі з 01.09.2015 року. Вважає таке звільнення незаконним, а тому просить визнати незаконним і скасувати наказ № 158-к від 31.08.2015 року про її звільнення на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України , за угодою сторін, поновити її на посаді вчителя Баланівської [PERSON] ступеня з 31 серпня 2015 року, стягнути з відділу освіти Бершадської районної державної адміністрації на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в сумі 10 000 грн. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги уточнила просить поновити її на посаді заступника директора по виховній роботі Баланівської ЗОШ, просить позов задовольнити повністю. Представник позивача за дорученням [PERSON] в судовому засіданні позовні позов підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, та просить позов задовольнити. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, стверджують, що позивачка звільнена правомірно, оскільки була подана заява про звільнення від 31.08.2015 року , яка погоджена директором Баланівської ЗОШ І-ІІ ст. Позивачку було звільнено з роботи на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін. У разі звільнення за згодою сторін законодавство не містить обмежень щодо строку повідомлення та наявності поважних причин для припинення трудових відносин у більш короткий строк . Таким чином за п.1 ст. 36 КЗпПУ якщо працівник не вказав дату звільнення, але вказана дата подання заяви, безстроковий трудовий договір може бути припинено у будь-який строк на розсуд керівника установи. Ініціатором звільнення була позивачка шляхом подання роботодавцеві (відповідачеві) відповідної заяви, тобто виявлено волю і бажання на звільнення. При цьому у відділі освіти було оформлено наказ про звільнення за згодою сторін. Звільнення працівника за згодою сторін дає йому право отримувати у центрі зайнятості за місцем проживання допомогу по безробіттю , починаючи з 8-го дня. Посилання позивачки , що вона бажала звільнитися лише з посади заступника директора, та бажала залишитися на посаді вчителя є безпідставним, оскільки відповідно до ст. 91 Наказу Міністерства освіти України від 15.04.1993 року № 102 позивач мала право вести викладацьку роботу в Баланівській школи, однак залишитися на посаді вчителя не могла, оскільки з даної посади була звільнена шляхом переведення на посаду заступника директора по виховній роботі відповідно до наказу по Баланівській середній школі № 81 від 28.08.1995 року. Просять в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, оскільки позивачка сама виявила бажання звільнитися і її звільнення відбулося відповідно до чинного законодавства. Просить в задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення позивача [PERSON], її представника [PERSON], представників відповідачів [PERSON], [PERSON], третьої особи [PERSON] дослідивши матеріали справи \~суд вважає, що \~позов обгрунтований та підлягає до задоволення частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 15.08.1986 року на підставі наказу № 233 від 12.08.1986 року [PERSON] було прийнято на посаду вчительки початкових класів Баланівської середньої школи, що підтверджується копією наказу № 233 від 12.08.1986 року . 01.09.1995 року на підставі наказу № 61 від 28.08.1995 року [PERSON] було переведено з вчительки 1-4кл. на посаду заступника директора по виховній роботі, що підтверджується копією наказу № 61 від 28.08.1995 року. Після переведення на посаду заступника директора школи по виховній роботі позивачка [PERSON] продовжувала здійснювати педагогічну діяльність і виконувати функції вчителя, що не оспорюється відповідачем, третьою особою та підтверджується витягом з наказу № 82 від 29.05.2015 року Баланівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів про попереднє навантаження педпрацівників на 2015-2016 н.р. Позивачка [PERSON] стверджує, що 31 серпня 2015 року її було запрошено на нараду у відділ освіти Бершадської РДА з приводу скарги, поданої батьківським комітетом учнів школи. Під час розгляду вимог батьківського комітету, головою якого є її дочка [PERSON], виникла конфліктна ситуація, внаслідок чого нею була написана заява про звільнення з посади заступника директора по виховній роботі. Судом встановлено, що наказом № 158-к [PERSON], заступника директора з виховної роботи Баланівської [PERSON] ступенів було звільнено з роботи 31.08.2015 року, за згодою сторін, на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується ксерокопією наказу № 158-к від 31.08.2015 року. Позивачка [PERSON] стверджує, що підписуючи заяву про звільнення з посади заступника директора по виховній роботі вона не мала наміру припинити трудові правовідносини педагогічного працівника, її дії були спрямовані лише на припинення обов"язків заступника директора по виховній роботі у зв"язку з ситуацією, що виникла, перебуваючи у стресовому стані. Відповідно до пункту 1\~ст. 36 КЗпП України\~підставою для припинення трудового договору може бути угода сторін. Пунктом 8\~Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 6 листопада 1992 року № 9\~роз'яснено, що в разі домовленості між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом про припинення трудового договору за пунктом 1\~ст.36 КЗпП\~(угода сторін) договір припиняється в строк визначений сторонами. Анулювання такої домовленості може мати місце лише при взаємній згоді про це власника або уповноваженого ним органу і працівника. Сама по собі згода власника або уповноваженого ним органу задовольнити прохання працівника про звільнення до закінчення строку попередження не означає, що трудовий договір припинено за п. 1 ст. 36 КЗпП, якщо не було домовленості сторін про цю підставу припинення трудового договору. В останньому випадку звільнення вважається проведеним з ініціативи працівника (ст. 38 КЗпП). Підствою для звільнення за п.1 ст. 36 КЗпП є узгоджена домовленість сторін про припинення трудового договору, звільнення працівника за угодою сторін не можливе, якщо у однієї із сторін відсутня воля (спрямованість дій) і бажання припинити трудові правовідносини, якщо вона не дає згоди на припинення трудового договору за цим пунктом, а також у разі відсутності домовленості про дату звільнення. Якщо працівник подає письмову заяву про припинення трудового договору, то в ній мають бути зазначені прохання звільнити його за угодою сторін і дата звільнення. В ході судового слідства судом встановлено, що фактична домовленість між позивачем і відповідачем про звільнення за п.1\~ст.36 КЗпП України\~досягнута не була. Вказане випливає з того, що сторонами не було узгоджено дату звільнення, що вбачається з копії заяви позивачки [PERSON] від 31.08.2015 року, крім того 01.09.2015 року позивачка приступила до виконання своїх безпосередніх обов"язків у школі, нею були здійсненні усі заходи з проведення свята Першого дзвоника у школі, що також свідчить про відсутність її волі і бажання припинити трудові відносини. \~З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що звільнення [PERSON]\~\~відбулося з порушенням п. 1 ст. 36 КЗпП України, у зв'язку із чим вона підлягає поновленню на роботі. \~\~\~\~Відповідно\~\~до ч.2 ст.235 КЗпП України, при винесенні\~\~рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно\~\~приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку\~\~за час\~\~виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше як за один рік. \~Відповідно до\~\~довідки\~\~про середню заробітну плату № 380 від 19.10.2015 року, розмір заробітної плати [PERSON]\~ в липні місяці 2015 року становив - 3529,35грн., у серпні 3340,33 грн. \~\~Кабінету Міністрів України від 8.02.1995 року №100.Згідно абзацу 3 п.2 цього Порядку середньомісячна заробітна плата\~обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують\~ події, з якою пов'язана відповідна виплата, крім\~того абз.4 даного пункту\~ \~\~визначено, що якщо протягом останніх двох календарних\~місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється\~ \~\~виходячи\~ з виплат за попередні\~ \~\~два місяці роботи. \~\~Таким чином \~заробітна плата \~за останніх два місяці складала \~6869,68 грн., кількість \~робочих днів у липні \~2015 року \~складає 23 дні , а у серпні 2015 року -19 днів, що разом \~42 робочих днів . \~\~\~\~\~Так \~середньоденний заробіток складає : 6869,68 / 42 = 163,54 грн. \~ За період з моменту звільнення (31.08.2015 року) до дати судового засідання \~пройшло 44 робочих дні . \~\~\~Тому \~середній заробіток \~за час вимушеного прогулу \~на день судового засідання \~складає 163.54 х 44 = 7195,76 грн. \~ \~\~\~\~П.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України\~\~№ 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної\~\~(немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти\~\~втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяні фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб; \~\~\~Ст. 237-1 КЗпП України\~\~відшкодування власником або уповноваженим ним органом\~\~моральної шкоди працівнику\~\~проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних\~\~життєвих зв'язків і\~\~вимагають\~\~від нього додаткових зусиль для організації свого життя. \~\~\~Позивачем не надано суду об'єктивних доказів завдання їй моральних страждань (шкоди), оскільки вона самостійно написала заяву про звільнення, а також недоказаним є причинно-наслідковий зв'язок між протиправними діями відповідача та моральними стражданнями позивача. \~\~\~Тому \~позовна вимога про \~відшкодування \~моральної шкоди задоволенню не підлягає. \~\~\~\~Відповідно\~\~до п.2 та п.4 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне\~\~ виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, та про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. \~\~\~\~\~Відповідно до вимог статей 88 ЦПК України, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 487 грн. 20 коп. \~\~\~На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial