Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свої вимоги мотивує тим, що 19 грудня 2014 року померла її мати [PERSON], яка проживала за адресою: [INFO] смерті матері відкрилась спадщина на належне їй майно, яке складається із земельної частки (пай) площею 0,98 га за межами населеного пункту в адміністративних межах Лубенської сільської ради Камянського району Черкаської області. Вона являється спадкоємцем першої черги зазначеного майна, тому прийняла спадкове майно, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, як донька померлої 19.12.2014 року [PERSON]. В оформлені спадщини у Третій Черкаські державні нотаріальні конторі їй відмовлено в зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності цього майна її матері (державний акт на земельну ділянку та витяг з Державного земельного кадастру). Вищевказані документи нею не подані оскільки, при зміні 29.12.2009 року паспорту з радянського зразку на паспорт громадянина України, прізвище матері «Александрова» було записано як «Олександрова», тобто перекладено українською мовою. Проте, мати не звернула на це увагу, так як на другій сторінці паспорту, де дані зазначаються російською мовою, прізвище записане «Александрова». Сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий на підставі розпорядження Камянської районної державної адміністрації від 23.12.1996 року № 446, виписаний на імя - [PERSON], був отриманий, але втрачений матірю. У звязку з втратою сертифіката вона не отримала Державний акт на право на земельну частку (пай) серії ЧР №7121883000:02:000:0404 від 24.07.2002 року, який виписаний теж на імя - [PERSON] та знаходиться у відділі Держземагенства у Черкаській області Камянського району, що підтверджується листом Головного управління Держземагенства у Черкаській області від 05.12.2014 № П-250/6-14. Отже, Державний акт на право власності на земельну частку (пай) виписано на «[PERSON]В.», тоді як у паспорті та свідоцтві про смерть прізвище матері значиться як «Олександрова», крім того в свідоцтві про народження заявника, прізвище матері записано як «[PERSON]В.» За таких обставин, заявниця просить суд встановити факт належності її матері правовстановлюючого документу Державного акту на право на земельну частку (пай). В судовому засіданні заявниця заяву підтримала та просила її задоволити, пояснивши, що встановлення юридичного факту для неї є важливим, бо це допоможе їй реалізувати всі свої законні права, як спадкоємиці. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, скерував до суду заяву, якою просив справу слухати без представника нотаріальної контори. У вирішенні справи покладалися на компетентність суду. Заслухавши заявницю, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] померла 19 грудня 2014 року. Вона проживала за адресою: [INFO] її смерті відкрилась спадщина на майно, яке складається із земельної частки (пай) площею 0,98 га за межами населеного пункту в адміністративних межах Лубенської сільської ради Камянського району Черкаської області. Зі свідоцтва про народження [PERSON], яка змінила прізвища у результаті реєстрації шлюбу на «Полонська», вбачається, що батьками заявниці записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). З копії паспорту померлої [PERSON] вбачається, що її прізвище російською мовою записане як "Александрова", з копії трудової книжки серії ОТ-І № 0426697 також вбачаєтться написання прізвища померлої російською мовою як "Александрова". Державний акт на право власності на земельну частку (пай) серії ЧР №7121883000:02:000:0404 від 24.07.2002 року виданий на і"я [PERSON]. При зверненні заявниці до нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину за законом, у звязку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно померло та наявних розбіфжностей у написанні прізвищп спадкодавця. Таким чином, суд вважає, що розбіжності у написанні прізвища спадкодавця виникли внаслдіок перекладу її прізвища з російської українською мовою. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до роз'яснення п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» При розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Судами також не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, на підставі п.6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Аналізуючи наведене, на підставі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд вважає про наявність правих підстав для задоволення заяви про встановлення факту що має юридичне значення, а саме: що [PERSON] належить правовстановлюючий документ Державний акт на право на земельну частку (пай) серії ЧР №7121883000:02:000:0404 від 24.07.2002 року, виданий на ім"я [PERSON]. Враховуючи викладене,

Outcome: approved