Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

В серпні 2014 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 8317,82 грн., що складається із: 4995,2 грн.-заборгованості за кредитом, 0,44 грн.- заборгованості по процентах за користування кредитом, 874,16грн.-заборгованості по комісії за користування кредитом, 500,00 грн.- штрафу(фіксована частина), 372,28 грн.- штрафу(процентна складова) та судових витрат в сумі 243,6 грн.. В позовній заяві позивач зазначив, що відповідачем умови договору №IFIDRG 14020045 від 07.11.2011 року та вимоги ст.ст.526,527,530 ЦК України не виконувались, що привело до виникнення простроченої заборгованості станом на 10 липня 2014 року на вказану в позові суму. Представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" Деркач Ю.ЮБ. в судове засіданні 12.09.2014 року не з"явився , хоч належним чином був оповіщений про місце і час судового засідання, а направив письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, підтримав повністю позовні вимоги. Не заперечив щодо розгляду справи без участі, належним порядком повідомленого про час і місце судового розгляду справи, відповідача із ухваленням заочного рішення. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про час і місце судового розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання повторно не з"явився, що суд вважає неявкою в судове засідання без поважних на те причин. Підстави для відкладення розгляду справи не встановлені. Відповідно до положень ст.ст.224-228 ЦПК України, за згодою представника позивача суд ухвалив можливим заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, без участі відповідача з ухваленням заочного рішення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв"язку із неявкою всіх учасників судового розгляду фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась. Оцінюючи надані в справі докази, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення за наступних підстав. Встановлено, що між сторонами на підставі заяви відповідача укладено договір № №IFIDRG 14020045 від 07.11.2011 року, за яким відповідач отримав кредит в розмірі 4995,18 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом . Розрахунок заборгованості згідно кредитного договору №FIDRG 14020045 від 07.11.2011 року свідчить про наявність заборгованості по кредиту наданому відповідачу станом на 10 липня 2014 року на вказану у позові суму, що складається із: 4995,2 грн.-заборгованості за кредитом, 0,44 грн.- заборгованості по процентах за користування кредитом, 874,16грн.-заборгованості по комісії за користування кредитом, 500,00 грн.- штрафу(фіксована частина), 372,28 грн.- штрафу(процентна складова) та судових витрат в сумі 243,6 грн.. Відповідно до положень ст.526 ЦК України, зобов"язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст.527 ЦК України, боржник зобов"язаний виконати свій обов"язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором чи законом. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання. Згідно положень ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов"язання внаслідок односторонньої відмови, зміна умов зобов"язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Таким чином, сукупністю достовірно підтверджених наведених доказів доведено, що позовна заява обґрунтована і підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту в сумі 8317,82грн., яка підтверджена розрахунком позивача і не спростована відповідачем. Підтверджені належними допустимими письмовими доказами в справі судові витрати в сумі 243,6 грн. в порядку ст.88 ЦПК України покладаються на відповідача та підлягають стягненню за рішенням суду. На підставі викладеного, ст.ст.526,527,530,610,611 ЦК України,

Outcome: approved