Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення від права на спадкування та визнання права власності на спадкове майно, в котрому після вточнення позовних вимог зазначено, що [INFO] померла її та відповідачки мати - [PERSON]. Після смерті останньої залишилася спадщина у вигляді ? частини будинку [ADDRESS], ? частини земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства розміром 0,3117 га (кадастровий номер - [NUMBER]), яка розташована за адресою: [ADDRESS] та ? частини земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) розміром 0,2500 га (кадастровий номер - [NUMBER]), яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до 1261 ЦК України вона та відповідачка є спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері [PERSON] Інших спадкоємців немає. Вона прийняла спадщину шляхом постійного проживання разом з матір"ю на час смерті останньої. Відповідачка прийняла спадщину шляхом подання до Десятої Київської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. [PERSON] разом із померлою матір"ю [PERSON] не проживала. Стаття 1224 ЦК України визначає можливість та підстави усунення від права на спадкування. Відповідно до частини 5 зазначеної статті за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Пленум Верховного Суду України у п. 6 постанови "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що при встановленні судом факту ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця слід враховувати поведінку особи і розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливостей для цього та свідоме невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. З вересня 2013 року в зв'язку з безпорадним станом через хворобу, [PERSON] не могла самостійно себе обслуговувати, так як їй був поставлений діагноз: адемокарценома сигмовидної кишки ІV стадії. Донька останньої [PERSON] могла надавати матері будь-яку допомогу. Однак, не зважаючи на її неодноразові звернення з проханням надати будь-яку допомогу, остання їх ігнорувала. Вважає, що відповідачка під час перебування своєї матері у безпорадному стані, мала можливість, але свідомо ухилялася від надання спадкодавцю будь-якої допомоги. Як видно з вищевикладеного, відповідачка уникала обов'язку забезпечити підтримку та допомогу матері, тобто ухилялася від цих дій, не зважаючи на те, що вона усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла цих дій, тобто навмисно від цього ухилялася. Просила [PERSON] усунути від права на спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], визнати за нею -[PERSON] право власності на ? частину будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] її матері [PERSON], право власності на ? частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства розміром 0,3117 га (кадастровий номер - [NUMBER]), яка розташована за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] її матері та право власності на ? частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) розміром 0,25 га (кадастровий номер - [NUMBER]), яка розташована за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері. В судове засідання позивачка не з"явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідачка в судове засідання не з"явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності та про визнання позову. Перевіривши матеріали справи, роз'яснивши сторонам процесуальні наслідки визнання позову, враховуючи, що відповідачка позов визнала та визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення. Враховуючи, що в силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, суд вважає, що позовні вимоги грунтуються на законі та підлягають до задоволення.

Outcome: approved