Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

09 березня 2016 року публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі-ПАТ «Укрсоцбанк») звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначив, що між позивачем та [PERSON] 15 червня 2012 року був укладений кредитний договір № 165А/10120615001, згідно з яким [PERSON] було надано кредит сумі 132 685,00 грн., зі сплатою 11,5% річних на перший річний період, а на наступні періоди відсоткова ставка є плаваючою. Відповідно до п.1.2 договору кредиту, кредит відповідачу надавався для оплати придбаного автомобіля марки «Skoda Оctavia», 2012 року випуску (чорного кольору). 15 червня 2012 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір поруки № 165А/10120615001-П, згідно з умовами якого [PERSON] зобов"язалася перед позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання [PERSON] умов щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі, в строки та в порядку передбачених кредитним договором № 165А/10120615001 від 15.06.2012 р. Зобов"язання позивача, визначені у договорі кредиту, а саме: п. 3.1.1., були виконані належним чином та в повному обсязі. Пунктом 4.1 кредитного договору передбачено, що у разі прострочення [PERSON] строків сплати відсотків, визначених п.1.1, п.2.4, п.2.7, п.2.9 кредитного договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.1.1 кредитного договору, [PERSON] сплачує ПАТ «Укрсоцбанк» пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, що діє у період прострочення. Відповідно до п. 4.2 кредитного договору, у разі порушення відповідачем [PERSON] п.п.3.3.2,, 3.3.4, 3.3.6, 3.3.7, 3.3.39-3.3.17 кредитного договору, відповідач повинен сплатити позивачу штраф у розмірі 0,5 відсотків від суми фактичної заборгованості за кредитом та нарахованим відсотками за кожний випадок. Відповідно до п.3.3.16 договору кредиту, відповідач [PERSON] зобовязаний достроково повернути кредит, погасити нараховані проценти та сплатити можливі штрафні санкції у випадках, визначених п.2.7.4, п.3.2.3 ,п. 3.3.18. п.5.14 кредитного договору. Станом на 02 лютого 2016 року загальний розмір заборгованості [PERSON] складає 61 362,26 грн, з них: сума заборгованості за кредитом 25 826,52 грн.; сума заборгованості за відсотками 8891,79 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту -13 634,97 грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків 1789,79 грн.; розмір інфляційних витрат за кредитом 9917,38 грн.; розмір інфляційних витрат за відсотками 1301,80 грн. ПАТ «Укрсоцбанк» просить суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] заборгованість в сумі 61362,26 грн., а також судові витрати в сумі 1378,00 грн. У судове засідання представник позивача не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутніст. На позові наполягають, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з"явилися. Виклик відповідачів здійснювався шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Дружківського міського суду Донецької області, оскільки територія, де знаходяться відповідачі, є тимчасово окупованою, і поштове сполучення з ним не здійснюється. Суд, отримавши згоду позивача, постановив, ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути грошові кошти та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватись у строк, що встановлений у договорі. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст. 525 ЦК України передбачено неможливість односторонньої відмови від виконання зобов'язання або його зміна, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 536 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний сплачувати проценти за користування чужими грошовими коштами. У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із частиною першої статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Суд встановив, що 15 червня 2012 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 165А/10120615001. Відповідно до п.1.1 кредитного договору, ПАТ «Укрсоцбанк» надав [PERSON] кредит в сумі 132 685,00 грн., зі сплатою 11,50% річних за перший річний період користування кредитом, тобто строком до 01 червня 2013 року. На кожний наступний річний період процентна ставка за кредитом, встановлюватиметься в порядку, визначеному п. 2.7 цього договору. Пунктом 1.1.1. кредитного договору передбачено, що погашення кредиту буде здійснюватися в наступному порядку: до 15 числа (включно) кожного місяця, починаючи з липня 2012 року та з кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту до 14 червня 2014 року (включно). Пунктом 1.2 кредитного договору встановлено, що кредит надається позичальнику на наступні цілі: оплати придбаного автомобіля марки Skoda Octavia A5 ambition, 2012 року випуску, чорного кольору (згідно з договором купівлі-продажу №АЦ/120612-003 від 12.06.2012 року, укладеного з ТОВ «Автоцентр Донецьк». Пунктом 2.4 кредитного договору встановлено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно на суму фактичної заборгованості за кредитом, у валюті кредиту за методом факт/360. Пунктом 4.1 кредитного договору зазначено, що у разі порушення позичальником прострочення строків сплати процентів в порядку та в розмірі, визначеному п.п.1.1, 2.4, 2.7, 2.9 кредитного договору, комісій, передбачених умовами цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.1.1, 3.2.3, 3.3.16 цього договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, від несвоєчасно виплаченої суми за кожний день прострочення. Згідно п. 4.2. кредитного договору, у разі порушення позичальником вимог п.п. 3.3.2, 3.3.4, 3.3.6, 3.3.7, 3.3.9-3.3.19 (3.3.20) цього договору, позичальник зобовязаний сплатити кредитору штраф у розмірі 0,5 % від суми фактичної заборгованості за кредитом та нарахованим процентами, за кожний випадок. Суд встановив, що відповідач [PERSON] отримав кредитні кошти, але не виконував належним чином умови договору щодо погашення кредиту і процентів за ним, станом на 02 лютого 2016 року виникла заборгованість у загальній сумі 61 362,26 грн. Судом встановлено, що 15 червня 2012 року з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором від 15.06.2012 року, було укладено з відповідачем [PERSON] договір поруки № 165А/10120615001-П. Відповідно до п. 1.1. договору поруки поручитель зобов"язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов"язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку, передбачених договором кредиту № 165А/10120615001-П від 15 червня 2012 року. Пунктом 3.1.4 договору поруки визначено, що у разі невиконання позичальником та поручителем забезпеченого порукою зобовязання, поручитель відповідає перед кредитором разом з позичальником як солідарні боржники. Пунктом 6.2 договору поруки передбачено, що договір набирає чинності з дати його укладення та діє до повного виконання всіх вимог, забезпечених порукою, виманених п.2.1 цього договору. Під виконанням сторонами зобовязання слід розуміти здійснення дій з реалізації прав та обовязків, що випливають із зобовязання, передбаченого договором. Отже, основне зобовязання це реально існуючі право відносини, зміст яких складають права та обовязки сторін кредитного договору. Сторони (боржник і поручитель) первинно взяли на себе зобовязання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 14 червня 2014 року, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів. За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Порука - це строкове зобов'язання і незалежно від установлення строку її дії договором чи законом сплив цього строку припиняє суб'єктивне право кредитора. Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. Аналіз частини 4 статті 559 ЦК України дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "пред'явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Відповідно закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України №6-53цс14 від 17 вересня 2014 року, № 6-436цс15 від 23 грудня 2015 року. Остаточне виконання зобовязання за кредитним договором відповідач [PERSON] повинен був здійснити не пізніше 14 червня 2014 року, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обрахування встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя щодо щомісячних платежів. Вимогу до поручителя [PERSON] про виконання нею солідарного з боржником зобовязання за договором повинно було предявлено в судовому порядку в межах строку дії договору поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку виконання кредитного договору, тобто до 14 грудня 2014 року. В зазначений строк позивач не звернувся до суду з вимогою про стягнення боргу з [PERSON] Тому суд вважає, що договір поруки, укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] О.С.15.06.2012 року, є припиненим, і з відповідача [PERSON] не підлягає примусовому стягненню заборгованість за кредитним договором, укладеним між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] від 15.06.2012 року № 165А/10120615001-П. Суд вважає обґрунтованими вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення заборгованості за кредитом, процентам, пені, інфляційних витрат до відповідача [PERSON] у розмірі 61 362,26 грн. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378,00 грн. на корить ПАТ "Укрсоцбанк".

Outcome: partial