Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~ позивач звернувся до суду з позовом про встановлення факту посягання на його життя внаслідок ураження електричним струмом, що мав місце 25-26 листопада 2005 року та про стягнення з відповідача на його користь відшкодування моральної шкоди. В свої обгрунтування зазначає, що 25-26 листопада 2005 року відбулася подія наслідки якої позначаються на ньому і на даний час, де він отримав електротравму, що призвела до значних порушень діяльності життєво-важливих органів та розладів в організмі та ускладнень, які визвані дією електроструму на організм. Зазначає, що того дня були обірвані дроти високовольтної лінії, яка проходить через його двір. Виявила це його дружина [PERSON] близько 14 год.30 хв.. Одразу ж позивач від односельця перетелефонував про даний факт диспетчеру РЕМ та попросив відключити електронапругу. Обірваний провід залишався під напругою більше 18 годин. У відповіді на звернення позивача від 19.01.2006 року констатується факт порушення диспетчером посадової інструкції, а також вбачаються ознаки злочину передбачені ст.367 КК України, неналежне виконання службових обов"язків. Не сподіваючись на те, що обірваний дріт, який завис на його воротах та хвіртці під напругою, позивач наступного дня о 09 год. ранку хотів відкинути його, щоб пройти на дорогу і був уражений струмом. В позивача потемніло в очах, він впав та втратив свідомість. Викладені обставини підтверджуються матеріалами перевірки прокуратурою заяви позивача від 15.12.2005 року та частково відповіддю директора РЕМ надісланої йому 27.12.2005 року, де він неправдиво описав події аварійної ситуації 25-26 листопада в його дворі. Доказом отримання позивачем електротравми служить запис у його медичній картці зроблений 30.11.2005 року. В подальшому електротравма позначилася на його здоров`ї і призвела в сукупності з іншими захворюваннями органів та систем організму до інвалідності І групи. Так при обстеженні в Житомирській обласній клінічній лікарні 31.08.2015 року в позивача діагностовано залишкові явища перенесеної в 2005 році електротравми у вигляді вираженого нейродистрофічного синдрому всіх кінківок, виникли значні розлади нервової системи, дихання, кровообігу, обміну речовин, функціонування організму в цілому, а тому життєві функції організму поступово затухають та стан здоров"я позивача на даний період значно погіршився, що також підтверджується обласною ЛКК від 31.08.2015 року внаслідок чого позивач не може обслуговувати себе самостійно. Усі 10 років з часу отримання електротравми стан здоров"я позивача погіршувався, позивач постійно приймав підтримуюче лікування та його пенсії катастрофічно не вистачає. Тому відповідач повинен відшкодувати шкоду заподіяну здоров"ю позивача та надати кошти для консервативного лікування надалі згідно рекомендації ЛКК Андрушівської районної лікарні довідка № 429 від 07.02.2011 року. Позивач несе моральні втрати, спричинені тим, що не має здоров"я, не має дружини, яка померла. Позивач постійно звертається до різних медичних закладів та влади та не може впродовж десяти років добитися визнання вини відповідача у його бідах. Тому зазначену моральну шкоду позивач оцінює в 50000 грн. та просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві, також пояснив, що із висновком судово-медичної експертизи він не погоджується та вважає його неправдивим, оскільки вважає, що наявні у нього захворювання та інвалідність виникли саме внаслідок ураження його електрострумом 25-26 листопада 2005 року, та в цьому є вина відповідача, який вчасно не направив працівників для усунення пошкодження електропроводів. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав викладених у письмовій заяві ( т.2 а.с. 134 ). Щодо застосування строку позовної давності позивач та його представник заперечували. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, з підстав викладених у своїх запереченнях (т.1 а.с.124-125) та пояснив, що висновком судово-медичної експертизи спростовується твердження позивача про виникнення у нього ряду захворювань та інвалідності внаслідок ураженням електрострумом, крім того, навіть якщо відбулося ураження позивача електрострумом 25-26 листопада 2005 року, то воно було спричинено діями самого позивача, який брав оголеними руками пошкоджені електропровода, також вказав, що позивач і до вказаних подій розкрадав електричну енергію шляхом самостійного накиду проводів на лінію високої напруги, вважав позовні вимоги безпідставними та просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Також просив застосувати позовну давність, про що подав письмову заяву, оскільки події відбулися 26.11.2005 року, про що позивачу було відомо, тому строк позовної давності минув 26.11.2008 року, а він звернувся до суду через 11 років 13.01.2016 року. Суд, вислухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] 15.12.2005 року звертався до прокуратури Андрушівського району щодо події, яка відбулася 25 -26 листопада 2005 року та просив винних притягнути до відповідальності (т.1 а.с.4). На дану заяву [PERSON] прокурором району [PERSON] була надана відповідь щодо даної події, згідно якої в порушенні кримінальної справи відносно працівників Андрушівського РЕМ за ст. 367 КК України відмовлено за відсутністю в діях складу злочину (т.1 а.с. 6). 19.01.2006 року на звернення [PERSON] щодо незаконних дій працівників РЕМ Андрушівським РЕМ була надана відповідь, згідно якої внаслідок складних метереологічних умов 25-26.11.2005 року були аварійні ситуації з пошкодженням в електричних мережах та для працівників було введено особливий режим роботи, також вказано, що 25.11.2005 року в с.Городище попадання людини під напругу не зафіксовано, звернення [PERSON] майже через місяць з приводу вказаних подій не дає змогу відслідкувати хронологію подій 25.11.2005 року, вранці 26.11.2005 року було направлено електробригаду до с.Городище та в терміновому порядку пошкодження було ліквідовано (т.1 а.с. 2). Із висновку експерта № 21 видно, що комісія експертів вважає, що відсутні підстави зв`язати розвиток вказаних захворювань, які зазначені у висновку з подіями 25-26 листопада 2005 року та про відсутність причинного зв`язку між подіями 25-26 листопада 2005 року та захворюваннями, що мають місце у [PERSON] виключають і причинний зв`язок між даними подіями та лікуванням, показаним при таких захворюваннях, як медикаментозним так і санаторно-курортним, а також і необхідним для інвалідів І групи стороннім доглядом (т.2 а.с.66-73). Позивач із вказаним висновком не погодився та вважав його неправдивим, при цьому підстав не навів. В ході судового розгляду було встановлено, що 25-26 листопада 2005 року через складні метеорогічні умови відбулися аварійні ситуації із пошкодженням проводів, в тому числі в с.Городище по вул. Шкільній, 27, за місцем проживання позивача [PERSON] був обірваний гіллям провід. 26.11.2005 року вказане пошкодження було ліквідовано. Також в ході судового розгляду позивач пояснив суду, що самостійно оголеними руками брав пошкоджені електропровода високої напруги з метою відкинути їх в сторону, внаслідок чого був уражений електрострумом. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач також посилається на те, що внаслідок неправомірних дій працівників РЕМ, які виконали неналежним чином свої посадові обов"язки в результаті чого він отримав ураження електрострумом внаслідок чого отримав захворювання та інвалідність, чим йому було спричинено моральну шкоду. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідно до ст. 1167 ЦК України відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За змістом роз'яснень, наведених у п. п. 3, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (ст.ст. 23, 1167 ЦК України). Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Проте, позивач в ході судового розгляду не довів належними та допустимими доказами обґрунтування позовних вимог немайнового характеру та не надав суду доказів наявності причинного зв'язку між подіями 25-26 листопада 2005 року та його захворюваннями, встановленням йому з 11.09.2015 року І групи інвалідності та моральною шкодою в сумі 50000 грн., не довів факт протиправних дій або бездіяльності відповідачів у подіях\~25-26\~листопада 2005\~року та\~вини відповідачів\~в спричиненні йому моральної шкоди, навпаки висновком судово-медичної експертизи, проведеної за клопотанням позивача, спростовуються доводи позивача, крім того, поясненнями позивача підтверджується, що електротравма була отримана ним внаслідок його дій, тому суд відмовляє в задоволення позовних вимог. Враховуючи, що суд відмовляє в задоволенні позовних вимог за їх недоведеністю, то відповідно відсутні підстави для застосування строку позовної давності заявленого представником відповідача. \~\~\~\~

Outcome: dismissed