Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Виноградівська кредитна спілка "Едельвейс" пред"явила в суд позов до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу. Позовні вимоги мотивовано тим, що 22.10.2014 року з відповідачем [PERSON], який є членом кредитної спілки, було укладено кредитний договір № 296-14, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4500 гривень строком на 18 фактичних місяців під 48 відсотків річних. Відповідач [PERSON] отримав відповідну суму згідно видаткового касового ордера № 7013 від 22.10.2014 року. Відповідно до договору про солідарну відповідальність від 22.10.2014 року відповідач [PERSON] зобов"язалася сплатити борг у випадку невиконання кредитного договору. Відповідач [PERSON] сплатив борг в сумі 3420 грн., з яких 1237 грн. - основний борг та 2183 грн. - відсотки за користування кредитом. На час подання позову його борг складає 4357,99 грн., з яких 3263,00 грн. - основний борг та 994,99 грн. - відсотки. На неодноразові нагадування погасити заборгованість відповідачі не реагували. Під час судового розгляду справи представник позивача в усному порядку уточнила позовні вимоги в частині суми боргу, зазначивши, що позивач просить стягнути з відповідачів не 4357,99 грн., а 4257,99 грн., та такий розмір заборгованості підтверджений розрахунком, у позовній заяві в цій частині допущено описку. Представник позивача в судовому засіданні 12.01.2017 року позов підтримала, зіславшись на обставини, викладені у позовній заяві. В судове засідання 25.01.2017 року представник позивача не з"явилася, від позивача клопотання не поступали. Відповідачі, будучи в порядку ст.74 ЦПК України повідомленими про день, час та місце розгляду справи належним чином, що стверджується розписками (а.с. 47, 49), в судове засідання не з"явилися. Відповідач [PERSON] про причини неприбуття не повідомила, клопотання не поступали. Від відповідача [PERSON] 03.01.2017 року до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає (а.с. 48). Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до таких висновків. В судовому засіданні встановлено, що 22 жовтня 2014 року між кредитною спілкою "Едельвейс" - позивачем у справі та [PERSON] - відповідачем було укладено кредитний договір № 296-14, відповідно до якого відповідач [PERSON] отримав кредит у сумі 4500 гривень строком на 18 фактичних місяців від дати отримання кредиту під 48 відсотків річних, що підтверджується копією кредитного договору (а.с. 4-6) та копією видаткового касового ордера № 7013 від 22.10.2014 року (а.с. 8). За умовами кредитного договору (п. 2.3) позичальник зобов"язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку, визначеного п. 2.1 договору. Згідно п. 3.1 кредитного договору плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою і становить 48 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. У п. 3.6 кредитного договору передбачено, що прострочення сплати кредиту та/або процентів за користування кредитом (згідно Графіка розрахунків) не зупиняє нарахування процентів, як протягом строку надання кредиту, визначеного п. 2.1 договору, так й після закінчення цього строку протягом подальшого користування позичальником наданими грошовими коштами, крім випадку прийняття окремого рішення про це кредитодавцем. У відповідності до п.п. 10.1, 10.3 кредитного договору строк його дії становить 18 місяців та після закінчення цього строку його дія припиняється. Відповідно до п. 10.4 кредитного договору закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (відповідно до ст. 631 ЦК України). Станом на час звернення позивача з позовом до суду дія кредитного договору припинилася. Під час дії договору відповідач [PERSON] допускав порушення його умов, зокрема, не виконував взяті на себе зобов"язання належним чином, своєчасно, в результаті чого утворилася заборгованість у сумі 4257,99 грн., з яких 3263,00 грн. - основний борг та 994,99 грн. - відсотки за користування кредитними коштами, що стверджується розрахунком заборгованості відповідача [PERSON] за вих. № 362/16 від 16.09.2016 р. (а.с. 10), іншими письмовими доказами. Відповідач [PERSON] згідно поданої ним заяви позов визнав. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд констатує, що правовідносини між позивачем та відповідачем [PERSON] врегульовані нормами діючого Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За правилами ч. 4 ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Як встановлено судом, між позивачем та відповідачем [PERSON] існували договірні відносини, які припинилися. Відповідач допустив порушення зобов"язання, в результаті чого виникла заборгованість. У зв"язку з тим, що діями відповідача порушено право позивача, порушене право підлягає захисту обраним позивачем способом - шляхом стягнення з відповідача суми боргу. В обгрунтування позовних вимог до відповідача [PERSON] позивач у позовній заяві вказав на те, що згідно договору про солідарну відповідальність від 22.10.2014 року відповідач [PERSON] зобов"язалася сплатити борг у випадку невиконання вищеназваного кредитного договору. На підтвердження цієї обставини позивачем надано суду документ під назвою "Договір про солідарну відповідальність" № 332-14 від 22.10.2014 року (а.с. 7). У даному документі вказано, що [PERSON] бере на себе солідарну відповідальність перед Виноградівською районною кредитною спілкою "Едельвейс" в тім, що у випадку невиконання своїх зобов"язань [PERSON] по кредиту, отриманому в сумі 4500,00 грн., буде по вимозі Виноградівської районної кредитної спілки "Едельвейс" сплачувати платежі, пов"язані з кредитом та нараховані відсотки в строки та розмірах, встановлених зобов"язанням позичальника. Документ підписано [PERSON], зобов"язання посвідчено головою Виноградівської районної кредитної спілки "Едельвейс". Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Аналіз описаного вище документу свідчить про те, що він не є домовленістю двох чи більше сторін з приводу встановлення цивільного обов"язку, в тому числі, солідарного обов"язку відповідача [PERSON] з відповідачем [PERSON] перед позивачем, оскільки цей документ є одностороннім зобов"язанням відповідача [PERSON] Таким чином, договірні умови чи передбачені законом щодо солідарного обов"язку відповідачів відсутні. Відтак, немає підстав для задоволення позовних вимог до відповідача [PERSON] За таких обставин, оцінивши всі докази в їх сукупності та взаємозв"язку, відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що позов підставний, обгрунтований та підлягає частковому задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходив з наступного. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У відповідності до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу. Позивачем при зверненні до суду понесено витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. згідно платіжного доручення № 190 від 14.09.2016 року (а.с. 1). Дана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. Крім того, до позовної заяви додано акт виконаних робіт від 16.09.2016 року (а.с. 20), складений позивачем та представником щодо надання адвокатських послуг на суму 501 грн. та квитанцію № 58 від 16.09.2016 року на згадану суму (а.с. 21), яку видано КС "Едельвейс" представником. У звязку з тим, що витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені, а до позовної заяви не додано належні докази на підтвердження витрат на правову допомогу, зокрема, документи щодо того, що правова допомога надавалася адвокатом, розрахунок витрат, фінансовий документ про їх сплату, витрати на правову допомогу не підлягають стягненню в користь позивача.

Outcome: partial