Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

\~ позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що з 20 жовтня 2012року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі в них народилася 02 березня 2013року донька [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося тому що мають різні погляди на сімейне життя та обов"язки. Через це в сім"ї відбувалися сварки. Подружні відносини між ними припинилися з січня 2016року. З цього часу спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно не має. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Просить шлюб розірвати, доньку залишити проживати з нею. В підготовчому засіданні позивач підтримала свої вимоги, просить позов задовольнити. Відповідач визнав обставини викладені в позові, також вважає, що збереження сім"ї є неможливим, а шлюб підлягає розірванню . Згідно ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач визнає позов в повному обсязі , суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім'я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно ст. 24 ч.1 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно же ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 жовтня 2012року. В шлюбі в них народилася 02 березня 2013року донька [PERSON], яка проживає з матір"ю. (а.с.9,10). Судом встановлено, що у січні 2016року сім"я [PERSON] розпалася. Сторони проживають окремо, сумісного господарства не ведуть. З січня 2016року до теперішнього часу примирення між ними не відбулося. Такі обставини сторонами визнаються. Суд, приходить до висновку, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, так як вважає, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. та їх дитині. Сторони не проживають однією сім'єю тривалий час, обидва вважають, що шлюб необхідно розірвати. Суд вважає не можливим примусити їх зберегти шлюб. Малолітню дитину суд вважає необхідним залиши проживати з матір"ю, оскільки між позивачем і відповідачем з цього приводу досягнуто згоду.

Outcome: approved