Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

Позивач звернувся із вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] шкоду, заподіяну підприємству в розмірі 4019,21грн. та судові витрати по справі в розмірі 1378,00 грн.. В обгрунтування позовних вимог вказує, що 24 лютого 2015 року [PERSON] був прийнятий на роботу у комунальне підприємство "Рівнеелектроавтотранс" Рівненської міської ради у відділ експлуатації на посаду водія тролейбуса пасажирського по 3-му класу, на підставі наказу № 21 від 12.2015 р.. 27 квітня 2015 р. [PERSON], заступивши на зміну, виїхав на лінію по маршруту № 1 "Мототрек - селище Ювілейне". О 10 год. 40 хв. [PERSON], заїжджаючи на зупинку "Побутова техніка", що знаходиться в м. Рівне по вулиці Степана Бандери, не вибравши безпечної швидкості руху та не врахувавши дорожньої обстановки, здійснив наїзд на автомобіль [NUMBER], під керуванням [PERSON], який стояв попереду. В результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 02 червня 2015 року по адміністративній справі № 569/6292/15-п [PERSON] по факту ДТП було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності. Постанова суду набрала законної сили 15 червня 2015 року. У зв"язку з пошкодженням свого автомобіля, [PERSON] звернувся до Рівненського місського суду Рівненської області з позовом до підприємства про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у розмірі 17 154,64 грн.. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16 жовтня 2015 року по цивільній справі № 569/8948/15-ц позовні вимоги [PERSON] були задоволені частково та зобов"язано стягнути з підприємства матеріальну шкоду у сумі 12 154,64 грн., 1 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 1 000 грн. витрати пов"язані з оплатою правової допомоги адвоката та 243,60 грн. витрати пов"язані зі сплатою судового збору. Рішення суду набрало законної сили 27 жовтня 2015 року. На виконання вказаного рішення, підприємством було повністю відшкодована [PERSON] матеріальна та моральна шкода. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Просила задоволити позов. Відповідач будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи у судове засідання не з"явився, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надіслав. Суд, враховуючи клопотання представника позивача, вважає можливим розгляд справи провести у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення у справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно наказу №21 від 24 лютого 2015 року виданого Комунальним підприємством "Рівнеелектроавтотранс" РМР, [PERSON] прийнятий на роботу у відділ експлуатації з 01 березня 2015 року, на новостворене робоче місце, на посаду водія тролейбуса пасажирського по 3-му класу, з відпрацюванням не менше двох років, з повною індивідуальною відповідальність, з місячним терміном випробування. 27.04.2015 року о 10 год. 40 хв. [PERSON] в м. Рівне по вулиці Ст.Бандери,47, керував транспортним засобом, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обставновки, заїжджаючи на зупинку "Побутова радіотехніка" здійснив наїзд на автомобіль [NUMBER], який стояв попереду, яким керував водій [PERSON] В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказані обставини підтверджуються постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 02 червня 2015 року, яка набрала законної сили 15 червня 2015 року. Судом також встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16 жовтня 2015 року по цивільній справі № 569/8948/15-ц позовні вимоги [PERSON] були задоволені частково та зобов"язано стягнути з підприємства матеріальну шкоду у сумі 12 154,64 грн. ( 11254,64 грн. - розмір витрат товарної вартості, 900 грн. - витрати на проведення оцінки визначення вартості матеріального збитку транспортного засобу), 1 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 1 000 грн. витрати пов"язані з оплатою правової допомоги адвоката та 243,60 грн. витрати пов"язані зі сплатою судового збору. Рішення суду набрало законної сили 27 жовтня 2015 року. З оглянутого судом платіжного доручення №2839 від 09.11.2015 року вбачається, що КП "Рівнеелектроавтотранс" РМР, згідно рішення Рівненського міського суду від 15 жовтня 2015 року №569/8948/15-ц, сплатило [PERSON] загальну суму 14398,24 грн.. Згідно довідки № 164 від 08.06.2016 року, виданої КП "Рівнеелектроавтотранс" РМР вбачається, що середньомісячна заробітна плата [PERSON] становить 4 019, 21 грн.. Розрахунок середньомісячної заробітної плати здійснено згідно постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100. Також судом встановлено, що [PERSON] був звільнений з роботи на підставі наказу № 120 від 11 серпня 2015 року виданого КП "Рівнеелектроавтотранс" РМР на підтсаві ст.38 КЗпП України. Фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов"язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавача шкоди - у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 ЦК). Як встановлено судом, на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, [PERSON] перебував у трудових відносинах із КП "Рівнеелектроавтотранс" РМР . Відповідно до вимог ст. 130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов"язків. Статтею 132 КЗпП України передбачено, що працівники, з вини яких заподіяно шкоду підприємству, установі, організації несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку.. На підставі ч. 3 ст. 233 КЗпП України, для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної, підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками" № 14 від 29 грудня 1992 року, право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством, організацією, установою сум третій особі і з цього ж часу обчислюється строк на пред"явлення регресного позову. Таким чином, позивач, як особа, що відшкодувала шкоду, завдану [PERSON], та будучи власником джерела підвищеної небезпеки, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, відповідача [PERSON] в порядку ст. 132 КЗпП України, у межах середнього місячного заробітку. Враховуючи вищезаначене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають до задоволення повністю. Крім того, відповідно у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, підлягають також стягненню з відповідача на користь позивача 1378 грн. сплаченого судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved