Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

Позивачка просить збільшити розмір аліментів, що стягується згідно рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 16.10.2013 року по справі №343/2715/13-ц з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] з 500,00 грн. до 1000,00 грн. щомісяця до досягнення сином повноліття. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що від шлюбу з відповідачем, який розірвано 30.01.2007 року, 11.08.2005 року народився син [PERSON], який проживає разом з нею та перебуває на її вихованні та утриманні. Відповідно до рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 16.10.2013 року відповідач щомісячно сплачує на її користь по 500 грн. аліментів на утримання сина. Отримуваних від відповідача коштів не достатньо для забезпечення необхідного життєвого рівня дитини. [PERSON], працюючи на сезонних роботах за кордоном та маючи можливість матеріально допомагати дотині, ухиляється від свого обов"язку, а тому виникла необхідність у зверненні з даним позовом до суду. Позивачка\~в судове засідання не з"явилась, однак подала заяву, в якій розгляд справи просить проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явився, скерував заяву, в якій розгляд справи просив проводити у його відсутності. Не заперечив проти задоволення позову. Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов"язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім"я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України). Згідно\~ ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року №\~789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27.09.1991 року, суд повинен докласти всіх можливих зусиль\~для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвали 30.01.2007 року (а.с. 5). Під час спільного подружнього життя, 11.08.2005 року у сторін народився син [PERSON], що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження серії 1-НМ №016512 (а.с. 6) Син проживає з матір"ю, про що свідчить довідка про склад сім"ї або зареєстрованих у житловому приміщення будинку осіб №12018 від 01.12.2017 року, видана Долинською міською радою (а.с. 8). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 згаданої вище Конвенціїї ООН, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 181 ч.3 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 вказаної вище статті розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається з п. 23\~постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось їз них Згідно рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 16.10.2013 року збільшено розмір аліментів, що стягуються з \~[PERSON] на підставі рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 21.02.2007 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з твердої грошової суми 200,00 (двісті) гривень на тверду грошову суму 500,00 (пятсот) гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.9). Статею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частина 5 даної статті визначає, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Виходячи з принципу диспозитивності, предбаченого ч.1 ст.13 ЦПК України, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів про те, що відповідач офіційно працевлаштований, доходи, які він отримує слід вважати нерегулярними та мінливими. У відповідності до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, з урахуванням вищевикладених обставин, зокрема матеріального становища сторін, вік і стан здоров"я дитини, а також визнання відповідачем позову в повному обсязі, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити, оскільки, співставляючи матеріальне становище сина, дохід якого складається із суми сплачених аліментів в розмірі 500,00 грн. в місяць, та прожитковий мінімум на дитину віком від 6 років до 18 років, який з 01.12.2017 року становить 1860,00 грн., суд дійшов висновку, що дитина потребує більше коштів на своє утримання для забезпечення її першочергових потреб. Відповідно до ст. 141 ч. 1 ЦПК України судовий збір покладається на строни пропорційно розміру задоволений вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивачі у справах про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях. На підставі ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, ст.ст. 141, 181,182, 184, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved