Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

АТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. Позов мотивує тим, що 26.06.2008р. відповідач отримала кредит у розмірі 2500,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Кредит отримано відповідно анкети-заяви та "Умов і правил надання банківських послуг". Так як відповідачем порушено умови повернення кредиту, станом на 30.11.2019р., за нею рахується борг 268814,99грн., з яких: 1890,16рн.- заборгованість за кредитом; 260660,86грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 6263,97грн. заборгованість за пенею. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, яка була задоволена рішенням Свалявського районного суду від 27.12.2016року, згідно якого з [PERSON] було стягнуто на користь ПАТ КБ «Приватбанк 27302,92грн. заборгованості за кредитним договором; а отже різниця становить 243050,30грн., яка складається з: 239750,30грн. заборгованість за відсоткам за користування кредитом; 3300,00грн. заборгованість за пенею; а також штрафи відповідно умов кредитного договору: 250,00 грн. - штрафу (фіксована частина); 12152,51грн. - штраф (процентна ставка). Таким чином, заборгованість становить 255452,82грн., яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку, а також та 3831,79 грн. судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з"явився, надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутності, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в задоволенні позову відмовити у зв"язку з пропуском строку звернення до суду та пропуском строку звернення до виконання ухваленого попереднього рішення за 2016 рік. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підставний та його слід задовольнити. Відповідно до ст.1054 ЦК України банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, вістановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати зобов`язання належним чином, а кредитор прийняти виконання. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що згідно договору №б/н від 26.06.2008р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 2500,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно заяви [PERSON] просить застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позову повністю. Відповідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Судом встановлено До договору надано розрахунок заборгованості, по якому вбачається, що з 13.05.2014р. ніякі проплати не проводились відповідачем. Отже, строк позовної давності починається обраховуватись з 14.05.2014р. Позивачем не надано будь яких доказів перериву строку позовної давності, договір щодо продовження строку позовної давності між сторонами не укладався (підписані відповідачем умови не відносяться до договірних відносин), тому суд доходить висновку про відмову в позові у зв"язку з пропуском строку позовної давності.

Outcome: dismissed