Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

У квітні 2015 року ПАТ КБ „ПриватБанк звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що згідно договору № NKTGGK09440013 від 23.11.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 32 000,00 [Долар США] на термін до 23.11.2026 року, в свою чергу, відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Свої зобовязання відповідач за вказаним договором належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 17.03.2015 р. утворилась заборгованість на загальну суму 28 278,30 [Долар США], що за курсом 22,53 відповідно до службового розпорядження НБУ від 17.03.2015 року складає 628 909,39 грн. Позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість та судовий збір у розмірі 3654,00 гривень. Представник відповідача до початку розгляду справи по суті пред"явив зустрічний позов [PERSON] до ПАТ КБ "Приватбанк" про визнання недійсним кредитного договору № NKTGGK09440013 від 23.11.2006 р. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17.11.2015 р. зустрічний позов був прийнятий та об"єднаний в одне провадження із первісним позовом, для їх спільного розгляду. У судове засідання по справі відповідач та його представник не з"явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені своєчасно та належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили. Однак до суду надійшло клопотання від відповідача [PERSON] про залишення без розгляду зустрічного позову. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 02.08.2016р. зустрічний позов [PERSON] був залишений без розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд позов задовольнити. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як вбачається з кредитного договору № NKTGGK09440013 від 23.11.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 32 000,00 [Долар США] на термін до 23.11.2026 року, в свою чергу, відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Згідно ст.ст. 526,527,536 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 17.03.2015 р. має заборгованість в сумі 189244.40 [Долар США], що за курсом 21.01 відповідно до службового розпорядження НБУ від 03.07.2015 року складає 28 278,30 доларів США, що є еквівалентом 628 909,39 грн., із яких: - 25 618,83 долари США - заборгованість за кредитом; - 1 999,12 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 341,35 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 319 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов"язання за договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобовязання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто при порушенні зобовязань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки за користування кредитом та пеню, що передбачені умовами договору. Згідно ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно п.12 Постанови №5 Пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» - у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Разом із тим як за предявлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. Таким чином, судом встановлено, що відповідач своєчасно кредит, а також нараховані за його користування відсотки не повернув, продовжував користуватися грошима на тих же умовах, договір не розривав, в звязку з чим, позов підлягає повному задоволенню. Доказів, які б спростовували вищевикладене, судом не здобуто. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача обовязок сплати судового збору.

Outcome: approved