Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

08.05.2019 від Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради "Обласний протитуберкульозний диспансер №3 до суду надійшла заява про госпіталізацію [PERSON] до Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради "Обласна психіатрична лікарня №1", терміном на три місяці для примусового лікування заразної форми туберкульозу. В обґрунтування заяви зазначено, що у [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , зміни в легенях вперше виявлено у 2018 році під час перебування останнього у виправній колонії, де відбував покарання до 27.07.2018. У серпні 2018 [PERSON] прибув до Первомайського району для постійного проживання, від стаціонарного лікування відмовлявся, лікарських засобів не приймав. 28.02.2019 [PERSON] госпіталізований до стаціонарного відділення ОПТД № 3, де перебуває по теперішній час. Весь час зловживає спиртними напоями, порушує режим медичного закладу, на зауваження не реагує. 19.04.2019 самостійно залишив диспансер. В період перебування в ОПТД № 3, а саме, 22.03.2019 консультований лікарем - психіатром. Під час обстеження було встановлено, що хворий зловживає спиртними напоями та встановлено діагноз F 10.20, зміни особистості та поведінки в результаті зловживання алкоголем. Відповідно до висновку ЛКК Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 від 23.04.2019 за № 8 [PERSON] має діагноз туберкульоз легень після перерви. У зв`язку із відсутністю мотивації до лікування, систематичним порушенням режиму, хворий несе загрозу розповсюдження туберкульозу для оточуючих. Тому, він потребує лікування в умовах стаціонару Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради "Обласна психіатрична лікарня № 1", терміном на три місяці . Оскільки, [PERSON] створює загрозу розповсюдження небезпечної хвороби, а в Обласній психіатричній лікарні № 1 є відділення для лікування хворих на туберкульоз та алкоголізм, то буде найдоцільнішим направити його на лікування саме в цей медичний заклад і саме на три місяці. Бо в коротший термін лікування буде неефективним та недостатнім. Відповідно до ст. 285 ЦПК України просила не викликати у судове засідання [PERSON] , оскільки він становить загрозу розповсюдження хвороби і його участь у судовому засіданні є небезпечною для оточуючих. Представник заявника [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала заявлені вимоги з підстав, зазначених у заяві. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з"явився. Враховуючи те, що за даними протитуберкульозного закладу [PERSON] становить загрозу розповсюдження хвороби і його участь у судовому засіданні є небезпечною для оточуючих, відповідно до ч. 1 ст. 345 ЦПК України, судовий розгляд проведено за його відсутністю. Зважаючи на те, що всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Відповідно до висновку ЛКК Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 від 23.04.2019 за № 8 [PERSON] має діагноз туберкульоз легень після перерви. У зв`язку із відсутністю мотивації до лікування, систематичним порушенням режиму, хворий несе загрозу розповсюдження туберкульозу для оточуючих. Тому, він потребує лікування в умовах стаціонару Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради "Обласна психіатрична лікарня № 1", терміном на три місяці (а. с. 4). Наявність у [PERSON] захворювання на небезпечну форму туберкульозу, а також його ухилення від лікування та порушення режиму лікування підтверджується даними виписки із медичної карти № 133 (а. с. 5-7). Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу. Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз" хворі на туберкульоз та інфіковані мікобактеріями туберкульозу зобов`язані: 1) дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування; 2) дотримуватися правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоров`я під час стаціонарного чи санаторно-курортного лікування; 3) проходити у встановлені строки обов`язкові медичні огляди та обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров`я; 4) дотримуватися вимог протиепідемічного режиму. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 11 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз", у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Представником Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 надано докази того, що [PERSON] хворий на заразну форму туберкульозу, під час стаціонарного лікування порушує протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб. За таких обставин, зважаючи на те, що [PERSON] хворий на заразну форму туберкульозу, ухиляється від добровільної госпіталізації до протитуберкульозного закладу, заява Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 про примусову госпіталізацію [PERSON] до Обласної психіатричної лікарні №1 для примусового лікування строком на 3 місяці є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved