Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

22.10.2019 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Територіальної громади Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області з наступною вимогою: визнати за нею в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , до складу якого входить житловий будинок літ. А-1 (загальна площа 93,90 кв. м, житлова площа 67,0 кв. м), прибудова - літ. А1 1, ганок з навісом літ. а, гараж-літня кухня - літ. Б, сарай - літ. В, Д, вбиральня - літ. Г, погріб - літ. Е, вхід до погрібу - літ. е, навіс - літ. Ж, И, колодязь № 1, ворота № 2, огорожа № 3, ворота № 4. На обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що [INFO] померла її баба [PERSON] . На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, на підставі якого все своє майно з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилося вона заповіла своєму синові [PERSON] . Її батько, [PERSON] , який був спадкоємцем за заповітом, в шестимісячний строк після смерті спадкодавця відмовився від спадщини на її користь. Вона у передбачений законом шестимісячний строк після смерті баби прийняла спадщину. Чоловік спадкодавця, [PERSON] , помер [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . 13.03.1995 [PERSON] виконавчим комітетом Борівської сільської ради народних депутатів було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок. Свідоцтво видано на підставі рішення Готвальдівської районної ради народних депутатів № 144 від 21.03.1995. Але, при видачі вказаного свідоцтва документ, помилково, не було посвідчено печаткою сільської ради та свідоцтво не підписано головою сільської ради. Зазначений в свідоцтві житловий будинок зареєстровано в Зміївському малому підприємстві технічної інвентаризації про що 14.03.1995 здійснено запис в реєстрову книгу № 1. Вона звернулася із заявою про прийняття спадщини та видачу їй свідоцтва про право на спадщину до приватного нотаріуса Зміївської нотаріальної контори Харківської області Кожушної\~Л. М. Постановою № 778/02-31 від 16.09.2019 приватний нотаріус Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Кожушна Л. М. відмовила у вчиненні нотаріальних дій через відсутність на правовстановлюючому документі підпису уповноваженої особи та печатки органу, що видав свідоцтво. Відповідно, для оформлення своїх спадкових прав, вона вимушена звернутися до суду з цим позовом. Адже, після смерті спадкодавця вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину та зареєструвати належним чином свої речові права і отримати правовстановлюючі документи на нерухоме майно в зв`язку з тим, що такий документ на житловий будинок спадкодавця оформлений не належним чином. На спадкове майно її бабусі може претендувати лише територіальна громада Борівської сільської ради, яка може заявляти права на майно (або права на таке майно), яке не було отримано спадкоємцями у спадщину після смерті жителя такої територіальної громади та враховуючи. Тому, територіальна громада Борівської сільської ради є відповідачем по справі. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 23.10.2019 відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання в залі суду на 22.11.2019. 22.11.2019, 17.12.2019 за клопотанням представника позивача відкладено підготовче засідання. 30.01.2020 підготовче засідання відкладено, в зв`язку із зайнятістю судді в іншій справі. 13.02.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.03.2020. Представник відповідача - територіальної громади Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області Танашкіна Л. О. подала заяву про розгляд справи за відсутності представника територіальної громади Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області. Третя особа [PERSON] подав заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу за його відсутності. Під час судового розгляду представник позивача Сергієнко С [PERSON] М. підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Спірним є право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок літ. А-1 (загальна площа 93,90 кв. м, житлова площа 67,0 кв. м), прибудова - літ. А1 1, ганок з навісом літ. а, гараж-літня кухня - літ. Б, сарай - літ. В, Д, вбиральня - літ. Г, погріб - літ. Е, вхід до погрібу - літ.\~е, навіс - літ. Ж, И, колодязь № 1, ворота № 2, огорожа № 3, ворота № 4, який належав [PERSON] . Як вбачається зі свідоцтва про одруження Серія [NUMBER] , свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , свідоцтва про народження Серія [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , була матір`ю [PERSON] , [INFO] , який, у свою чергу, є батьком позивача [PERSON] (а. с. 16-17). Чоловік [PERSON] - [PERSON] , 1913 року народження, помер [INFO] , у віці 68 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а. с. 14). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (а. с. 13). За відомостями: рішення Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області "Про передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку" №\~254 від 29.12.1999; довідки Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області; технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, довідки Зміївського районного підприємства містобудування, архітектури та землевпорядкування № 272 від 18.09.2019; свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Борівської ради народних депутатів 13.03.1995; довідки КП "Зміївське бюро технічної інвентаризації, землевпорядкування, містобудування та архітектури" № 2381 від 21.10.2019 вбачається, що в житловому будинку літ. "А-1", що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належав померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 13.03.1995, зареєстрованого 14.03.1995 в реєстрі за № 1-91, загальна та житлова площі не змінилися, самовільне будівництво відсутнє, земельна ділянка за даною адресою, загальною площею 0,2094 га, передана у приватну власність [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку (а. с. 19, 20, 22-27, 31). Згідно звіту про експертну оцінку, висновку про вартість майна - ринкова вартість об`єкта оцінки - житловий будинок з надвірними будівлями становить - 47 000 грн (а. с. 29, 30). Постановою приватного\~нотаріуса Зміївського\~районного нотаріального\~округу Харківської\~області Кожушною\~Л.\~М.\~№ 778/02-31\~від 16.09.2019\~відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] з тих підстав, що не надано належним чином оформленого правовстановлюючого документа на спірне нерухоме майно (а. с. 28). З листа приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Кожушної Л. М. № 1016/01-16 від 03.12.2019 вбачається, що після померлої [INFO] [PERSON] , 1929 року народження, яка на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , 21.08.2019 надійшла заява від сина спадкодавця, [PERSON] , про відмову від спадщини згідно заповіту, посвідченого виконавчим комітетом Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області 09.12.2011, зареєстрованого у реєстрі за № 155, та відмову від спадщини за законом на користь онуки спадкодавця, [PERSON] , яка зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 353, та на підставі якої заведена спадкова справа №\~153/2019, номер у спадковому реєстрі - 64637996; 21.08.2019 надійшла заява від онуки спадкодавця, [PERSON] , про прийняття спадщини за законом в зв`язку з відмовою спадкоємця першої черги, [PERSON] , яка зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 354; 21.08.209 надійшла заява від онуки спадкодавця, [PERSON] , про відмову від спадщини, яка зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 355 та долучена до матеріалів вказаної спадкової справи. Інших заяв про прийняття спадщини або відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходило. 16.09.2019 надійшла заява від [PERSON] з проханням розглянути можливість видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а в разі відмови видати Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. При цьому 16.09.2019 за вих. № 778/02-31 [PERSON] була надана Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій вона відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок в зв`язку з неналежним чином оформленим документом, що підтверджує право власності спадкодавця на вказане майно, а саме відсутністю на правовстановлюючому документі підпису уповноваженої особи печатки органу, що видав свідоцтво. 18.09.2019 надійшла заява від [PERSON] , про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 5,1987 га, кадастровий номер 6321781000:03:000:0068, розташовану на території Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області. 18.09.2019 за реєстровим № 2049 нею видано Свідоцтво про право спадщину за законом на зазначену земельну ділянку на ім`я [PERSON] . Також повідомлено, що згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 57295328 від 21.08.2019 від імені [PERSON] було складено наступні заповіти: 21.07.1982 за реєстровим № 1207, посвідчений Зміївською державною нотаріальною конторою Харківської області; 09.12.2011 за реєстровим № 155, посвідчений Борівською сільською радою Зміївського району Харківської області на все майно на ім`я [PERSON] (а. с. 51). Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Пунктом 2 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009 передбачено, що відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. ст. 317, 319, 321 ЦК України право власності є непорушним, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~ \~ \~ \~У відповідністю зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~У відповідністю зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. \~ \~ \~ \~У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Згідно частини 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. \~ \~ \~ \~Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У відповідності з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частинами 1, 2 статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 4.15, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. \~ \~ \~ \~Таким чином, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивачкою надано докази того, що вона є спадкоємцем за законом п`ятої черги після померлої [INFO] баби [PERSON] , прийняла спадщину у встановленому законом порядку шляхом подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Батько позивачки [PERSON] , який є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, відмовився від прийняття спадщини на користь спадкоємця за законом - своєї дочки [PERSON] . Інших спадкоємців за законом чи за заповітом, які прийняли спадщину після померлої [PERSON] , немає. За таких обставин, позовна заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Сторонами вирішено питання щодо розподілу судових витрат у добровільному порядку, тому з урахуванням характеру спірних правовідносин та дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved