Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області з позовною заявою до [PERSON] за участю третіх осіб Органу опіки та піклування Дрогобицької міської Ради, Органу опіки та піклування Дрогобицької районної Державної адміністрації про визначення місця проживання дитини. У позові покликався на те, що з 22.10.2005р. перебувала у шлюбі з відповідачем. У них народилася одна дитина дочка -[PERSON] [INFO]. У зв»язку із систематичним фізичним насиллям зі сторони відповідача [PERSON] в квітні 2015 року вона з дочкою переїхала проживати до своєї тітки в [ADDRESS] Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07.05.2015 року шлюб між ними розірвано. Спору між ними, щодо місця проживання дитини у них не було, відповідач навіть погодився сплачувати аліменти на її користь на утримання дочки. Однак 15.05.2015 року [PERSON] обманним шляхом забрав у неї дочку і з цього часу вона її бачить лише в помешканні відповідача та в його присутності. Її приїзди до дочки систематично завершуються скандалами та фізичним насиллям з боку відповідача [PERSON] по відношенню до неї. Його навіть не зупиняє присутність дочки [PERSON] та його престарілої матері. Відповідач [PERSON] неодноразово в телефонному режимі повідомляв її, що дочку вона не побачить, більше того погрожував позбавити батьківських прав. У зв»язку із протиправними діями відповідача дочка припинила відвідувати школу, не має змоги спілкуватись з нею. Така поведінка відповідача грубо порушує її права як матері, та найгірше , що його неадекватна поведінка впливає на психологічний стан їхньої дочки. Відтак вважає, що жодних виключних обставин щодо розлучення її з дочкою не має, дочка з радістю сприйняла їх переїзд із села до міста Дрогобича, легко адаптувалась у школі № 14 у м. Дрогобич, для дитини створені належні умови проживання в будинку її тітки, за адресою [ADDRESS] та вона має можливість самостійно займатись вихованням дитини, допомагати їй у навчанні, водити її на гуртки, тощо, а тому в інтересах дитини просить визначити місце проживання малолітньої дитини дочки -[PERSON] з нею та витребувати у відповідача дитину та повернути дитину матері. В ході розгляду справи відповідач [PERSON] пред'явив зустрічний позов, в якому просить суд визначити місце проживання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] із батьком , [PERSON] за адресою : [ADDRESS] У позовній заяві вказує на те, що за останні два роки спільного проживання з відповідачкою [PERSON] постійно виникали незгоди, остання створювала конфліктні ситуації, що негативно впливали на їх відносини та виховання їхньої дочки. На його неодноразові намагання налагодити нормальні відносини не дали позитивних результатів. На момент винесення рішення про розлучення, він не заперечував проти того, щоб дочка проживала з мамою, навіть він погодився сплачувати аліменти на утримання доньки. В квітні 2015 року відповідачка [PERSON] переїхала проживати разом із дочкою у м. Дрогобич. Спочатку вона проживала у своєї сестри за адресою [ADDRESS], потім вона декілька днів проживала у своєї колеги по роботі, після цього переїхала до своєї тітки [PERSON], яка проживає в [ADDRESS] , а в даний час взагалі винаймає квартиру по [ADDRESS] 15 травня 2015 року до нього зателефонувала жінка його брата, яка повідомила, що відповідачка [PERSON] передала їх доньку її неповнолітній [PERSON], яка є його племінницею. При цьому, не повідомила ні його , як батька дитини, ні жінку його брата, а просто без попередження залишила дитину на 14 літню племінницю. В цей же ж день, він приїхав до брата та побачив, що дочка дуже схудла, є нездоровою і недоглянутою. Він відразу забрав [PERSON] додому. Дитину він відвіз для огляду лікарям , а пізніше звернувся у Дрогобицький районний центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. Зазначає, що це вже не перший випадок, коли колишня дружина залишає доньку на інших людей, при цьому сама на декілька днів зникала і життям та здоров'ям дитини не переймалася. З того моменту, відколи він забрав дитину додому, відповідачка різними способами намагається нашкодити йому. Неодноразово писала заяви в мілцію про те, що він ніби-то побив її, знущався над нею, і це при тому, що в ці дні він взагалі з нею не бачився. Неодноразово, після того, як відповідачка приїжджала до нього додому, з дому пропадали різні побутові речі - дорогі навушники, фотоапарат, одяг доньки. Неодноразово приїжджала до дитини в нетверезому вигляді, іноді приїжджала лише для того, щоб із ним посваритися, і навіть не побачивши дитини, їхала назад в м. Дрогобич. В с. Тинів їх донька проживає від народження, в неї тут є багаго друзів. Зовсім поруч знаходиться школа, де донька навчалася до 01 квітня 2015 року. Не зрозуміло з яких причин, відповідачка віддала доньку на навчання до загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 14 м. Дрогобича, хоча набагато ближче до [ADDRESS] знаходиться ЗОШ № 17, 1, 15,4. Відтак вважає, що в інтересах дитини слід вирішити питання, щодо визначення місця проживання дитини - [PERSON] саме з ним. В судових засіданнях позивачка [PERSON] позовну заяву підтримала, покликаючись на вказані у ній обставини. Просить цей позов задовольнити. Зустрічного позову не визнавє просить у його задоволенні відмовити. Представник позивача [PERSON] в судових засіданнях позов свого довірителя підтримала, проти зустрічних позовних вимог заперечила. Відповідач [PERSON] в судових засіданнях позову [PERSON] не визнав, зустрічну позовну заяву підтримав, покликаючись на зазначені у ній обставини. Просить його зустрічний позов задовольнити, у задоволенні первісного позову відмовити. Представник відповідача [PERSON] в судових засіданнях первісного позову не визнав, підтримав зустрічну позовну заяву. Представник органу опіки та піклування Дрогобицької районної Державної адміністрації Дум»як О.А. . в судових засіданнях підтримала висновок від 06.07.2015р. №6, за яким орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] [INFO] з матір'ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] Представник органу опіки та піклування Дрогобицької міської Ради Павловська О.В. в судових засіданнях заяву [PERSON] підтримала, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] [INFO] з матір'ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] Суд, заслухавши пояснення сторін їх представників, представників третіх осіб, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти й відповідні їм правовідносини. Встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05.05.2015 року шлюб між ними розірвано. Від спільного шлюбу є малолітня дитина -дочка [PERSON] - [INFO] що підтверджується свідоцтвом про її народження серія [NUMBER] від 19.03.2008 року Згідно із зазначеним свідоцтвом про народження батьками [PERSON] - [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Судом встановлено, що малолітня дитина -дочка [PERSON] - [INFO] після розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем до 15.05.2015 року мешкала разом з матір"ю, тобто позивачем за адресою: [ADDRESS] Із висновку органу опіки та піклування Дрогобицької районної Державної адміністрації у Львівської області від 06.07.2015р. №6, вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] [INFO] з матір'ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] Судом встановлено, і те, що позивачка [PERSON] працює фармацевтом, що стверджено характеристикою, виданою ПП [PERSON]., а відповідач [PERSON] займається сільським господарством , має у власності сільськогосподарську техніку. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання позивача від 18.06.2015 року вбачається, що для виховання та розвитку дитини створені належні умови. Згідно зі ст. 157 Сімейного кодексу України (далі СК України) питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов"язки щодо дитини. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов"язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім"ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов"язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов"язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно зі ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, що може своєю аморальною поведінкою зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обовязковою є участь органу опіки та піклування Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв"язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (у тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов"язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. За ст.9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір"ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст.141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини. Поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Тим більш, що відповідач [PERSON] не заперечує проти спілкування дитини з матір"ю. Крім того, сімейне законодавство не виключає визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком незалежно від віку дитини, якщо маються обставини, з яких дитині краще проживати з батьком ніж з матір"ю. Судом встановлено, що батько та мати дитини проживають окремо, кожен з батьків позитивно характеризується, у кожного з батьків за місцем проживання створені всі необхідні умови для належного проживання та виховання дитини. Однак, суд бере до уваги ту обставину, що мати проживає з невідомих причин , не у своєї тітки за адресою [ADDRESS] , а у винайманій квартирі за адресою, яка невідома суду та яку оплачує їй сестра. Окрім того судом були допитані свідки по справі сестра позивачки [PERSON], яка дала показання про те, що позивачка на даний час винаймає квартиру, яку вона оплачує, вона особисто допомагала сестрі у вихованні її дочки, водила її до школи, забирала зі школи, про що свідчить, що позивачка самостійно не в змозі забезпечити належні умови проживання для своєї дочки [PERSON], так як не відомо де проживає. Свідки : [PERSON], [PERSON] [PERSON] , [PERSON], [PERSON], [PERSON] дали показання про те, що дитина [PERSON] - [INFO] проживає разом з батьком [PERSON], батько дбає про дитину, займається її вихованням, навчанням, забезпечує всім необхідним. Дитина хоче надалі проживати з ним. А [PERSON] може позволити собі лишнє випити, може позволити собі не прийти ночувати додому, відвідує нічні клуби. Свідок [PERSON] - працівник Дрогобицького МВ УМВС України, дав показання про те, що було декілька звернень як зі сторони позивачки так і відповідача з приводу чинення перешкод у спілкуванні з дитиною. Сторони не могли порозумітися , знайти спільного рішення , про що було рекомендовано звернутися до суду. Представники органів опіки та піклування як Дрогобицької райдержадміністрації так і Дрогобицької міської ради, які приймали участь у судових засіданнях, пояснили, що з приводу визначення місця проживання дитини проводилися засідання органу опіки та піклування, заслуховувалися обоє батьків, складалися акти проживання, з яких вбачається, що для дитини створені належні умови проживання як в будинку тітки позивачки за адресою [ADDRESS] так і будинку відповідача за адресою за адресою : [ADDRESS] Однак Орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання дитини [PERSON] з матір:ю. [PERSON] З цього питання прийнято висновок №6 від 06.07.2015р., за яким визнано за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] [INFO] з матір'ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] Цей висновок представники органу опіки та піклування підтримали і за результатами судового розгляду справи. Отже, суд оцінивши всі обставини, які мають істотне значення для визначення місця проживання дитини, однак не погоджується з висновком органів опіки та піклування щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої [PERSON] [INFO] з матір'ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] з огляду на те, що останній є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини, оскільки не було враховувано всіх обставин, те, що мати [PERSON] не має постійного проживання, з невідомих причин за адресою вказаною у висновку не проживає, самостійно не в змозі забезпечити належні умови проживання для своєї дочки [PERSON], а батько [PERSON] сумлінно ставиться до виконання своїх батьківських обовязків, виявляє увагу до дитини, піклується про неї, має самостійний дохід. Суд, враховуючи всі можливості батьків забезпечити належні умови для виховання та розвитку дитини, її духовний та фізичний розвиток, вважає необхідним визначити місце проживання малолітньої з її батьком, оскільки це буде відповідати насамперед інтересам дитини. Відповідно до положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Таким чином, приймаючи до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків по вихованню малолітньої [PERSON] -[INFO], вік дитини, стан здоров"я дитини, а також стан здоров"я відповідача, суд приходить до висновку про задоволення зустрічних позовних вимог в частині визначення місця проживання дитини з відповідачем, а в задоволенні первісних позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed