Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що між АКІБ «УкрСиббанк» (нове найменування банку стало ПАТ «УкрСиббанк») та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 11355927000 від 11.06.2008р. про надання споживчого кредиту. Відповідно до умов договору, позивач надав відповідачу кредит в розмірі 30 000дол.США шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок відповідача, з розрахунку 15 % річних за користування кредитом на строк до 12.06.2023року. В забезпечення виконання кредитних зобовязань позичальника по вказаному кредитному договору, 11.06.2008року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № 210258. Оскільки позичальник порушив умови договору і своєчасно не повернув банку кредитні кошти, позивач ставить питання про дострокове повернення коштів. Станом на 18.04.2016року загальна сума заборгованості позичальника перед банком склала 17 757,44 дол. США. Тому позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача заборгованість за кредитним договором, пеню в сумі 13901,47 грн., а також судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не зявився, про розгляд справи були повідомлені належно, подали заяву про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать неодноразові оскарження до апеляційної інстанції ухвали про відкриття провадження по даній справі від 02.06.2017 року, та направлення суду клопотань, заперечень на позов. Причини неявки відповідачів в судове засідання на 26.09.2017 року суду не відомі, жодних клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, а тому, з урахуванням думки представника позивача, що викладена письмово, суд, ухвалив згідно ст. ст. 224 - 226 ЦПК України, провести заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 11.06.2008року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (нова назва ПАТ «УкрСиббанк») та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №11355927000, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в сумі 30 000дол. США., шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок [PERSON], а позичальник зобовязався щомісячно повертати наданий кредит згідно з графіком погашення кредиту що є додатком № 1 до договору, але у будь-якому випадку повернути кредит в повному обсязі не пізніше 12.06.2023року. За користування кредитом відповідач [PERSON] зобовязався сплачувати проценти в розмірі 15 % річних. За користування кредитними коштами понад встановлений договором термін банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за простроченою ставкою в розмірі збільшеному вдвічі від ставки , вказаної у п.1.3.1,1.3.2 кредитного договору (а.с.13-16). Встановлено, що проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику, за період з моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів у власність банку, та сплачуються у порядку, передбаченому п. 1.3 кредитного договору. Згідно з п. 4.1. кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит, позичальник сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, починаючи з 32 календарного дня. Встановлено, що 22.12.2014 року між позивачем та позичальником було укладено додаткову угоду за якою відбулося договірне списання коштів на користь банку (а.с.19). Встановлено, що для забезпечення виконання кредитних зобовязань позичальника була прийнята порука [PERSON] згідно договору поруки № 210258 від 11.06.2008року (а.с.20-21). Позивач зазначає, що всупереч умов кредитного договору [PERSON] не здійснює своєчасних платежів в повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам протягом тривалого часу, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобовязання. Зокрема, встановлено, що 14.04.2015року було зафіксовано перше порушення позичальником умов кредитного договору щодо належного і вчасного повернення кредиту, а з 12.05.2015року [PERSON] взагалі, припинив виконувати свої зобовязання за вказаним кредитним договором, тобто, припинив вносити платежі в рахунок повернення позики відповідно встановленого сторонами графіку. Судом встановлено, що банком було направлено відповідачам вимоги від 15.12.2015року про дострокове повернення кредитних коштів. (а.с.22,23). Згідно наданого розрахунку заборгованості станом на 18.04.2016року заборгованість за вказаним кредитним договором складає 17757,44дол.США заборгованість по процентам та кредиту, з яких: 16493,95дол.США заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 2160,93дол.США за строк з 14.04.2015р. по 18.04.2016р.; 1263,49дол.США заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 2620,08дол.США за строк з 01.10.2015р. по 31.03.2016р.; 11405,17грн.-пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та строк з 19.04.2015року по 18.04.2016року.; 2496,30грн.пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 13.06.2015року по 18.04.2016року. Відповідач [PERSON] заперечуючи письмово позовні вимоги вказав, що борг виник через стрімке зростання курсу долара США. Банк не бажає йти на зустріч та реконструювати борг. Крім того, відповідач [PERSON] зазначає, що даний кредитний договір містить несправедливі умови, які призвели до дисбалансу прав позичальника Даний дисбаланс було внесено банком до умов договору при його укладанні, починаючи з січня 2014 р. через девальвацію гривні та підвищення в декілька раз курсу долара, витрати позичальника за вказаним кредитом зросли до непомірних розмірів. Також, відповідач вказує, що кредитний договір не містить вартості кредиту, позичальнику, як споживачу не було надано достовірної та вчасної інформації про фінансову послугу та позивач не мав права надавати кредит, оскільки відсутня ліцензія у банку і у позичальника на здійснення валютних операцій. При вирішенні даної справи, суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають, зокрема, з договору, що передбачено ст. 11, ч. 2 ст. 509 ЦКУкраїни. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами в силу ст. 629 ЦК України. Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання ( неналежне виконання). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 1050 ЦК Україниу якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов"язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до розділу 6 кредитного договору № 11355927000 від 11.06.2008р. передбачене дострокове повернення кредиту та право банку на дострокове стягнення кредитних коштів в разі порушення позичальником строку повернення частини позики. Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов»язку, відповідає перед кредитором за порушення зобов"язання боржником. Частиною 1 ст. 554 ЦК України, зазначено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до позичальника, так і до поручителя, чи до обох одночасно. Відповідно до ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників /солідарних боржників/ кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. А тому, з врахуванням наведеного та наявних доказів щодо невиконання позичальником та поручителем умов договору, відповідачі зобов"язані солідарно відповідати по зобов"язаннях за вказаним вище кредитним договором. Пунктом 1.1 вказаного кредитного договору визначена валюта кредиту долари США. За ст.192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Відповідно до ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Застосування іноземної валюти як засобу платежу врегульовано і дозволено Декретом КМ України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», Законом України «Про банки і банківську діяльність». Крім того, згідно Закону України «Про виконавче провадження» рішення судів про стягнення коштів в іноземній валюті підлягають виконанню таким же чином, які і про стягнення коштів в гривнях. Згідно п.12 вищенаведеної Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за № 5 у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Разом із тим як за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. Суд звертає увагу, що додатки до позивної заяви, банківська ліцензія та інші матеріали даної справи належним чином завірені, а всі сумніви сторони відповідача щодо відповідності письмових доказів базуються на припущеннях. Відповідно до до ч.1ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача суму, яка складається з заборгованості по кредиту та процентах 17757,44 доларів США,та заборгованість по пені в розмірі 13901,47грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та відповідно до ст.4 ЗУ «Про судовий збір» з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача сума судових витрат по сплаті судового збору 6994 грн.10коп., що підтверджено відповідною квитанцією (а.с.4).

Outcome: approved