Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Капустинської сільської ради Яготинського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, в котрому зазначено, що 12 травня 2015 року померла [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,7399 га, кадастровий номер: 3225582100:07:004:0045, яка розташована в адміністративних межах Капустинської сільської ради, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала [PERSON] на підставі державного акту на земельну ділянку серії IV-КВ № 043887, виданого згідно рішення Капустинської сільської ради народних депутатів від 15.03.2001 року за № 169-21-ХХIII, житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані за адресою: вул. Гагаріна-62, с. Капустинці Яготинського району Київської області. Разом з тим, за час свого життя [PERSON] не зареєструвала свідоцтво про право власності на вказаний будинок. Лист Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 12/5-126 від 23 березня 1999 року містить розяснення, що оформлення права власності на обєкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію провадиться тільки при наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями-державними приймальними або державними технічними. По обєктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття урядом України документу (Постанова Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 «Про затвердження Положення про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів державного замовлення») встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів. При їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку. [PERSON] обласного управління юстиції № 151-01-01 від 3 березня 2005 року містить розяснення, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинна вирішуватись у судовому порядку. Разом з тим, даний будинок побудований в 1958 році, тобто він повинен був реєструватися за тими нормами права, які діяли на той час. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року за № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування": "За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Тобто померлій [PERSON] вищезазначений будинок належав на праві власності на підставі запису про право власності на будинок за нею у погосподарській книзі місцевої Ради. В силу ст. 1235 ЦК України вона є спадкоємицею померлої [PERSON] за заповітом, складеним останньою 15 листопада 2005 року. В передбачений законодавством шестимісячний термін вона звернулася до Яготинської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується відповідним витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Але в зв"язку з тим, що оригінал державного акту серії IV-КВ № 043887 був втрачений та не зареєстроване свідоцтво про право власності на будинок, вона не має можливості в установленому законом порядку прийняти спадщину. Просила визнати за нею право власності на вищевказану земельну ділянку та на житловий будинок за № 62 по вул. Гагаріна в с. Капустинці Яготинського району Київської області. В судове засідання позивачка та її представник не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивачки звернувся до суду з заявою, в котрій просив розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності та про визнання позову. Перевіривши матеріали справи, враховуючи, що представник відповідача позов визнав, та визнання позову не суперечить закону, та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення. Враховуючи, що в силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved