Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки аліменти за минулий час, а саме за період з 01.12.2013 року по 15.02.2014 року, в розмірі 2500 грн. та в розмірі 1200 грн щомісячно до повноліття дитини. Позов мотивовано тим, що сторони з 11 листопада 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них, [INFO] народилася донька - [PERSON]. Рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 04.10.2013 року шлюб між сторонами розірвано та донька залишилась проживати разом з матір"ю. Між ними було досягнуто домовленість, що відповідач буде платити аліменти на утримання їх доньки добровільно, та з 1 вересня 2013 року по 1 грудня 2013 року ним сплачувались аліменти в розмірі 1000 гривень щомісяця. Проте, починаючи з грудня 2013 року відповідач припинив в добровільному порядку надавати кошти на утримання доньки та обов'язків по її утриманню не виконує. Відповідач працює у м. Києві та та, як відомо позивачці, його доходи становлять 4800 грн щомісячно. Позивачка на даний час не працює. Позивач в судове засідання не з"явилась, подавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовільнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просив відмовити у задоволенні позову щодо стягнення з нього 2500 грн аліментів за минулий час, а також визначити щомісячний розмір аліментів в сумі 400 грн. Крім того зазначив, що він на даний час не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, має задовільний стан здоров"я та на його утриманні крім малолітньої дитини нікого немає.Б удучи працевлаштованим, він допомогу дитині надавав у розмірах, які були погоджені з позивачкою, однак на даний час, немаючи доходів, він може сплачувати лише 400 грн. щомісячно. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступне: згідно рішення Хмільницького міськрайонного суду від 04.10.2013 року шлюб між сторонами розірвано(а.с.2); 01 лютого 2008 року народилася донька - [PERSON], батьком якої в свідоцтві про народження записаний відповідач (а.с.3); Згідно довідки Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №367 Харківської міської ради №50 від 10.02.2014 року малолітня [PERSON] відвідує дошкільний навчальний заклад (а.с.4); Згідно Акту з місця проживання позивачки від 13.02.2014 року дитина проживає з позивачкою(а.с.5); згідно наданих відповідачем квитанцій ним 18.10.2013 рлку та 27.11.2013 року ним було перераховано на утримання дитини по 1000 грн, що і підтвердила позивач в своїй позовній заяві (а.с. 22-23). Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач являється батьком малолітньої [PERSON], тому він зобов"язаний приймати участь в утриманні дитини. Так як відповідач має нерегулярний дохід, тому вимога позивача про стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі відповідає вимогам законодавства. При визначенні розміру аліментів суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, має задовільний стан здоров"я, утриманців не має. Позивачем не надано доказів щодо матеріального стану дитини та її стану здоров"я. А також не підтверджено належними та допустимими доказами її посилання на матеріальне становище відповідача. Визначаючи розмір аліментів на утримання малолітньої дитини, суд вважає, що аліменти у твердій грошовій сумі 650 гривень, будуть враховувати як інтереси відповідача у справі, так і розумні матеріальні потреби малолітньої дитини, при цьому беручи до уваги те, що відповідач є молодою, здоровою, працездатною людиною, інших дітей, інших утриманців, яких він відповідно до вимог закону зобов"язаний утримувати у нього не має, він має можливість працювати та зобов'язаний утримувати власну дитину, а позивач не навела аргументів, які б підтверджували необхідність стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1200 грн. Тому рішення в цій частині підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Днем звернення до суду з даним позовом є 16.02.2014 року, тобто календарна дата зазначена на поштовому штемпелі, яка засвідчує прийняття поштою кореспонденції (а.с. 11). За правилами ст.191 ч.2 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Однак позивачкою не надано доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не змогла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, тому рішення суду в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів за минулий час в розмірі 2500 гривень не підлягає до задоволення. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати, а саме 243,60 грн. судового збору в дохід держави .

Outcome: partial