Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що 28.01.2013 р. між ним та відповідачем був укладений Договір банківського вкладу "Зростаючий "Квартальний"" в доларах США № 521828/2013 на срок 13 місяців, термін дії якого сплив 28.02.2014 р. 28.02.2014 р. відповідачем був пролонгований на новий та укладений Договір банківського вкладу "З любов'ю УАВ!"Щомісячний"" в доларах США з щомісячною виплатою процентів № 754751/2014. Предметом даного Договору є прийняття Банком від Вкладника грошової суми в доларах США (надалі - Вклад) та виплата Банком Вкладникові такої суми та процентів на неї на умовах та в порядку, встановлених даним договором. В п. 1.3 передбачено, що Вкладник вносить (перераховує) на депозитний рахунок, зазначений в п. 1.2 даного Договору, грошову суму в 34 184,21 доларів США у день підписання цього Договору. Вказує, що 28.02.2014 р. ним було розміщено грошові кошти у розмірі 34 184,21 доларів США на депозитний рахунок відповідача, що підтверджується Меморіальним ордером від 28.02.14 № 1732940. Відповідно п. 1.6 Договору вклад та нараховані проценти повертається Банком в перший день після закінчення одно місячного періоду вкладу, тобто 28.03.2014 р. Згідно п. 1.5 Договору розмір процентів, які нараховуються на вклад, становить 252,87 доларів США. Згідно п. 1.2 Договору відповідач зарахував остаточну суму вкладу та нараховані проценти на його вкладний рахунок за вкладом на вимогу "Для виплат" № [NUMBER], а саме: 34 437,08 доларів США. 28.03.2014 р., після закінчення строку дії Договору, він звернувся до відповідача з проханням сплатити суму вкладу та нараховані проценти згідно умов Договору, але відповідач відмовився сплачувати належні йому грошові кошти та повідомив, що йому необхідно прийти у відділення банку в інший день, але конкретної відповіді, коли саме необхідно прибути не вказав та не повідомив причини відмови у виплаті суми вкладу та нарахованих процентів за Договором. Зазначає, що 31.03.2014 р. він звернувся письмово до Відповідача з вимогою негайно, але не пізніше 07.03.2014 р. повернути усі належні йому кошти, а листом від 31.03.14 № ВД 81-333 - негайно виконати свої зобов'язання по платіжному дорученню від 28.03.14 № 1, однак відповідач проігнорував його вимоги. В подальшому він також неодноразово звертався до відповідача з вимогою сплатити грошові кошти за Договором, однак відповідач під приводом різних причин відмовлявся сплачувати грошові кошти. Також він в операційний час надавав відповідачу платіжні доручення від 11.04.14 № 1 і від 24.04.14 № 3 на перерахування власних коштів на рахунки відкриті в іншому банку. Вважає, що відповідач зобов'язаний був сплатити йому суму вкладу в розмірі 34 184,21 доларів США та проценти за Договором розмір яких становить 252,87 доларів США, що разом становить 34 437,08 доларів США. Починаючи з 16.05.2014р. Відповідач сплатив частину вкладу, але з виписки по особовим рахункам за 16.07.2014р. вбачається, що залишився борг в розмірі 1 396,08 доларів США. Вказує, що відповідач повинен сплатити йому також неустойку у вигляді пені в розмірі 948,34 доларів США, що за курсом НБУ становить 11 105,95 грн., пеню у розмірі 0,1 % суми переказу за кожний день прострочення в розмірі 3 443,81 долара США, що становить 40 327,02грн., три проценти річних від простроченої суми в розмірі 164,45 доларів США, що становить 1 925,71 грн. Також зазначає, що у зв'язку з неповерненням відповідачем йому коштів, він змушений був відмовитися від виконання договору банківського вкладу (депозиту) від 11.04.14 №008/04/140058, укладеного ним з Публічним акціонерним комерційним банком «Укргазбанк», згідно якого він повинен був розмістити вклад в сумі 34 437,08 доларів США під 11,00 % річних на строк до 11.04.2015 р. і отримати прибуток у вигляді відсотків за користування вкладом за період з 11.04.2014 р. по 17.07.2014 р. у розмірі 985,94 доларів США, що становить 11 545,36 грн. Вважає, що відповідачем йому завдано збитків в розмірі 3 072,00 грн., які полягають у витратах, пов'язаних із 35 поїздками до відділення банку № 54 в м. Києві по вул. Вишгородська, 45 для отримання частинами його депозитних коштів. Вказує, що для визначення суми зазначених збитків Підприємством «Адаміл» йому було проведено оцінку матеріального збитку, за що ним було сплачено 2 000,00 грн. Ним також було сплачено адвокату [PERSON] 30 000,00 грн. за усну юридичну консультацію з приводу Договору банківського вкладу від 28.02.14 № 754751/2014 і за написання позовної заяві до Ірпінського міського суду. Просить суд стягнути з відповідача на його користь 1 396,08 доларів США - залишок суми вкладу, та нарахованих процентів; 11 105,95 грн. - розмір пені; 40 327,02 грн. - розмір пені за несвоєчасно виконане грошове зобов'язання; 1 925,71 грн. - розмір 3-х процентів річних; 11 545,36 грн. - розмір упущеної вигоди; 3 072,00 грн. - матеріальні збитки; 2 000,00 грн. - витрати на оцінку матеріальних збитків; 30 000,00 грн. - витрати на правову допомогу. В судовому засіданні позивач свій позов підтримав, підтвердив обставини, наведені в позовній заяві, просив задовольнити уточнені позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, тому суд з урахуванням думки позивача ухвалив розглянути справу заочно, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи. До суду також надійшли письмові заперечення відповідача, в яких він зазначає, що банк заперечує проти позовних вимог, оскільки суттєві обставини справи не відповідають фактичним обставинам справи. Постановою НБУ від 06.02.14 № 49 із змінами від 27.02.14 №104 обмежено видачу готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати банків у межах до 15 000,00 грн. на добу на одного клієнта. Банком за заявою позивача про дострокове повернення депозитних коштів такі кошти 28.03.2014 р. було перераховано на поточний рахунок позивача. Вказує, що позивач, підписуючи депозитний договір, погодився з умовами договору та Правил відкриття та обслуговування вкладних та поточних рахунків фізичних осіб ПАТ «ВіЕйБі Банк», згідно п. 9.1.1 яких стосовно деяких операцій можуть застосовуватись обмеження (наприклад за сумою операцій), встановленими законодавчими та нормативними актами, внутрішніми правилами та процедурами банку, інших банків та/чи платіжних систем, через які операції здійснюються. Отже, позивачем не доведено протиправності дій банку щодо невиплати йому депозитного вкладу, що унеможливлює задоволення його позовних вимог. Заслухавши доводи позивача, оголосивши письмові заперечення відповідача, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» було укладено Договір банківського вкладу "З любов'ю УАВ!"Щомісячний"" від 28.02.14 № 754751/2014 (а.с. 7), предметом якого є розміщення позивачем в банку депозитних коштів в розмірі 34 184,21 доларів США на строк 13 місяців з щомісячною виплатою процентів в розмірі 10% річних в перший місяць, а з другого по тринадцятий - 2% річних, для чого позивачу банк відкриває вкладний рахунок [NUMBER], а також рахунок для виплат № [NUMBER]. 28.02.2014 р. позивачем було розміщено на своєму депозитному рахунку 34 184,21 долари США, що підтверджується Меморіальним ордером від 28.02.14 № 1732940 (а.с. 8). Судом також встановлено, що у зв'язку із усним зверненням позивача про повернення йому депозитних коштів відповідачем 28.03.2014 р. з вкладного (депозитного) рахунку позивача [NUMBER] на його рахунок для виплат № [NUMBER] було перераховано депозитні кошти в розмірі 34 184,21 доларів США та проценти за їх користування в розмірі 252,87 доларів США на загальну суму 34 437,08 доларів США (а.с. 9), але дані кошти на руки позивачу виданні не були. Тому позивачем 28.03.2014 р. було подано до банку платіжне доручення від 28.03.14 №1 (а.с. 10) з вимогою перерахувати з його рахунку № [NUMBER] на рахунок ПАТ «Укргазбанк» зазначені вище грошові кошти, однак перерахування здійснено не було. 31.03.2014 р. позивач повторно листом від 31.03.14 вх№ 81-332 (а.с. 11) звернувся до відповідача з вимогою негайно, але не пізніше 07.03.2014 р., повернути усі належні йому кошти, а листом від 31.03.14 вх№ 81-333 (а.с. 12) просив негайно виконати свої зобов'язання по платіжному дорученню від 28.03.14 № 1, однак відповідач проігнорував його вимоги. Також судом встановлено, що позивач подавав відповідачу платіжні доручення від 11.04.14 № 1 і від 24.04.14 № 3 (а.с. 14, 17) на перерахування його коштів на його депозитний рахунок № [NUMBER] в ПАТ «Укргазбанк», відкритий згідно Депозитного договору від 11.04.14 № 008/04/14/0058 (а.с. 15), але відповідачем перерахунок не був проведений. Судом також встановлено, що, починаючи з 16.05.2014р. відповідачем повернуто позивачу частину вкладу через відділення банку № 54 (а.с. 96-113), але з виписки по особовим рахункам [PERSON] за 16.07.2014р. (а.с. 69) вбачається, що залишився борг в розмірі 1 396,08 доларів США. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ч. 1, 2, 4 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов'язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а невитребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Згідно з п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня. Відповідно до п. 20.1 ст. 20 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» ініціатором переказу може бути платник, а також отримувач у разі ініціювання переказу за допомогою платіжної вимоги при договірному списанні та в інших випадках, передбачених законодавством, і стягувач, що отримує відповідне право виключно на підставі визначених законом виконавчих документів у випадках, передбачених законом. Ініціювання переказу проводиться, в тому числі, шляхом подання ініціатором до банку, в якому відкрито його рахунок, розрахункового документа (п/п 1 п. 21.1 ст. 21 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»). Згідно ст.. 22 цього Закону ініціювання переказу здійснюється за такими видами розрахункових документів: 1) платіжне доручення; 2) платіжна вимога-доручення; 3)розрахунковий чек; 4) платіжна вимога; 5) меморіальний ордер. Клієнт банку має право самостійно обирати види розрахункового документа (крім платіжної вимоги), які визначені цим Законом, для ініціювання переказу. Відповідно до п. 32.2 ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі порушення банком, що обслуговує платника, встановлених цим Законом строків виконання доручення клієнта на переказ цей банк зобов'язаний сплатити платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. Продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію (ч. 1 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів»). Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2)належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об'єднання в громадські організації споживачів (об'єднання споживачів). Частиною 1 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Виходячи із встановлених судом обставин та наведеного нормативного обґрунтування, суд дійшов висновку, що відповідач не надав позивачу належної якості банківські послуги, не виконав свої зобов'язання по депозитному договору, не повернув позивачу кошти, вкладені ним на депозитний рахунок банку та відсотки за користування такими коштами та не здійснив перерахування його коштів згідно наданих ним платіжних доручень. Тому суд вважає, що є підстави для задоволення позову в частині стягнення з відповідача недоплачених позивачу депозитних коштів і процентів за користування ними в розмірі 1 396,08 доларів США. Підлягає також задоволенню вимога про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне перерахування коштів на вимогу позивача в розмірі 0,1% від не перерахованої суми за кожен день прострочення в розмірі 40 327,02 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, у зв'язку із простроченням повернення позивачу його грошових коштів з відповідача підлягають стягненню 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення, що становить 1 925,71 грн. Згідно з ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Одним з видів збитків є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Судом встановлено, що позивачем з ПАТ «Укргазбанк» було укладено Депозитний договір від 11.04.14 № 008/04/14/0058 (а.с. 15), згідно якого позивач розміщує на депозитному рахунку № [NUMBER] 34 437,08 доларів США на строк до 14.04.2015 р. під 11% річних із правом вкладника поповнити суму вкладу протягом 30 календарних днів з дати початку зберігання коштів. Отже, в разі задоволення відповідачем вимоги позивача на перерахунок його коштів на депозитний рахунок в ПАТ «Укргазбанк», позивач мав змогу отримати проценти від перерахованої суми в розмірі 985,94 доларів США (еквівалент 11 545,36 грн.), що по суті є упущеною вигодою, яку суд стягує з відповідача на користь позивача, як завдані йому збитки. Суд відмовляє у задоволенні вимоги щодо стягнення пені по депозитному договору, оскільки згідно ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Враховуючи, що ні договором, ні законом не встановлено розмір пені за неналежне виконання зобов'язань по депозитному договору, суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача пені по депозитному договору в розмірі 11 105,95 грн. Відсутні також підстави для задоволення вимог щодо стягнення з відповідача збитків, завданих позивачу у зв'язку із отриманням ним своїх грошових коштів частинами у відділенні банку № 54, оскільки суду не надано доказів розміру таких збитків. При цьому, суд не бере до уваги Звіт про оцінку матеріального збитку, складений ТОВ «Адаміл» (а.с. 75-119), оскільки згідно сертифікатів (а.с. 117-118) дане товариство та його експерти мають право на здійснення оцінки лише нерухомого, рухомого майна та бізнесу. З цих же підстав суд відмовляє у стягненні 2 000,00 грн., сплачених позивачем за виготовлення зазначеного звіту. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на Постанови НБУ та Правила відкриття та обслуговування вкладних та поточних рахунків фізичних осіб ПАТ «ВіЕйБі Банк», оскільки вони суперечать вимогам ст. 1060 Цивільного кодексу України, який має вищу юридичну силу. Посилання відповідача на перерахунок депозитних коштів та процентів на по точний рахунок позивача є недоречним, оскільки закон зобов'язує банк видати такі кошти вкладнику, чого банком зроблено не було. У зв'язку із частковим задоволенням позову суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по справі пропорційно задоволеним позовним вимогам. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору при подачі даного позову, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 701,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved