Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , [PERSON] , яка також представляє інтереси неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] , 3-і особи: Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація, Служба у справах дітей Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про встановлення порядку користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що у 1995 році її мати отримала трикімнатну ізольовану квартиру [ADDRESS] на сім"ю з чотирьох осіб - себе та трьох дітей, [INFO] мати померла, після її смерті ніхто з проживаючих в квартирі особовий рахунок на своє ім"я не оформляв. В даний час у квартирі зареєстровані та проживають п"ять осіб: вона, її брат, сестра та її двоє дітей, всі користуються спільно квартирою, кожний займає окрему кімнату, але вони не дійшли згоди щодо порядку користування житловим приміщенням, у зв"язку з чим вона звернулась з позовом до суду, просила виділити їй в користування кімнату 17,5 кв.м., брату [PERSON] - кімнату 10,6 кв.м., сестрі [PERSON] та її двом неповнолітнім дітям - кімнату 15,7 кв.м., коридор, комору, санвузол, ванну та кухню залишити у спільному користуванні. Ухвалою суду від 02.03.2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено в підготовче судове засідання. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному об"ємі, вказувала, що між нею та відповідачами склався порядок користування спірною квартирою, вона як найстарша сестра не має дітей, за згодою відповідачів, займає кімнату 17,5 кв.м, відповідач [PERSON] займає кімнату розміром 15,7 кв.м., проживаючи в цій кімнаті вийшла заміж, народида двох дітей, в даний час розлучена та чекає на третю дитину, відповідач [PERSON] , їх брат, веде аморальний спосіб життя, здає займану ним кімнату квартирантам, вживає наркотичні засоби, не бере участі в утриманні квартири, не сплачує комунальні послуги. Вказувала, що між ними виник спір щодо утримання вказаної квартири, оскільки с 1999 року особовий рахунок заведений на померлу їх матір, та з того часу не змінювався, ніхто з них не бажає його оформлювати на себе та нести витрати на утримання всієї квартири та місць загального користування. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, вказувала, що відповідач [PERSON] , не працює, втратив документи та їх не поновлює, проводить в квартиру сторонніх осіб, вживає наркотичні засоби, у разі якщо вона з позивачем робить йому зауваження влаштовує сварки та погрожує. Вказувала, що неоднаразоао зверталися до дільничого інспектора з приводу неправлміоних дій відповідача [PERSON] , але реагування не було. Вказувала, що користування кімнатою 15,7 кв. м. її та її дітей повністю влаштовує, оскільки придбати свої житло не має коштів, та у разі не встановлення такого порядку користування, боїться що це призведе до протиправних дій відповідача [PERSON] , який не бажає утримувати житло, не бере участі в оплаті комунальних послуг, та їх може бути виселено із квартири разом із дітьми за борги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується конверт з рекомендованим повідомленням, яке повернулось на адресу суду у зв"язку з відсутністю адресата. Відзив суду не надав. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, просили розглянути справу у відсутність їх представника та ухвалити рішення в інтересах та на користь дитини. Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно ордера [NUMBER] від 24.07.1995 року, виданого Виконавчим комітетом Ленінградської районної ради народних депутатів, [PERSON] на сім"ю з чотирьох осіб була надана 3-кімнатна квартира, 41, 5 кв.5 за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Згідно технічного паспорту на квартиру за адресою: [ADDRESS] , виданого ТОВ "Українське БТІ та оцінки майна", квартира складається з трьох кімнат, житловою площею 43, 8 кв.м, загальною площею 64,5 кв.м, корисною площею 64,5 кв.м та складається з трьох окремих кімнат, житловою площею 10,6, 15,7 та 17,5 кв.м, коридора - 9,8 кв.м., комори - 1,1 кв.м., санвузола - 1,1 кв.м., ванної - 2,0 кв.м, кухні - 6,7 кв.м (а.с.13-16). Відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] (а.с.18). Також судом встановлено, що 23.08.2003 року позивачка зареєструвала шлюб З [PERSON] (а.с.23), 24.12.2005 року даний шлюб було розірвано, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.24). Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади м.Києва станом на 29.01.2020 року у спірній квартирі зареєстровано п"ять осіб (а.с.17). Згідно ч.1 ст.61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. За змістом ст.63 ЖК УРСР предметом договору найму житлового приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване приміщення, що складається з однієї або кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Відповідно до ст.64 ЖК УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. За нормою ст.104 ЖК УРСР член сім`ї наймача вправі вимагати за згодою інших членів сім`ї, які проживають разом з ним укладення ним окремого договору найму якщо жилу площу, що припадає на нього може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, розмір якої не менше встановленої для надання одній особі. При поділі жилого приміщення за вимогою члена сім`ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов. У разі відмови членів сім`ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У ч. 1 ст.16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у ч. 2 статті. Згідно з ч. 1 ст.20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. У відповідності до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. У відповідності до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Оцінюючи в сукупності надані до суду докази та те, що відповідач у судовому засіданні позов визнала, порядок користування квартирою, що склався та про який просить позивач не порушує її права та її дітей, не порушує поав відповідача [PERSON] , дії відповідача не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved