Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третьої особи: [PERSON] про звернення стягнення. Свої вимоги мотивує тим, що за кредитним договором № МКМ6АА00000093 від 14 червня 2006 року позивач надав [PERSON] кредит в сумі 5000 доларів США зі сплатою 10,56 % річних, терміном повернення 11 червня 2009 року. Внаслідок неналежного виконання своїх зобов"язань за [PERSON] станом на 05 вересня 2014 року рахується заборгованість в розмірі 25 557 грн. 31 коп. В забезпечення виконання зобов"язань за кредитним договором позивач та відповідач 14 червня 2006 року уклали договір застави, згідно якого [PERSON] надав в заставу транспортний засіб "Volkswagen Golf 5 1.6", реєстраційний номер [NUMBER], 2005 року випуску, № кузова/шасі [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] В рахунок стягнення заборгованості позивач просить звернути стягнення на предмет застави шляхом продажу предмета застави. Відповідач про судове засідання повідомлявся, не з"явився до суду повторно, суд у відповідності до ст. 77 ч.2 ЦПК України розглянув справу у його відсутності. Третя особа в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно вимог ст.169 ч.4 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів та доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлений позов є обгрунтованим і підлягає до задоволення. Згідно ст.ст. 525,526,530 ЦК України, зобов"язання повинні виконуватися належним чином і в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов"язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов"язання. Договором застави передбачено, що у випадку порушення Заставодавцем/Позичальником зобов'язань за кредитним договором, або за договором застави, Заставодавець зобов'язаний передати предмет застави Заставодержателю в заклад. В судовому засіданні з"ясовано, що на підставі укладеного кредитного договору № МКМ6АА00000093 від 14 червня 2006 року позивач надав [PERSON] кредит в сумі 5000 доларів США зі сплатою 10,56 % річних, терміном повернення 11 червня 2009 року. Згідно розрахунку заборгованості за [PERSON] станом на 05 вересня 2014 року рахується заборгованість в розмірі 25 557 грн. 31 коп. Відповідно до договору застави від 14 червня 2006 року в забезпечення виконання зобов"язань за кредитним договором [PERSON] надав в заставу транспортний засіб "Volkswagen Golf 1.6", реєстраційний номер [NUMBER], 2005 року випуску, № кузова/шасі [NUMBER]. За ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов"язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов"язання не буде виконано у встановлений строк, якщо інше не встановлено договором або законом. В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, [PERSON] забов"язання за кредитним договором не виконує, застави в заклад банку не передав. Відповідно до ст.. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок. заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про заставу». Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч. 6 ст. 20 ЗУ «Про заставу»). Згідно з договором застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та умов цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання Заставодержателем договору купівлі-продажу Предмету застави від імені Заставодавця. Приймаючи до уваги, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заявлено позов саме з підстав, вказаних у попередньому абзаці, виконання рішення суду стосовно звернення стягнення на предмет застави шляхом надання права безпосереднього продажу конкретному покупцю, - неможливо без фактичного знаходження предмету застави у володінні ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов'язання в натурі. Примусове виконання зобов'язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов'язання та полягає в зобов'язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача (заклад). Аналогічна умова міститься в договорі застави. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду.

Outcome: approved