Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

28 липня 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує слідуючими обставинами. Вона є бабусею малолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Батьки дівчинки розлучилися, з 2006 року проживають окремо. Обоє не виконують своїх батьківських обов"язків по відношенню до неї. ЇЇ зять, батько дівчинки [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов"язків, з 2006 року нею не опікується, не бачиться, аліменти не сплачує. Просить суд, позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на потребу оформлення опікунства над онукою, батьки якої припинили виконувати свої батьківські обов"язки. Відповідач за належного повідомлення за місцем реєстрації та через оголошення в газеті «Рідне прибужжя» в судове засідання не з"явивися, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд, на підставі ст.224 ЦПК України, за згоди позивача, ухвалив про заочний розгляд справи та ухвалення по справі заочного рішення. Представник третьої особи в судовому засіданні, враховуючи інтереси дитини вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги позивачки про позбавлення відповідача батьківських прав. Дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позов про позбавлення батьківських прав позивачем обґрунтовується на підставі п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України. Відповідно до вказаної норми права мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як вбачається з свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого Степанівською сільською радою Суворівського району м.Херсона 10 вересня 2002 року відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. ЇЇ матір"ю є [PERSON] (а.с.4). Анастасія народилася у зареєстрованому шлюбі, який між її батьками було розірвано 16 березня 2010 року (а.с.6). Після припинення подружніх відносин між батьками, дитина залишилася проживати з матір"ю за адресою [ADDRESS]. При цьому, з відповідача було присуджено на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку за виконавчим листом, виданим Суворівським районним судом м.Херсона 14.03.2007 року, за яким рахується заборгованість станом на 31.01.2015 року у сумі 39 738,95 грн., жодного платежу на сплату аліментів з часу їх присудження відповідач не вніс, що підтверджується листом ВДВС Снігурівського РУЮ від 16.02.2015 р.(а.с.7). Пізніше, [PERSON] 25 жовтня 2010 року уклала інший шлюб набувши у зв"язку з цим прізвище «[PERSON]». Як вбачається з актів обстеження умов проживання від 02 квітня 2015 року будинок за місцем реєстрації матері та дитини в [ADDRESS], непридатний для проживання, [PERSON] виховується у бабусі з 2004 року, мати проживає окремо, з дитиною не спілкується, її вихованням не займається. Згідно довідки про склад сім"ї місцем проживання дитини є [ADDRESS] (а.с.14). На даний час дитиною опікується бабуся, позивачка по справі (а.с.12,13,33), дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Місцем реєстрації відповідача є с.Олександрівка Снігурівського району Миколаївської області, однак за вказаним він не проживає, місце проживання його не відоме, з родиною, якою на даний час є його мати, зв"язків не підтримує. За місцем реєстрації проживав до 1999 року характеризується посередньо, палив, вживав алкогольні напої, на критику реагував неадекватно. З 2006 року відповідач припинив спілкуватися з донькою, участі у її вихованні, навчанні та утриманні не приймав, дитина фактично втратила родинний зв"язок з батьком, з півторарічного віку нею опікується дідусь та бабуся. Вказане підтвердили у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] За характеристикою Херсонського Таврійського ліцею мистецтв [PERSON] навчається на хореографічному відділенні, дідусь і бабуся приділяють належну увагу вихованню онуки, підтримують постійний контакт із ліцеєм. Батьки не займаються вихованням доньки (а.с.9). У висновку ООП Снігурівської райдержадміністрації від 19.08.2015 р. визнано за доцільне та таке, що відповідає інтересам дитини позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки (а.с.32). Пленум Верховного суду України в пунктах 15 та 18 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як вбачається з представлених доказів у їх сукупності, кожен з вище вказаних фактів має місце по відношенню до відповідача, який свідомо нехтує своїми обов'язками щодо виховання своєї доньки, оскільки в найменшій мірі не цікавиться нею, не займається її вихованням та навчанням, не надає їй щонайменшої батьківської турботи, матеріально не забезпечує. Така поведінка батька є винною по відношенню до дитини. В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем своїх батьківських обов"язків по відношенню до доньки. З огляду на наведені обставини, суд визнає його поведінку ухилянням від виконання батьківських обов'язків по вихованню дітей, що згідно п.2 ч. 1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав. Оцінивши в сукупності надані докази по справі, висновок органу опіки та піклування, враховуючи інтереси дитини, суд вважає, що є правові підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав, у зв'язку з чим позов є таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача та користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved