Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулась до Дружківського міського суду з вказаною позовною заявою до відповідачів. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтувала тим, що вона має у власності автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2012 року випуску, об'єм двигуна 1798, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] . 28 травня 2014 року її чоловіка викрали представники так званої "ДНР". 05 червня 2014 року до неї приїхав [PERSON], який під погрозами її життя заволодів автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT, ключами та документами від автомобілю. 08 червня 2014 року до неї знову приїхав [PERSON], та наказним тоном запропонував їхати разом з ним в м.Краматорськ, вона відмовилась, але він сказав, що в такому разі він розтриляє її чоловіка. Злякавшись погроз та опасаючись за життя свого чоловіка, своє життя, життя дитини, вона погодилась поїхати з ним в м. Краматорськ. В м. Краматорськ вони одразу приїхали до приміщення нотаріуса, куди приїшла молода жінка. [PERSON] представив її, як нотаріуса. Насправді ця жінка була помічником нотаріуса і під тиском та погрозами небезпечними для її життя та життя її близьких, оформила незакону угоду. Саме [PERSON] 08 червня 2014 року оформила довіреність на право керувати та розпоряджатися належним їй автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT на ім"я [PERSON] У подальшому, 23 червня 2014 року [PERSON] таким самим незаконим шляхом передав вказаний автомобіль [PERSON] та [PERSON], за довіренністю для його продажу, цю довіреність також реєструвала помічник приватного нотаріуса [PERSON] 26 червня 2014 року автомбіль було знято з обліку та в той же день зареєстровано на ім"я [PERSON], який мешкав за адресою: [ADDRESS]. 05 липня 2014 року автомобіль було знову знято з обліку та зареєстровано в Центрі надання послуг, пов"язаних з використанням автотранспортних засобів м.Хмельницький, Хмельницького та Волочиського районів на ім"я [PERSON] який мешкає у [ADDRESS]. 04 серпня 2014 року вона подала заяву в правоохороні органи де було порушено кримінальне провадження за ст. 289 ч.3 КК України. В травні 2015 року, вона звернулась до суду із позовом про визнання довіренності недійсною. Рішенням Краматорського суду від 25 травня 2015 року її позов було задоволено у повному обсязі. Суд визнав недійсною довіреність від 08 червня 2014 року видану щодо користування,експлуатації та продажу транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT, 2012 року випуску, об"єм двигуна 1798, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] Зараз автомобіль тимчасово утримується як речовий доказ Дружківським МВ ГУМВС України в Донецькій області. Вважає, що спірний автомобіль відповідачем утримується незаконно та підлягає вилученню. Просила: - витребувати у [PERSON] автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2012 року випуску, об"єм двигуна 1798, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], та передати їй. - зобов'язати Дружківський МВ ГУМВС України в Донецькій області передати їй автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2012 року випуску, об"єм двигуна 1798, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], який тимчасово у них утримується. -визнати недійсним свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT, 2012 року випуску, об"єм двигуна 1798, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER]; - зобов'язати Центр з надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів м. Хмельницький, Хмельницького та Волочиського районів зняти автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2012 року випуску, об"єм двигуна 1798, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер реєстраційний номер [NUMBER] з державної реєстрації. Ухвалою суду від 14 вересня 2015 року залучено до участі у справі у якості співвідповідача УДАІ УМВС України в Хмельницькій області. Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 16 жовтня 2015 року позовні вимоги задоволені частково. Визнано недійсним свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, 2012 року випуску, об'єм двигуна 1798, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Зобов'язано УДАІ УМВС України в Хмельницькій області зняти автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2012 року випуску, об'єм двигуна 1798, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] з державної реєстрації. Зобов'язано Дружківський МВ ГУМВС України в Донецькій області передати автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2012 року випуску, об'єм двигуна 1798, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] власнику [PERSON]. У задоволенні позовних вимог до [PERSON], Центру надання послуг пов'язаних з використанням АТЗ м.Хмельницького, Хмельницького та Волочиського районів відмовлено. З вказаним рішенням не погодився відповідач [PERSON] та подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі [PERSON] порушує питання про скасування ухваленого рішення в частині задоволення позовних вимог, мотивуючи свої доводи порушенням судом норм матеріального та процесуального права, а саме посилаючись на те, що суд не надав належної правової оцінки тій обставині, що спірний автомобіль було вилучено та поміщено на стоянку Дружківського МВ УМВС України в Донецькій області оскільки є речовим доказом у кримінальній справі. Порядок зберігання та повернення речових доказів у кримінальному провадженні визначається КПК України у межах кримінального провадження, а не цивільного судочинства. Питання щодо визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, 2012 року випуску, об'єм двигуна 1798, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] та зобов'язання УДАІ УМВС України в Хмельницькій області зняти автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2012 року випуску, об'єм двигуна 1798, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] з державної реєстрації не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства оскільки підрозділи ДАІ МВС України відносяться до суб'єктів владних повноважень, спори щодо їх рішень, дій та бездіяльності є публічно правовими, тому згідно ст.. 17 КАСУ підсудні адміністративним судам та повинні вирішуватися в адміністративному судочинстві. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2,3 ст. 303 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року N 12 "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку", перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції повинен з'ясувати: чи враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти), якими мотивовано рішення, належними й допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримано та чи правильно застосовано норми матеріального й процесуального права, досліджувати докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суд першої інстанції було зумовлено поважними причинами. Таким чином, зазначеними положеннями цивільного процесуального законодавства на апеляційний суд покладено обов'язок перевіряти законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, встановлені судом фактичні обставини і усувати недоліки, допущені судом першої інстанції.Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлене неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення. [PERSON]у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Представник [PERSON] в судовому засіданні апеляційного суду апеляційну скаргу підтримав та попросив її задовольнити. [PERSON] та її представник проти апеляційної скарги заперечували. Представник Дружківський МВ ГУМВС України в Донецькій області скаргу у частині задоволення позовних вимог до Дружківський МВ ГУМВС України в Донецькій області підтримав. Вислухавши доповідь судді доповідача, представника [PERSON], [PERSON], її представника, представника Дружківського МВ ГУМВС України в Донецькій області, вивчивши матеріли справи і перевіривши законність і обгрунтованність рішення суду першої інстанції в зазначеній частині в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, а також відповідно до ч.3 ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом першої інстанції встановлено, що станом на 16 серпня 2014 року, автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2012 року випуску, об'єм двигуна 1798, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] зареєстровано в Центрі м. Хмельницький м.Хмельницький на ім'я [PERSON] (а.с.29). Згідно довідки УДА Центр ДАІ м.Краматорськ від 08 серпня 2014 року № 55157 автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2012 року випуску, об'єм двигуна 1798, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] було зареєстровано на гр. [PERSON] 26 червня 2014 року . Раніше автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2012 року випуску , об"єм двигуна 1798, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] було зареєстровано 22 березня 2013 р. за гр. [PERSON] Знято з реєстрації 26 червня 2014 року (а.с. 28). Автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2012 року випуску, об"єм двигуна 1798, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] було знято з реєстрації на підставі довіреності від 08 червня 2014 року, яку надала [PERSON] [PERSON] (а.с11). Рішенням Краматорського міського суду від 25 травня 2015 року довіреність від 08 червня 2014 року видана [PERSON], щодо користування, експлуатації та продажу транспортного засобу автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2012 року випуску, об'єм двигуна 1798, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON], зареєстровану в реєстрі за № 1199 з 08 червня 2014 року визнана недійсною. Крім того, під час розгляду справи судом було встановлено, що довіреність була видана позивачем під впливом насильства, не виявляла її дійсної волі (а.с.14-15). 04 серпня 2014 року позивачка звернулась в правоохоронні органі з підстав відібрання в неї автомобілю із погрозами про застосування насилля небезпечного для життя, що підтверджується витягом з кримінального провадження № 12014050260001046 (а.с.10). Також було заведно кримінальне провадждення по факту викрадення 28 травня 2014 року чоловіка позивачки , що підтверджується витягом з кримінального провадження № 12014050260000793 (а.с.11). Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що автомобіль вибув з володіння позивачки не з її волі,на час розгляду справи спірний автомобіль відсутній у [PERSON], а знаходиться у Дружківському МВ ГУМВС України в Донецькій області на тимчасовому зберіганні. В матеріалах справи відсутні докази того, що автомобіль залучено у якості речового доказу та накладення на нього арешту. З цих підстав суд першої інстанції застосовуючи положення ст.. 387 ЦК України витребував спірний автомобіль саме у Дружківського МВ ГУЦ УМВСУ в Донецькій області та зобов'язав передати його позивачці [PERSON], у позові до [PERSON] відмовив. Суд першої інстанції також задовольнив позов у частині визнання недійсним свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, 2012 року випуску, об'єм двигуна 1798, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] та зобов'язав УДАІ УМВС України в Хмельницькій області зняти автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2012 року випуску, об'єм двигуна 1798, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] з державної реєстрації. У задоволенні позовних вимог до [PERSON], Центру надання послуг пов'язаних з використанням АТЗ м.Хмельницького, Хмельницького та Волочиського районів відмовлено. Відповідно до ст..3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази надаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Ухвалене у справі судове рішення у частині відмови у позові [PERSON] до [PERSON] про витребування майна, та в задоволенні позову про зобов'язання Дружківського МВ ГУМВС України в Донецькій області передати позивачці вказаний автомобіль не відповідає вимогам матеріального та процесуального права з наступного. Апеляційним судом встановлене, що станом на 16 серпня 2014 року, автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2012 року випуску, об'єм двигуна 1798, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] зареєстровано в Центрі м. Хмельницький м.Хмельницький на ім'я [PERSON] (а.с.29). Згідно довідки УДА Центр ДАІ м.Краматорськ від 08 серпня 2014 року № 55157 автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2012 року випуску, об'єм двигуна 1798, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] було зареєстровано на гр. [PERSON] 26 червня 2014 року . Раніше автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2012 року випуску , об'єм двигуна 1798, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] було зареєстровано 22 березня 2013 р. за гр. [PERSON] Знято з реєстрації 26 червня 2014 року (а.с. 28). Автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2012 року випуску, об'єм двигуна 1798, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] було знято з реєстрації на підставі довіреності від 08 червня 2014 року, яку надала [PERSON] [PERSON] (а.с11). Рішенням Краматорського міського суду від 25 травня 2015 року довіреність від 08 червня 2014 року видана [PERSON], щодо користування, експлуатації та продажу транспортного засобу автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2012 року випуску, об'єм двигуна 1798, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON], зареєстровану в реєстрі за № 1199 з 08 червня 2014 року визнана недійсною. Крім того, під час розгляду справи судом було встановлено, що довіреність була видана позивачем під впливом насильства, не виявляла її дійсної волі (а.с.14-15). 04 серпня 2014 року позивачка звернулась в правоохоронні органі з підстав відібрання в неї автомобілю із погрозами про застосування насилля небезпечного для життя, що підтверджується витягом з кримінального провадження № 12014050260001046 (а.с.10). Також було заведно кримінальне провадждення по факту викрадення 28 травня 2014 року чоловіка позивачки , що підтверджується витягом з кримінального провадження № 12014050260000793 (а.с.11). Відповідно до листа слідчого СВ Дружківського МВ ГУМВС в Донецькій області ст. лейтенанта міліції О.М. Щербака/ а.с.31/ спірний автомобіль визнаний речовим доказом по кримінальному провадженні № 1201405026001046 від 04.08.2014 року та знаходить ся на стоянці при Дружківському МВ ГЦУМВС України в Донецькій області. З цього листа також вбачається, що [PERSON] вже зверталася до слідчого про повернення їй вказаного автомобілю й слідчий пояснив, що повернути їй автомобіль він не може, оскільки за інформацією РЕВ ДАІ МВС України вказаний автомобіль зареєстрований за [PERSON], тобто він не заперечував проти передачі їй автомобіля якщо він буде зареєстрований за нею, про що підтвердив у судовому засіданні апеляційного суду представник Дружківського МВ ГУМВС України в Донецькій області. Тобто на час вирішення справи, автомобіль вибув з володіння позивачки не з її волі,на час розгляду справи спірний автомобіль відсутній у [PERSON] тимчасово й знаходиться у Дружківському МВГУМВС України в Донецькій області на тимчасовому зберіганні у якості речового доказу по кримінальній справі. З цих підстав суд першої інстанції застосовуючи положення ст.. 387 ЦК України витребував спірний автомобіль саме у Дружківського МВ ГУ УМВСУ в Донецькій області та зобов'язав передати його позивачці [PERSON], а у позові до [PERSON] відмовив. Колегія апеляційного суду Донецької області не погоджується з рішенням суду першої інстанції у цій частині з наступних підстав. Стаття 41 Конституції України проголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статей 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. Відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України пов'язується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Указана норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можуть мати місце за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі виключає можливість його витребування від добросовісного набувача. Отже, вирішуючи спір про витребування майна із чужого незаконного володіння, необхідно встановити, чи вибуло спірне майно з володіння власників у силу обставин, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України, зокрема, чи з їхньої волі вибуло це майно з їх володіння. Оскільки добросовісне набуття в розумінні статті 388 ЦК України можливе лише тоді, коли майно придбане не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно, то наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є повернення майна з чужого володіння. Статтями 387, 388 ЦК України передбачено право власника на витребування майна із чужого незаконного володіння та право власника на витребування майна від добросовісного набувача. Так, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Відповідно до роз'яснень, викладених в пункті 23 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 7 лютого 2014 року, відповідно до статті 387 ЦК та частини третьої статті 10 ЦПК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] довела своє право власності на автомобіль, що знаходиться у володінні [PERSON] Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що у суду першої інстанції не було законних підстав для відмови у позові позивачці щодо витребуванні майна із чужого незаконного володіння у [PERSON], оскільки автомобіль у нього вилучено відповідно до КПК України тимчасово і має бути повернутим особі, в якої вилучене, а саме [PERSON] Зберігається автомобіль на законних підставах на спеціальному майданчику. З метою захисту прав позивачки на володіння майном, яке було вилучене у неї поза її волі з встановленням факту поновлення її законних прав на спірний автомобіль/ рішення Краматорського міського суду Донецької області від 25 травня 2015 року/, враховуючи положення ч.3 ст. 303 ЦПК України рішення у цій частині повинно бути скасоване з постановленням нового рішення. Суд першої інстанції також не мав права зобов'язати передати Дружківський МВ ГУМВС України в Донецькій області автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2012 року випуску, об'єм двигуна 1798, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] власнику [PERSON], а саме вилучити автомобіль як речовий доказ із кримінальної справи. Звернення позивачки з вказаним позовом є неналежним способом захисту порушеного права. Таким чином рішення у цій часині повинно бути скасоване, а у позові відмовлено. Підставами для цього у відповідності п.п.1,4 ч.1 ст.309 ЦПК України є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги щодо закриття провадження у справі у частині задоволення позову про визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, 2012 року випуску, об'єм двигуна 1798, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] та зобов'язання УДАІ УМВС України в Хмельницькій області про зняття автомобілю VOLKSWAGEN PASSAT, 2012 року випуску, об'єм двигуна 1798, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] з державної реєстрації з наступного. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. N 475/97-ВР (далі - Конвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.), передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст. 16 Цивільного кодексу України; далі - ЦК). У п. 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року N 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" судам роз'яснено, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12), Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа). Суд першої інстанції врахував наведене та вірно вирішив в порядку цивільного судочинства спір про право, оскільки спір у вказаній частині виник між юридичними особами та фізичною особою, та вимоги взаємопов'язані між собою і окремий їх розгляд неможливий.

Outcome: partial