Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, [PERSON] про визнання права власності на автомобіль та зняття з арешту, посилаючись на те, що йому, [PERSON] на праві власності належить автомобіль марки «MITSUBIHI GRANDIS 2.4», 2005 року випуску, кузов № [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER], який він придбав у відповідача [PERSON] за 100000 гривень на підставі договору купівлі-продажу від 23.09.2008 року, засвідченого розпискою останнього та довіреністю від 23 липня 2008 року, нотаріально посвідченою. У зв'язку з перебуванням вказаного автомобіля на обліку в Рахівському ВРЕВ УДАІ УМВС України в Закарпатській області, і неможливістю у той момент зняття з обліку домовилися, що проведуть вказану дію пізніше, попередньо уклавши письмовий договір купівлі-продажу. З того часу він постійно володіє та користується даним автомобілем і зберігає по місцю свого проживання у с. Кваси Рахівського району Закарпатської області, щорічно укладає договори обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. Нещодавно дізнався про факт знаходження спірного автомобіля в арешті по причині наявності у відповідача боргових зобов»язань. В результаті цього державним виконавцем Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Гудем"юком І.П.постановою ВП №50574570 від 10 квітня 2017 року було накладено арешт на спірний автомобіль, який фактично уже ряд років відповідачу не належить. В рамках цього виконавчого провадження, з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» стягнуто суму заборгованості за кредитним договором №ML802/010/2007 від 27.09.2007 р. та Кредитним договором ML 802/018/2008 від 10.04.2008 року, згідно рішення Рахівського районного суду Закарпатської області №305/1891/13-ц від 16 вересня 2014 року. Зважаючи на ці події та відомості він розуміє, що [PERSON] свої зобов"язання не погасив, і в будь-який момент на дорозі в нього можуть вилучити автомобіль, який він зможе повернути лише після сплати замість [PERSON] його боргу, при тому, що арешт накладений набагато пізніше після його фактичної купівлі ним. Оскільки він вже давно викупив усі права на вказаний автомобіль, заплатив за нього чималу суму грошових когштів, проте належним чином розпорядитись ним не можу, та ще й може в будь який момент втратити навіть право користування ним, у зв"язку з відкритим виконавчим провадженням, змушений звернутись до суду для захисту своїх законних прав з вимогою про визнання права власності на автомобіль та зняття арешту з нього. Виходячи з того, що він є добросовісним набувачем вищевказаного автомобіля на підставі правочину, правомірно відкрито користується ним протягом тривалого часу, то вважає, що має право на визнання за собою права власності.У зв"язку з чим просив визнати за ним, [PERSON], [INFO], ІПН: [NUMBER], мешканцем [ADDRESS], право власності на автомобіль марки «MITSUBIHI GRANDIS 2.4», 2005 року випуску, кузов № [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER], зняти арешт на автомобіль марки «MITSUBIHI GRANDIS 2.4», 2005 року випуску, кузов № [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER], накладений постановою старшого державного виконавця Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області «Про арешт майна боржника» від 10 квітня 2017 року ВП №50574570. В судовому засіданні позивач [PERSON] присутній не був. Надав заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області в судове засідання не з"явився. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та визнання позовних вимог. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до такого висновку. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Як передбачено ч.1 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно ч.1, 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Стаття 655 ЦК України передбачає, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч.3 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти, зокрема, правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених ч.1 ст. 206 цього кодексу. Згідно ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Так, судом встановлено, що [PERSON] у 2008 році у відповідача [PERSON] придбав автомобіль марки «MITSUBIHI GRANDIS 2.4», 2005 року випуску, кузов № [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER] за 100000 грн., про що між ними 23 вересня 2008 року був укладений в письмовій формі договір купівлі - продажу цього автомобіля. Даний транспортний засіб зареєстровано на ім'я [PERSON]. Відповідно до ст.. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. У відповідності з домовленістю сторін кошти в сумі 100000 гривень за проданий позивачу та куплений ним автомобіль [PERSON] (продавець) отримав у повному обсязі, що підтверджується визнання ним позовних вимог. Про укладення зазначеного договору свідчить сам факт передачі автомобіля позивачу, наступне його володіння, розпорядження. Таким чином, сторони досягли домовленості щодо всіх істотних умов договору і виконали їх належним чином, здійснивши передачу автомобіля від продавця покупцю. Обставини, що створюють наслідки у вигляді недійсності укладеного сторонами договору купівлі-продажу автомобіля, судом не знайдені. Крім цього, судом встановлено, що постановою Рахівського ВДВС ВП №50574570 від 10 квітня 2017 року було накладено арешт на спірний автомобіль марки «MITSUBIHI GRANDIS 2.4», 2005 року випуску, кузов № [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER]. На підставі того, що на автомобіль позивача накладено арешт, останній опинився у такому становищі, коли не може розпорядитися майном, за яке заплатив великі гроші і яке фактично належить йому з 23 вересня 2008 року. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Оскільки умови договору від 23 вересня 2008 року сторони виконали у повному обсязі за виключенням нотаріального посвідчення договору, на підставі вищевказаних норм Цивільного кодексу, суд вважає за необхідне визнати за позивачем права власності на автомобіль марки «MITSUBIHI GRANDIS 2.4», 2005 року випуску, кузов № [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER].

Outcome: approved