Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

В квітні 2018 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. В направленому на адресу суду позові позивач зазначив, що 07.10.2008 року між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" і відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № без номера, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом у розмірі 30,00 % на рік з кінцевим терміном повернення, що відповідач строку дії картки. Договір складається з заяви позичальника, Умов і правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, Тарифів банку. Отримані відповідачем кошти до моменту подання позовної заяви до суду банку не повернуті. Відповідач порушив умови договору, в звязку з чим у нього станом на 31.03.2018 року виникла заборгованість в сумі 15244,29 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом в сумі 498,21 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 9692,07 грн.; заборгованість за пенею та комісією в сумі 4090,00 грн., штраф (фіксована частина) в сумі 250,00 грн.; штраф (процентна складова) в сумі 714,01 грн., а тому позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором в сумі 15244,29 грн. та 1762 грн. 00 коп. судових витрат. В судове засідання представник позивача не зявився, направив до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити без участі представника банку, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] Станіславович\~надіслав заяву\~до суду\~про розгляд\~справи у\~відсутність сторони\~відповідача,\~вважав,\~що у\~задоволенні позовних\~вимог позивача\~слід відмовити\~у зв'язку\~з пропуском\~строку позовної\~давності (115-118). Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити. Встановлено, що 07.10.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № без номера, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договір складається з заяви позичальника, Умов і правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, Тарифів банку (а.с. 8-15). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит. Відповідачем [PERSON] порушено умови Кредитного договору, внаслідок чого він має прострочену заборгованість станом на 09.07.2018 року виникла заборгованість в сумі 15244,29 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом в сумі 498,21 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 9692,07 грн.; заборгованість за пенею та комісією в сумі 4090,00 грн., штраф (фіксована частина) в сумі 250,00 грн.; штраф (процентна складова) в сумі 714,01 грн. (а.с. 5-7). Останній платіж [PERSON]В здійснив 02.04.2012 року, що підтверджується відповідним розрахунком (а.с. 5-7). Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що кінцевий термін повернення коштів за кредитним договором відповідає строку дії картки (а.с. 1). Строк дії карти, як була видана відповідачеві по даному кредитному договору, а саме картка №\~5577212905274133, термін дії до останнього дня місяця грудня 2012 року, тобто 31.12.2012 року (а.с. 97). Тобто, з 01.01.2013 року у позивача по справі відповідно до договору виникає право на позов, тобто можливість реалізувати своє право в примусовому порядку через суду. Стороною відповідача по справі заявлено клопотання про відмову у задоволенні позовних вимого позивача у зв'язку із пропуском позовної давності (а.с. 115-118). Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Згідно ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені, у цьому разі позовна давність обчислюється від дня від дня, коли особа довідалася чи могла довідатися про ці відомості). Відповідно до ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ст. 123 ЦПК України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Відповідно до ст. 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. При цьому початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). Судом встановлено, що відповідачем [PERSON] останній платіж на погашення заборгованості за кредитним договором № без номера від 07 жовтня 2008 року був сплачений 02 квітня 2012 року, більше проплат за цим кредитним договором відповідачем здійснено не було. Кредитним договором встановлена дата остаточного повернення кредиту, яка відповідає даті наступній після закінчення строку дії кредитної карти, а саме - 01.01.2013 року. Отже, на час подання позову сплинув як спеціальний ( ст. 258 ЦК України) так і загальний строк позовної давності, який відповідно до ст. 257 ЦК України встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові ( ч. 4 ст. 267 ЦК України). Таким чином, у задоволенні позову АТ КБ "ПРИВАТБАНК" щодо стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed