Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

14 серпня 2019 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів.У вказаній позовній заяві позивач просить суд збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 21 квітня 2011 року згідно якого з [PERSON] на її користь стягуються аліменти на утримання їхньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 100 гривень щомісячно та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітної доньки [PERSON] , [INFO] ,в твердій грошовій сумі в розмірі 1100.00 гривень, на дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення донькою повноліття. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 10 квітня 2008 року. В шлюбі з відповідачем в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 21 квітня 2011 року з відповідача [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання їхньої дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 100 гривень щомісячно, починаючи з 13 квітня 2011 року до досягнення дитиною повноліття. На даний час дитина проживає разом з нею та повністю знаходиться на її утриманні. Позивач зазначає, що на даний час аліменти у визначеному судом розмірі є непомірно малими в порівніні з потребами дитини та коштами, які необхідні для їх задоволення, оскільки на даний час їхня з відповідачем дочка є ученицею 11 класу, хворіє хронічною формою алергії, а тому потребуває більшого догляду та постійного медикаментозного лікування. Також позивач зазначає, що на її утриманні є ще одна дитина, а тому їй самостійно важко утримувати обох дітей. А тому, враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, просить збільшити їхній розмірі до 110 гривень, але не менше не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Ухвалою суду від 30 серпня 2019 року в даній справі було відкрите провадження та призначено підготовче засідання на 26 вересня 2019 року на 11 годину 40 хвилин. Ухвалою суду від 11 листопада 2019 року в даній цивільінй справі було продовжено строк підготовчого провадження до 26 листопада 2019 року. Ухвалою суду від 26 листопада 2019 року в даній цивільінй справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання 15 січня 2020 року позивач [PERSON] не з`явилася, в позовній заяві просила розгляду справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Згідно із ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленою про дату,час та місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судові засідання 23 грудня 2019 року та 15 січня 2020 року не з`явився, про дату, час та місце розгляд справи був повідомлений належним чином, оскільки викликався до суду шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційній сторінці Піщанського районного суду на веб-порталі "Судова влада України" в мережі "Інтернет". Відзиву на позовну заяву та будь- яких заяв та клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки більше двох разів, відзив на позовну заяву не подав, суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до положень ч. 1 ст. 280, ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі являються батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.9). 10 квітня 2008 року було розірвано шлюб мід [PERSON] та [PERSON] , та після реєстрації розірвання шлюбу [PERSON] було присвоє прізвище " [PERSON] ", що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.13). Відповідно до рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 21 квітня 2011 року, з [PERSON] користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій гршовій сумі в розмірі 100 гривень щомісячно, починаючи з 13 квітня 2011 до досягнення дитиною повноліття (а.с.10-11). 19 травня 2011 року на виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист (а.с.12). Відповідно до довідки виконавчого комітету Студенянської сільської ради Піщанського району Вінницької області № 799 від 09 серпня 2019 року, [PERSON] , [INFO] , постійно проживає біля матері [PERSON] та знаходиться на її утриманні (а.с.14). Відповідно до довідки виконавчого комітету Студенянської сільської ради Піщанського району Вінницької області № 55 від 16 січня 2019 року, до складу сім`ї [PERSON] входять дочка [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.16). Відповідно до довідки Комунального підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги Студенянської сільської ради Вінницької області" від 01 серпня 2019 року, [PERSON] , 2003 року народження, знаходиться на диспансерному обліку Студеянської ЛАЗПСП КП "ЦПМСД Студенянської сільської ради Вінницької області", часто хворіє гострими респіраторними захворюваннями верхніх дихальних шляхів, алергічними реакціями (харчового, медикаментозного, рослинного, сезонного походження), потребує постійного нагляду та медикаментозного лікування (а.с.15). Згідно з ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181, ст.ст.183, 184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України,передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено в п.п.17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум дітей віком від дітей віком до 6 років з 1 січня 2020 року встановлено в розмірі 1779 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років в розмірі 2218 гривень. Аналізуючи зазначені норми закону, суд констатує, що батьки дитини повинні забезпечити дитині утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для дитини певного віку, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі, не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст. 179 СК України). Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Вирішуючи питання про збільшення розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів, відповідно до ч.2 ст.182 СК України, не може бути меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. При цьому, слід брати до уваги, що дитині має забезпечуватися такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя та повноцінного розвитку. Батьки несуть основну та однакову відповідальність за виховання та розвиток своєї дитини. Виходячи з системного аналізу наведених вище норм чинного законодавства, беручи до уваги, що факт того, що відповідач є особою працездатного віку, може працювати, отримувати дохід, частину якого віддавати на утримання свого неповнолітнього сина, оскільки протилежного під час судового розгляду не доведено, враховуючи мінімально визначений розмір аліментів для дитини відповідного віку та рівний обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення повноліття, суд приходить до висновку, що слід змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача відповідно до рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 21 квітня 2011 року, з твердої грошової суми в розмірі 100 гривень, збільшивши їх розмір на тверду грошову суму у розмір 1100 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.Стягнення аліментів в даному розмірі суд, вважає, розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно доп. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору при подачі вказаного позову до суду. Враховуючи розмір задоволених позовних вимог, ціну позову, яка у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців, а також мінімальний розмір судового збору, який становить не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб , який має бути сплачений фізичною особою при поданні до суду позовної заяви майнового характеру та відповідно положень п.п.1 п. 1 ч. 2 ст. 4, ч. 1 ст. 4 Закону "Про судовий збір" на день звернення до суду із вказаним позовом до суду складав 768 гривень 40 копійок, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачау дохід держави судовий збір у сумі 768 гривень 40 копійок.

Outcome: approved