Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу згідно кредитного договору в розмірі 15081,44 грн. та стягнення судових витрат по справі.. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15 червня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір № ROMASE00000091, за яким останній отримав кредит у сумі 5000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, взяті на себе зобов"язання за договором відповідач не виконав, що призвело до утворення простроченої заборгованості, яка станом на 25.01.2014 року становила 21087,10 грн. та складається з наступного: - 4903,22 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 949, 86 грн.- заборгованість з комісії за користування кредитом; - 15243,02 грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 6005,66 грн, яка була задоволена судовим рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 26 лютого 2008 року з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», різниця становить 15081,44 грн., яку просять стягнути. Крім того, позивач просить стягнути судові витрати по справі. Представник позивача на розгляд справи не з»явився. Однак направив на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач на розгляд справи не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності не направив. Відповідно ч.1 до ст.224 ЦП К України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач двічі не з"явився на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час та місце розгляду справи в суді , заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, та позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 15 червня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір № ROMASE00000091, згідно якого останній отримав кредит у сумі 5000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом /а.с.7-9/. У порушення умов договору відповідач зобов"язання за вказаним договором належним чином не виконав. Зазначені обставини підтверджуються розрахунком заборгованості (а.с.5-6) Розрахунок заборгованності за кредитним договором станом на 25.01.2014 року становить 21087,10 грн. та складається з наступного: - 4903,22 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 949, 86 грн.- заборгованість з комісії за користування кредитом; - 15243,02 грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 6005,66 грн, яка була задоволена судовим рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 26 лютого 2008 року з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», різниця становить 15081,44 грн. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Умовами кредитного договору передбачено сплату позичальником крім тіла кредиту, ще й сплату відсотків, винагороди і комісії. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] тіло кредиту погасив повністю. Лишились непогашеними лише проценти за користування кредитом, комісія та пеня. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] своїх зобов"язань перед Банком в частині сплати процентів та комісії відповідно до умов договору не виконав, а тому суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість за відсотками в розмірі 4903,22 грн. та заборгованість з комісії в розмірі 949,86 грн. Щодо стягнення з відповідача пені, то суд рахує, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково. Згідно ч.3 ст. 551 ЦК розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як вбачається з розрахунку заборгованності відповідачем ще в 2010 році повністю погашено тіло кредиту і з того часу пеня взагалі не нарховувалась. Враховуючи дані обставини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача пеню частково в розмірі 1000 гривень. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вище викладене, на підставі ст. 526, 546, 549, 550, 551 , 611 ЦК України,

Outcome: partial