Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом в якому просить постановити рішення яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № МЛ-23/2008 від 29.07.2008 р. в сумі 192086,05 грн., звернути стягнення на майно - квартиру загальною площею 71,83 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], що є власністю відповідача та предметом іпотеки. Позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом надання ПАТ КБ «ПриватБанк» права укладання від імені відповідача договору купівлі - продажу будь - яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях та можливістю здійснення позивачем всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Крім цього позивач просить виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані або проживають у спірній квартирі. В обгрунтування своїх позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначив, що згідно укладеного 29.07.2008 р. з [PERSON] договору, остання отримала кредит у розмірі 50000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку, з кінцевим строком повернення кредиту 28.07.2010 р. З метою забезпечення виконання зобов'язань по кредиту 30.07.2008 р. між позивачем та відповідачем був укладений іпотечний договір згідно якого предметом іпотеки є квартира за адресою [ADDRESS], що належить відповідачу на праві власності. Позивач зазначає, що в порушення умов кредитного договору [PERSON] зобов'язання належним чином не виконала. У зв'язку з цим [PERSON], станом на 15.07.2014 року має заборгованість в сумі 192086,05 грн., яка складається із заборгованості: за кредитом - 33799,21 грн.; по відсоткам за користуванням кредитом - 86450,79 грн.; пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 62451 грн., а також штрафні санкції в розмірі - 250 грн. (фіксована частина) та 9135,05 грн. (процентна складова). Свої вимоги позивач просить задовольнити шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Представник позивача в судове засідання не з"явився. Надіслав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить провести розгляд справи без його участі. Відповідач та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не з"явились. До суду надійшло заперечення представника відповідача та третьої особи адвоката [PERSON] в якому остання просить відмовити в позові в зв"язку з закінченням перебігу строку позовної давності по заявленій вимозі про звернення стягнення на предмет іпотеки. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що в позові слід відмовити оскільки при зверненні до суду позивачем було пропущено строк позовної давності. Згідно ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Однак цим Кодексом встановлено строк, протягом якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу - позовна давність. До вимоги заявленої позивачем повинна застосовуватися загальна позовна давність, встановлена ст.257 ЦК України, тривалістю у три роки. При цьому суд виходить з слідуючого. Передбачена п.30 умова Договору іпотеки від 30.07.2008 року про його дію до повного виконання Позичальником та Іпотекодержателем зобов"язань за Кредитним договором та всіма додатковими угодами до нього не може розглядатися як установлення строку дії цього Договору, оскільки це не відповідає вимогам ст.252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Крім цього, передбачена п.6.8 кредитного договору № МЛ-23/2008 від 29.07.2008 р. умова про збільшення позовної давності до 5 років за вимогами про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки (пені, штрафів), - не стосується заявленої позовної вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки. Виходячи з приписів ч. 1 ст.261 ЦК України суд вважає, що перебіг позовної давності почався від дня, коли позивач міг довідатися про порушення свого права або особу, яка його порушила. Незважаючи на те, що [PERSON] ще впродовж дії Кредитного договору порушувала його умови, суд вважає початком перебігу строку позовної давності слід вважати 29 липня 2010 року, до якого повинен був бути повністю погашений кредит. В зв"язку з викладеним позовна давність за вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки сплила 29 липня 2013 року. В той час як позивач звернувся до суду лише 27 серпня 2014 року (а.с.1). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставною для відмови у позові (ч. 4 ст.267 ЦК України). З таким клопотанням про застосування позовної давності звернувся представник відповідача до суду першої інстанції. Підстави зупинення, переривання перебігу позовної давності, а також поважні причини її пропущення відсутні та позивач про них суду не повідомив. Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у зв'язку зі зверненням позивача до суду після спливу позовної давності. В зв"язку з відмовою у зверненні стягнення на предмет іпотеки не підлягає також задоволенню вимога про виселення відповідача та інших осіб, які зареєстровані або проживають у спірній квартирі. Відповідно до ст.88 ЦПК України в зв"язку з повною відмовою в позові не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення понесених ним судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed