Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до Царичанського районного суду з позовом, предмет якого складають наступні вимоги: - визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок № 26 по вул. Кірова в смт. Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області з господарськими будівлями та спорудами за набувальною давністю, посилаючись на приписи статті 344 Цивільного кодексу України. На обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] вказала у заяві, що 14 листопада 2003 року помер її батько - [PERSON], який постійно мешкав та був зареєстрований в житловому будинку по вул. Кірова, 26 в смт. Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області. Вона ж, починаючи з 2003 року зареєстрована та проживає в даному житловому будинку за вище вказаною адресою. На сьогоднішній день вона продовжує проживати в цьому будинку, тобто добросовісно та відкрито володіє цим майном більше 10 років, постійно сплачує комунальні послуги за цією адресою. Факт того, що вона з 2003 року і до цього часу відкрито та добросовісно володіє цим нерухомим майном можуть підтвердити свідки. Відповідно до виготовленого технічного паспорту вбачається, що самочинне будівництво відсутнє, будинок та інші господарські будівлі не є аварійними та придатні до користування. Відповідно до проведеної оцінки вартість вищевказаного житлового будинку становить 49240 грн. Відповідно до ст. 19 ч. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" для здійснення державної реєстрації прав власності, з подальшою видачею відповідного свідоцтва про право власності, на об"єкти (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, проведення технічної інвентаризації не потребується. Вона не набула вказаний житловий будинок злочинним шляхом чи способом, який завідомо суперечить основам правопорядку та моралі. Вона діє без умислу причинити шкоду іншій особі, а також не допускає легковажності або самонадійності чи необережності по відношенню до можливого завдання шкоди, тому вважає, що вона є добросовісним володільцем вказаного домоволодіння. Оскільки вона проживає у вказаному житловому будинку без якогось приховування цього факту для оточуючих, доглядає за будинком та утримує його, постійно робить в ньому поточний та капітальний ремонт за свій рахунок, то вважає, що відкрито володіє вказаним домоволодінням. Крім того, вона безперервно проживає у вказаному домоволодінні з 2003 року, тобто більше 12 років. Між нею та відповідачем в справі (її матір"ю) існують правові відносини щодо набуття права власності на вказане майно, юридична доля нерухомого майна - житлового будинку, на даний час є невизначеною. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася. До суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає. Третя особа в судове засідання не з"явилася. Від селищного голови Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд даної справи без участі їхнього представника, проти задоволення заявлених вимог не заперечують. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Приписами ч. ч. 1, 2, 4 ст. 344 ЦК України встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Перевіривши справу, вивчивши надані сторонами документи, зясувавши правову позицію відповідача, даючи оцінку доказам у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі на підставі ст.ст. 15, 16, 20, 328, 344 Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Обставини, викладені в позовній заяві, визнані відповідачем та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Із встановлених обставин випливає, що між сторонами існують правові відносини щодо набуття права власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в смт. Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області по вулиці Кірова, 26, до яких повинні бути застосовані ст.ст. 328, 344 ч.ч. 1, 2, 4 Цивільного кодексу України. Юридична доля нерухомого майна на час розгляду справи залишається невизначеною. Понесені позивачем судові витрати згідно приписів ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved