Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» третя особа: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з 28.11.1995 року по 13.05.2017 рік перебував у трудових відносинах з відповідачем по справі, де працював в якості гірничоробочим з повним робочим днем в щахті. Актом розслідування причин виникнення професійного захворювання за формою П-4 від 03.02.2020 року йому було встановлено наступний діагноз: хронічна попереково-крижова\~радіокулопатія L5,\~S1\~ліворуч в\~стадії загостренняз\~вираженим статико-дінамічними\~порушеннями,\~м`язово-тонічним\~та больовим\~синдромами,\~рецедивуючий перебіг;\~пневмоконіоз ЛН\~І-ІІ\~ст.;\~порушення ліпідного\~обміну,\~гіпертонична хвороба\~І-ІІ\~ст.,\~ст.2\~СН 0\~ст.Ризик\~2-3;\~міопія слабкого\~ступеня,\~складний міопічний\~астигматизм слабкого\~ступеня обох\~очей;\~пресбіопія;\~ністагм;\~поширений бляшковий\~псоріаз,\~стаціонарна стадія. Згідно висновку МСЕК йому була призначена третя група інвалідності з 27.04.2020 року та визначена втрата працездатності за сукупністю 65%. Позивач вважає, що внаслідок професійного захворювання йому спричинена моральна шкода, яку позивач оцінює в 65000 грн . Позивач просить стягнути з відповідача на його користь у відшкодування моральної шкоди, спричиненої професійним захворюванням, 65000 грн. Представник відповідача ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» надало відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що професійне захворювання позивача підтверджується актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4, затвердженого 03.02.2020 року та внаслідок професійного захворювання МСЕК від 07.05.2020 року визнало 65% втрати працездатності. Позивач просить стягнути моральну шкоду в розмірі 65000 грн, однак не надав обґрунтованого розрахунку моральної шкоди, не надав медичних документів, які б підтвердили перенесення позивачем стресових, агресивних і других негативних проявів стану здоров`я. Вважає, що враховуючи ступень втрати працездатності 65% та враховуючи обставини отримання професійного захворювання, позовні вимоги не відповідають розумності та справедливості. Просили позовні вимоги задовольнити частково із розрахунку 1% - 400 грн., тобто в розмірі 26000. ( а. с. 24). Позивач в судове засідання не з`явився, просив справу слухати у його відсутність ( а. с. 21). Представник відповідача ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просить справу розглядати без участі представника. У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги визнав частково в розмірі 26000 грн. (а.с.24). Представник третьої особи Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив ( а. с. 17). Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем по справі з 28.11.1995 року по 29.03.2012 року та з 28.04.2012 року по 13.05.2017 рік, де працював в якості гірничого робітника очисного забою підземним 5 розряду з повним робочим днем на підземних роботах, машиністом гірничо-виїмочних машин підземним 5 розрядуз повним робочим днем в шахті ( а. с. 6). Наказом № 365ку від 15.05.2017 року позивача було звільнено на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням в зв`язку з виходом на пенсію ( а. с. 6). Згідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 31.01.2020 року позивачу встановлено діагноз : хронічна попереково-крижова радіокулопатія L5, S1 ліворуч в стадії загострення з вираженим статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та больовим синдромами, рецедивуючий перебіг; пневмоконіоз (r/r. 2/2. Pi) ЛН І-ІІ ст. (першого другого ступеню (J60X) ; порушення ліпідного обміну, гіпертонічна хвороба І-ІІ ст., ст.2 СН 0 ст. Ризик 2-3; міопія слабкого ступеня, складний міопічний астигматизм слабкого ступеня обох очей; пресбіопія; ністагм; поширений бляшковий псоріаз, стаціонарна стадія. ( а.с.7- 8). Вказана захворювання виникло у зв`язку з тривалим періодом роботи в шкідливих умовах обумовлених впливом шкідливого фактору - пил, робоча поза, фізичне навантаження. ( а. с. 8). Висновком МСЕК від 07.05.2020 року позивачу вперше встановлено третю групу інвалідності, визначено 65% втрати працездатності ( за сукупністю), з 27.04.2020 року безстроково, призначене медикаментозне лікування ( а. с. 9). Відповідно до ст.. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв"язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Законом України " Про охорону праці", а саме ч. 1 ст. 9 було визначено, що відшкодування шкоди, заподіяної працівнику внаслідок ушкодження здоров`я або у випадку смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Відповідно до змін, внесених до Закону України " Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності" від 23.02.2007 року були виключені положення щодо відшкодування моральної шкоди з Фонду соціального страхування. Проте, право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу. Встановлений законодавцем розподіл обов"язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам ст.. 22 Конституції України. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 " Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди" спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної ( немайнової ) шкоди розглядаються лише у випадках, передбачених законодавством. Відповідно до ст.. 14 Закону України " Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" ( далі - Закону) до професійного захворювання належить захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов`язаних з роботою. Втрата потерпілим професійної працездатності завжди пов"язана з неможливістю виконувати роботу за своєю професією ( фахом), про що зазначається у висновку медичного органу, який видається потерпілому відповідно до вимог ч. 3 ст. 34 Закону. Судом встановлено, що у зв"язку з встановленням у позивача професійного захворювання хронічна попереково-крижова радіокулопатія L5, S1 ліворуч в стадії загострення з вираженим статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та больовим синдромами, рецедивуючий перебіг; пневмоконіоз (r/r. 2/2. Pi) ЛН І-ІІ ст. (першого другого ступеню (J60X) ; порушення ліпідного обміну, гіпертонічна хвороба І-ІІ ст., ст.2 СН 0 ст. Ризик 2-3; міопія слабкого ступеня, складний міопічний астигматизм слабкого ступеня обох очей; пресбіопія; ністагм; поширений бляшковий псоріаз, стаціонарна стадія та втрати у зв`язку з цим 65 % професійної працездатності, йому було заподіяно моральну шкоду , яка полягає в тому, що внаслідок вищезазначеного професійного захворювання, у нього змінилися умови його життя, тобто знизилась життєва активність, систематичне нездужання, послаблення організму, переживання з приводу погіршання свого стану здоров`я. Оскільки зазначене професійне захворювання у позивача виникло внаслідок тривалого періоду праці у шкідливих умовах, що підтверджується актом розслідування хронічного професійного захворювання від 31.01.2020 року ( а. с. 7-8), тобто у зв"язку з шкідливими умовами праці на підприємстві, суд приходить до висновку, що моральна шкода, яку зазнав позивач, є наслідком дій умов виробництва, пов`язаних з порушенням Закону України " Про охорону праці". Вищезазначені вимоги законодавства, а також роз`яснення Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року із змінами від 25.05.2001 року " Про судову практику по справам про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди" пов`язують факт заподіяння моральної шкоди не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв"язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. Виходячи із наведених вище обставин, довідки МСЕК, суд вважає, що позивачу заподіяно моральну шкоду, і згідно ст.. 237-1 КЗпП України, роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України позивач має право на його відшкодування. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує ступінь, характер, обсяг, інтенсивність і тривалість страждань, той факт, що професійна працездатність у зв"язку з професійним захворюванням хронічна попереково-крижова радіокулопатія L5, S1 ліворуч в стадії загострення з вираженим статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та больовим синдромами, рецедивуючий перебіг; пневмоконіоз (r/r. 2/2. Pi) ЛН І-ІІ ст. (першого другого ступеню (J60X) ; порушення ліпідного обміну, гіпертонічна хвороба І-ІІ ст., ст.2 СН 0 ст. Ризик 2-3; міопія слабкого ступеня, складний міопічний астигматизм слабкого ступеня обох очей; пресбіопія; ністагм; поширений бляшковий псоріаз, стаціонарна стадія, втрачена на 65 %, є інвалідом 3 групи безстроково, а також ту обставину, що з відповідачем перебував у трудових відносинах тривалий час, тривалий час працював в шкідливих умовах праці, тобто через порушення роботодавцем ст. 153 КЗпП України\~та\~ст. 13 Закону України «Про охорону праці», якими передбачений обовязок власника або уповноваженого ним органу створити на робочому місці умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Виходячи із викладеного, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 26000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial