Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась в суд і просить встановити факт, що їй належить свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння, видане на ім'я [PERSON], на підтвердження чого вказала, що звернулась із заявою до державного реєстратора Дунаєвецької міської ради, маючи намір зареєструвати речові права на нерухоме майно, однак їй було відмовлено, оскільки у правовстановлюючому документі на будинок є невідповідність імені, а тому звертається до суду. До судового засідання представник заявниці за довіреністю [PERSON] подав до суду заяву, у якій просить розглядати справу без його участі та без участі заявниці, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи - Дунаєвецької районної ради Хмельницької області в судове засідання не з'явився, однак суду надана заява, в якій просить справу слухати у його відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечують. Суд, дослідивши матеріали справи та заяви сторін, вважає, що заява підлягає до задоволення, а розгляд справи слід провести в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що заявниці [PERSON] належить житловий будинок в [ADDRESS], право власності на яку посвідчене свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння від 15 червня 1987 року, виданого виконавчим комітетом Дунаєвецької районної ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Дунаєвецької районної ради народних депутатів №287 від 28 листопада 1986 року на ім'я [PERSON] та зареєстрованого в Кам'янець-Подільському міжміському бюро технічної інвентаризації, записаного в реєстрову книгу за №4-659. Також встановлено, що заявниця [PERSON] звернулась до державного реєстратора прав на нерухоме майно Дунаєвецької міської ради Хмельницької області, щоб зареєструвати належне їй домоволодіння, однак їй було відмовлено у проведенні реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, оскільки у документі, що посвідчує право власності на житловий будинок власником зазначено "Закревську Людмилу Антонівну" замість [PERSON], що видно із копії рішення державного реєстратора від 06 квітня 2017 року. Встановлено, що під час виготовлення свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння була допущена помилка та ім'я власниці вказане як "[PERSON]", хоча з моменту народження і до цього часу заявниця має ім'я "[PERSON]", що підтверджується копіями паспорта заявниці, свідоцтва про її народження та про одруження, пенсійного посвідчення, виписками з погосподарської книги виконкому Маківської сільської ради №4 за 2016-2020 роки, довідкою виконкому маківської сільської ради від 26.05.2016 року про те, що в [ADDRESS] Дунаєвецького району проживає та зареєстрована [PERSON], 1951 року народження, а не [PERSON]. Відповідно до довідки Комунального підприємства Дунаєвецької районної ради "Інвентарбюро" №127 від 07.11.2016 року за [PERSON] зареєстровано домоволодіння в [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 15.06.1987 року, реєстраційний №4-659. Також те, що [PERSON] належить будинок в [ADDRESS], підтверджується копією технічного паспорта. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України та виходячи зі змісту п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 (зі змінами від 25 травня 1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Отже, аналізуючи вище викладені докази, суд приходить до висновку, що свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння від 15 червня 1987 року, видане на ім'я [PERSON], належить [PERSON]. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати право на власне майно.

Outcome: approved