Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" у позові просив стягнути з відповідача [PERSON] 18025,57 грн. заборгованості за кредитним договором № 001-24769-191112 від 19 листопада 2012 року, яка складається з: заборгованості за сумою кредиту у розмірі 10999,82 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 991,54 грн. та заборгованості за комісіями у розмірі 6034,21 грн., мотивуючи тим, що в порушення умов зазначеного кредитного договору взяті відповідачем [PERSON] зобов"язання по своєчасному погашенню кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом та комісії шляхом внесення щомісячних платежів з кінцевим терміном повернення кредиту 18 листопада 2015 року істотно порушені і станом на 04 серпня 2014 року утворилася вищезазначена прострочена заборгованість, а також просив стягнути з відповідача 243 грн.60 коп. у повернення сплаченого судового збору. В судове засідання представник позивача не з"явився, але в позові, підписаному представником позивача Духотою І.В., останній просив справу розглянути без участі представника позивача. Згідно копії довіреності на а.с. 11 представнику позивача Духоті І.В. позивачем надано право підписувати як заяви, так і позовні заяви від імені позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явилася, але від неї надійшла заява, у якій вона справу просила розглянути за її відсутності та в якій зазначила, що позовні вимоги позивача визнає і проти їх задоволення не заперечує (а.с.18), у зв»язку з чим суд визнав можливим справу розглянути за відсутності представника позивача та відповідача та, відповідно до ст.197 ч.2 ЦПК України, без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом. Дослідивши письмові докази, приймаючи до уваги письмове визнання відповідачем позову, що відповідно до ст.174 ЦПК України є однією з підстав для його задоволення, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до пунктів 2.1, 2.3, 2.4,2.5 частини 2 кредитного договору, підпунктів 1.1, 1.1.1 п. 1 частини 3 кредитного договору позивачем взяті зобов»язання по наданню відповідачу кредиту у сумі 13300 грн. на власні потреби, не пов»язані з підприємницькою діяльністю, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок, зазначений позивачем у п. 1.2 частини 1 кредитного договору, строком на 36 місяців, з кінцевим терміном повернення суми кредиту та інших оплат не пізніше 18 листопада 2015 року, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 9,99% річних та комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 3,49% щомісяця. Відповідно до п.п. 3.1 п. 3 частини 3 кредитного договору платежі повинні вноситися щомісяця, не пізніше 19 числа кожного місяця у фіксованому розмірі, який становить 894,00 грн. відповідно до графіку платежів, наведеному у додатку 1 до договору, на відкритий рахунок, відповідно до п. 2.7 частини другої кредитного договору. З меморіального ордеру на а.с. 3 убачається, що свої зобов»язання позивач виконав, перерахувавши обумовлену кредитним договором суму на рахунок, зазначений у його тексті відповідачем. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов"язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений строк. Про невиконання відповідачем взятих зобов"язань свідчить заборгованість, розмір якої підтверджується розрахунком позивача на а.с. 4, яка жодними доказами з боку відповідача не спростована. Нормами ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено право позикодавця, в разі прострочення повернення чергової частини позики, вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати належних йому відсотків. З огляду на встановлене суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими, доведеними належними доказами, а тому їх слід задовольнити у повному обсязі, та, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 243 грн. 60 коп. у повернення сплаченого судового збору (платіжне доручення на а.с. 1).

Outcome: approved