Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (надалі - «Позивач») звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] (надалі - "Відповідач 1"), [PERSON] (надалі - «Відповідач 2»), про стягнення в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості у розмірі 46 355,55 доларів США 55 центів, з яких: 43 304,20 дол. США - кредитна заборгованість, 3 051,35 дол. США - заборгованість за процентами та заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит в розмірі - 13 299,45 грн. 45 коп., з яких: - 4 922,46 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту, -8 376,99 грн. - пеня за прострочення сплати процентів. Представником Позивача подано до суду клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника. Позовні вимоги представник Позивача підтримував в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися, явку уповноваженого представника до суду не забезпечили, про причини неявки суду не сповістили, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими конвертами, які направлялися на адресу зареєстрованого у встановленому порядку місця проживання Відповідачів та повернулися на адресу суду з відміткою поштового органу «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до вимог процесуального закону вважається належним способом повідомлення сторони у справі. Частиною 4 статті 169 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відтак, виходячи зі змісту частини 4 статті 169 та частини1 статті 224 ЦПК України, а також того, що відповідачі про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не подалиа, зважаючи на заяву Позивача, в якій він не заперечував проти винесення заочного рішення, з огляду на подання Позивачем достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (надалі - «ЦК України») за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з Кредитним договором №11211967000 від 07.09.2007р. (а.с.6-12) Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» ( з 17.09.2008 року назву змінено на ПАТ "УкрСиббанк") надало [PERSON] кредит в іноземній валюті в сумі 55 677,00 доларів США, строком до 07.09.2037 р. зі сплатою 11,30 % річних. Погашення нарахованих процентів, згідно п.1.3.4 Кредитного відбувається з 01 по 25 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов"язань Відповідача за кредитним договором, між Позивачем та [PERSON] (надалі Поручитель, Відповідач-2) укладено договір поруки №11211967000/1-П від 07.09.2007 року. (а.с.22-23). Відповідно до п.1.4. Договору поруки відповідальність Відповідачів є солідарною. Відповідно до п.1.5. Кредитного договору, Банк надав Позичальнику кредит шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника у Банку для подальшого їх використання за цільовим призначенням. Всупереч умов кредитного договору Відповідач з липня 2014 року не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту у встановлені договором строки та розмірі. Відповідно до п.4.1. Кредитного договору за порушення термінів повернення кредиту та/або процентів за кредит, та /або комісій, Відповідач сплачує Позивачу додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування пені. Як підтверджується матеріалами справи та не спростовано Відповідачем, Банк в повному обсязі виконав зобов'язання, визначені в договорі №11211967000 від 07.09.2007р. про надання споживчого кредиту, надавши Позичальнику [PERSON] кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 55 677, 00 дол. США. 00 центів, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №11211967000 від 07.09.2007р. (а.с.24-34). Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Загальні умови виконання зобов'язань визначено статтею 526 ЦК України. Так, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частина 1, 2 статті 612 ЦК України). Згідно зі статтею 615 ЦК України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. При цьому, відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 554 Цивільного кодексу України передбачено правові наслідки порушення зобов'язання,забезпеченого порукою. Так, відповідно до ч.1 вказаної статті у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, а частиною 2 цієї ж статті визначено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до положень ст. ст. 16, 20 ЦК України передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. В даному випадку позивач просить про захист його порушеного права шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором з позичальника та поручителя в солідарному порядку. Як зазначив представник Позивача в позовній заяві, свої зобов'язання за кредитним договором №11211967000 від 07.09.2007р. [PERSON] належним чином не виконувала та станом на 21.04.2015р. її заборгованість становить 46 355,55 доларів США 55 центів, з яких: 43 304,20 дол. США - кредитна заборгованість, 3 051,35 дол. США - заборгованість за процентами та заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит в розмірі - 13 299,45 грн. 45 коп., з яких: - 4 922,46 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту, -8 376,99 грн. - пеня за прострочення сплати процентів. Доказів, які б спростовували наявність вищевказаної заборгованості за кредитним договором, відповідачами не подано. Крім того, доказів, які б спростовували проведений Позивачем розрахунок [PERSON] суду не надано, як і не надано доказів виконання зобов'язань за кредитним договором . належним чином, в повному обсязі та у встановлені строки. Відповідно до частини 1, 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідачем в даній справі не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобов'язання, визначеного Договором. Враховуючи вищевказані положення закону, а також факт неналежного виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором №11211967000 від 07.09.2007р. про надання споживчого кредиту в іноземній валюті в сумі 55 677,00 доларів США. Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з [PERSON] та [PERSON] в соліданому порядку заборгованості за вказаним договором та процентами в сумі 46 355,55 доларів США 55 центів, з яких: 43 304,20 дол. США - кредитна заборгованість, 3 051,35 дол. США - заборгованість за процентами та заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит в розмірі - 13 299,45 грн. 45 коп., з яких: 4 922,46 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту, 8 376,99 грн. - пеня за прострочення сплати процентів. У зв"язку з невиконанням Відповідачами своїх зобов"язань за кредитним договором, Позивачем 10.02.2015 року на їх адресу направлялись вимоги про усунення порушень умов договору. (а с.42-45). Проаналізувавши матеріали справи, враховуючи вимоги чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що вимога Позивача про стягнення з відповідачів в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства « УкрСиббанк» заборгованості у розмірі 46 355,55 доларів США 55 центів, з яких: 43 304,20 дол. США - кредитна заборгованість, 3 051,35 дол. США - заборгованість за процентами та заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит в розмірі - 13 299,45 грн. 45 коп., з яких: - 4 922,46 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту, -8 376,99 грн. - пеня за прострочення сплати процентів є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки наявні в матеріалах справи докази підтверджують наявність заборгованості за договором про надання банківських послуг у зазначеному розмірі. Відповідно до частини 1 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - «ЦПК України») стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищезазначене, Суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідачів в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства « УкрСиббанк» витрат по сплаті судового збору в розмірі 3 654, 00 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 554, 611, 612, 615, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ч.1, 197 ЦПК України,

Outcome: approved