Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з \~ позовом до [PERSON], посилаючись на те, що є власником 60,4% частини домоволодіння по бульв.Шевченка,111/вул.Франка,46, м.Черкаси, суміжна з домоволодінням земельна ділянка по вул..Франка,44, м.Черкаси площею 0,0183 га надана ПП [PERSON] в оренду згідно рішення Черкаської міської ради від 27.11.2003р. № 5-179 під розміщення магазину. На орендованій відповідачем ділянці розташовані належні позивачу сіни (ганок) літ.а2, прибудовані до його частини житлового будинку, а також гараж літ.Е. Прохід та проїзд до зазначених господарських споруд для їх обслуговування та експлуатації можливий тільки через орендовану відповідачем ділянку. Просить суд встановити земельний сервітут на його користь на орендованій відповідачем земельній ділянці площею 0,0120 га згідно варіанту № 2 висновку судової будівельно-технічної експертизи від № 51/14/Буд від 17.04.2015р., на строк до 27.11.2052 р. зі сплатою за встановлення та користування сервітутом в розмірі 1/2 частини всіх дійсних витрат на утримання обєкту сервітут, в тому числі сплаченої орендної плати за землю. В ході судового розгляду позивач та його представник [PERSON] підтримали позов та просили задоволити. Вказували, що гараж позивачем був розміщений ще в період, коли лишки земельної площі 40 кв.м були закріплені у користуванні позивача згідно рішення міськвиконкому № 390 від 24.03.1992 року. Переобладнання сіней (ганку) літ.а2 здійснювалось за дозволом міськвиконкому в 2001 році, однак проведено у збільшених від дозволених розмірах для міцності конструкції. Також вказували, що встановлення сервітуту за варіантом № 2 необхідне для заїзду для викачування вигрібної ями на суміжну з орендованою ділянку по бульв.Шевченка,111/вул.Франка,46, м.Черкаси. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав, заперечував наявність підстав для обтяження орендованої ділянки сервітутом, посилався на те, що дана ділянка надана в оренду під розміщення магазину, встановлення сервітуту для проїзду позивача та обслуговування господарських споруд порушить права ПП [PERSON] на користування ділянки на умовах оренди за комерційним призначенням, крім того, гараж та сіни(ганок) є самовільно побудованими, також рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 25.01.2005 року позивач був зобов"язаний усунути відповідачу перешкоди у користуванні орендованою ділянкою шляхом знесення гаража та прибирання будівельних матеріалів, однак позивач від виконання даного судового рішення ухилився. Вказував, що прохід до належної частини будинку та господарських споруд домоволодіння по бульв.Шевченка,111/вул.Франка,46 позивач має можливість здійснювати з вулиці поза межами орендованої відповідачем земельної ділянки, також посилався, що належним відповідачем у справі є фізична особа-підприємець [PERSON] як орендар, тому просив суд відмовити у позові у повному обсязі. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні позов не підтримав, вказував, що для встановлення земельного сервітуту на орендованій відповідачем ділянці позивач не довів необхідності встановлення сервітуту для задоволення його власних потреб, так як споруди, для обслуговування яких позивач просить встановлення сервітуту, є самочинно побудованими, не надані докази про введення в експлуатації переобладнаного нерухомого майна. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Визначення змісту та види права земельного сервітуту і порядок його встановлення закріплено в статтях 98, 99, 100 ЗК. Відповідно до ст.98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне бо безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений. Згідно ст.99 ЗК України власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів: право проходу та проїзду на велосипеді; право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху та інші земельні сервітути. Згідно зі ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендодавцем. Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі ( ст.ст.1,2 Закону "Про оренду землі"). Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки. Встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 27.07.2000 року та на підставі договору дарування від 17.10.1991 року [PERSON] на праві власності належить 151/250 частки домоволодіння по бульв.Шевченка,111/вул.Франка,46, м.Черкаси згідно з довідкою БТІ від 13.05.2005р. Рішенням Черкаського міськвиконкому № 1426 від 13.10.1953 року за вказаним жилим будинком закріплена земельна ділянка розміром 313 кв.м, що знаходиться в загальному користуванні. Іншим співвласником 99/250 частини даного домоволодіння був [PERSON] на підставі договорів дарування № 2-1486 від 22.06.2003 року та № 2-1724 від 22.07.2003р., з 18.05.2013р. співвласником є [PERSON], відповідно до нотаріально посвідченої спільної заяви від 16.06.2014р. співвласники по бульв.Шевченка,111/вул.Франка,46, м.Черкаси погодили план розподілу земельної ділянки площею 0,0326 га. Рішенням № 390 від 24.03.1992 року за домоволодінням № 46 по вул. Франка лишки земельної площі 40 кв.м залишені в тимчасове користування без права забудови. Рішенням Соснівського райвиконкому м. Черкаси № 628 від 31.10.2001 року [PERSON] дозволено провести перебудову сіней літ. «а» з внутрішнім переплануванням належної йому частини жилого будинку. За вказаним рішенням Соснівського РВК м. Черкаси і згідно з проектом розмір добудовано-перебудованої споруди мав складати 4,41 х 9,18м. Фактично [PERSON] порушив умови проекту та самовільно збільшив розміри забудови, які зараз становлять 6,3 х 9,2м., тому забудова виступає за межі ділянки по вул.Франка,46, м.Черкаси. Пунктом 1.4 рішення ЧМР від 06.06.2003 року № 3-355 [PERSON] в оренду на 10 років було надано земельну ділянку площею 160 кв.м по бульв.Шевченка,111/вул.Франка, для обслуговування житлового будинку, господарчих будівель та споруд, пунктом 2.2 вказаного рішення [PERSON] було зобовязано укласти договір оренди в місячний строк. В звязку з невиконанням позивачем вимог щодо укладення договорів оренди рішенням ЧМР від 23.10.2003 року № 5-42 від 23.10.2003 року скасований п.1.4 рішення № 3-355 від 06.06.2003р. Рішенням ЧМР від 27.11.2003 року № 5-179 ПП [PERSON] надано земельну ділянку площею 0,0183 га , кадастровий номер 7110136700:03:015:0013 по вул.Франка,44, м.Черкаси в оренду на 49 років під розміщення магазину по продажу зоотоварів. 24.03.2004р. між ПП [PERSON] та Черкаською міською радою був укладений договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого за функціональним призначенням земельна ділянка відноситься до земель комерційного використання, за цільовим призначенням земель житлової і громадської забудови, на момент укладення договору оренди земельна ділянка не є обтяжена правами будь-якими правами інших фізичних, юридичних осіб або будь-яким іншим чином. Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін, у разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір вирішується в судовому порядку ( п.п.8.1., 12.1 договору оренди від 24.03.2004р.). Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 25.01.2005 року зобов"язано [PERSON] усунути перешкоди в користуванні [PERSON] орендованою земельною ділянкою 160 м2 по вул.Франка 44 в м.Черкаси шляхом знесення самовільно збудованого туалету та зобов"язано [PERSON] прибрати будівельні матеріали та тимчасовий гараж з контейнером з даної ділянки, в частині приведення добудови сіней (ганку) до розмірів згідно проекту відмовлено. Згідно доводів відповідача, позивачем в частині усунення перешкод у користуванні ділянкою вказане рішення не виконано. Відповідно до висновку № 51/14/буд від 17.04.2015р. судової будівельно-технічної експертизи надані два варіанти встановлення сервітуту для обтяження орендованої ПП [PERSON] земельної ділянки площею 0,0183 га по вул.Франка,44: варіант 1 згідно додатку №2 обтяження сервітутом площею 0,0022 га для обслуговування гаражу, 0,0010 га для обслуговування сін (ганку) літ.а2, 0,0093 га для проїзду до гаражу; варіант № 2 згідно додатку № 2 обтяження сервітутом площею 0,0022 га для обслуговування гаражу, 0,0010 га для обслуговування сін (ганку) літ.а2, 0,0120 га для проїзду до гаражу. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.100 ЗК України власник або землекористувач земельної ділянки має право вимагати встановлення земельного сервітуту для обслуговування своєї земельної ділянки. Земельний сервітут\~\~встановлюється за домовленістю між власниками сусідніх земельних ділянок на підставі договору або за рішенням суду. Відповідно до ст.401 ЦК право користування чужим майном ( сервітут) може бути встановлено щодо земельної ділянки або іншого нерухомого майна для задоволення потреб особи, які не можуть бути задоволені в іншій спосіб. Згідно з ч.3 ст.402 ЦК спір про встановлення сервітуту вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту, у разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та його умови.Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений. Таким чином, згідно з вимогами ст. ст. 10, 60 ЦПК України закон вимагає від позивача надання суду доказів того, що нормальне господарське використання своєї земельної ділянки неможливо без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки. Обов"язковою умовою\~\~ встановлення сервітуту є певна потреба у користуванні чужим майном та відсутність можливості у задоволенні цієї потреби іншим способом, як встановлення сервітуту з конкретним земелекористувачем. В судовому засіданні не знайшли підтвердження доводи позови про необхідність встановлення сервітуту на користування позивачем суміжною ділянкою у звязку з необхідністю обслуговування господарських споруд при відсутності можливості задоволенні цієї потреби в інший спосіб, зокрема позивачем не доведено законних підстав перебування гаража літ.Е та сіней (ганку) а2 у власності позивача, згідно з технічним паспортом ці споруди є самочинно побудованими, відповідно до ч.2 ст.376 ЦК України особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. В ході судового розгляду позивач надав до суду рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 13.10.2005р. у справі 2-6929-2005 про визнання за ним права власності на збільшені розміри сіней а2 та надбудову над ними по бульв.Шевченка, 111, м.Черкаси, однак як вбачається з матеріалів даної справи ухвалою суду апеляційної інстанції вказане рішення було скасовано 27.06.2006р. та в ході нового розгляду за заявою [PERSON] ухвалою суду від 19.11.2007р. позов був залишений без розгляду. Отже права власності на сіни не визнано за позивачем в судовому порядку, також не підтверджено документально введення даного переобладнаного нерухомого майна до експлуатації. Що стосується посилання на те, що гараж позивачем був розміщений ще в період, коли лишки земельної площі 40 кв.м були закріплені у користуванні позивача згідно рішення міськвиконкому № 390 від 24.03.1992 року, даним рішення лишки земельної площі були залишені у тимчасове користування по бульв.Шевченка,111/Франка,44 без права забудови. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від № 51/14/Буд від 17.04.2015р. в даний час гараж літ.Е розташований в межах наданої ПП [PERSON] в оренду земельної ділянки на підставі договору оренди від 24.03.2004р. Суд також вважає обґрунтованим посилання відповідача на те, що обтяження без законних підстав орендованої ним ділянки 183 кв.м сервітутом на користь позивача площею 120 кв.м для проїзду та обслуговування господарських споруд буде порушувати право орендаря на користування земельної ділянки на умовах, передбачених договором оренди за функціональним призначенням для комерційного використання, крім не доведено того, що позивач не має можливості здійснювати прохід та проїзд до належної йому частини будинку та надвірних споруд по бульв.Шевченка,111/Франка, 44, м.Черкаси з вулиці поза межами орендованої відповідачем ділянки. Таким чином зібрані у справі докази в їх сукупності вказують на відсутність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed