Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Позивач 31.03.2014 року звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 19.12.2007 року звернути стягнення на предмет іпотеки та виселити [PERSON] та інших осіб, які зареєстровані за вказаною адресою чи проживають в [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що 19.12.2007 року між позивачем та [PERSON] укладений договір про надання кредиту у розмірі 35000 доларів США зі сплатою відсотків у розмірі 11,04% з кінцевим терміном повернення 19.12.2027 року. Відповідач за договором зобов'язаний погашувати заборгованість кожного місяця. Проте [PERSON] неналежним чином виконує свої зобов'язання перед банком, допустив прострочення сплати чергових внесків і заборгованість станом на 04.03.2014 року становить 30554,24 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 26384,86 доларів США, за відсотками - 1394,10 доларів США, з комісії - 350 доларів США, по пені - 946,49 доларів США, штрафами 25,02 та 1453,77 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язання 19.12.2007 року укладений договір іпотеки, яким [PERSON] передав в іпотеку нерухоме майно - будинок загальною площею 48.50 кв.м., житловою площею 39.00 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS]. В добровільному порядку вирішити спір немає можливості, тому з метою захисту своїх прав ПАТ КБ «ПриватБанк» змушений звернутись до суду. В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги та просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № ZRW1GK0000000822 від 19.12.2007 року в розмірі 30554,24 доларів США, що за курсом 9.99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 04.03.2014 року складає 305 310,20 грн. та судові витрати. Представник відповідача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнав. Просить відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 19.12.2007 року між банком «ПриватБанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № ZRW1GК0000000822, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 35 000,00 доларів США на придбання нерухомості та 8500 доларів США на сплату страхових платежів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту щомісяця з кінцевим терміном повернення 19.12.2027 року. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором банк «ПриватБанк» і [PERSON] 19.12.2007 року уклали договір іпотеки, за яким відповідач передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 48.50 кв.м., житловою площею 39.00 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS]. Вказане підтверджується копіями кредитного договору та договору іпотеки (а.с. 19-22). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України не допускається одностороння відмова від зобов'язання та зобов'язання має виконуватися належним чином та у встановлений термін його виконання. Відповідач [PERSON] неналежним чином виконував умови кредитного договору та, як наслідок, станом на 04.03.2014 року заборгованість по договору становить 30554,24 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 26384,86 доларів США (з них прострочене тіло 529,30 доларів США), за відсотками - 1394,10 доларів США (з них прострочені відсотки 1285,57), з комісії - 350 доларів США, по пені - 946,49 доларів США, штрафами 25,02 та 1453,77 доларів США (а.с. 11-14). Твердження представника відповідача, що його довіритель добросовісно виконував кредитне зобов"язання, не підтверджуються жодними доказами, а протилежне - факт неналежного виконня умов договору - підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості, з якого чітко видно, що [PERSON] обов"язкові щомісячні платежі вносились нерегулярно та не у повному розмірі (прострочки зафіксовані 27.03.2012 року, 24.04.2013 року, 20.08.2013 року, 28.10.2013 року), копіями вимог про погашення заборгованості, які були надані банком та і самим відповідачем (а.с. 16-18, 78-80). Вимога ПАТ КБ "ПриватБанк" про дострокове повернення всіх коштів по договору грунтується на вимогах ЦК України (ч.2 ст. 1054, ч.2 ст.1050) та узгоджується з п. 2.3.7 кредитного договору, де зазначено, що банк має право стягнути кредит до настання 19.12.2027 року, зокрема, у випадку порушення позичальником зобов"язань, передбачених умовами договору (а.с. 19-20). Також голослівними суд вважає заперечення представника відповідача, що банком не надані докази про отримання його довірителем кредитних коштів, про різну суму кредиту та відсоткову ставку в первісному кредитному договорі та додаткових угодах від 21.06.2011 року та від 02.10.2013 року, оскільки [PERSON] періодично вносить грошові кошти на погашення кредитного зобов"язання, сам укладав додаткові угоди з банком для реструктуризації заборгованості. Також уваги заслуговує той факт, що [PERSON] на момент постановлення рішення не оскаржував ні умов договору від 19.12.2007 року, ні жодної додаткової угоди по кредиту. Стосовно періоду, на який нарахована пеня, то судом встановлено, що заборгованість по обов"язковим платежам [PERSON] допущена з 28.10.2013 року, та, крім того, представником відповідача клопотання про застосування наслідків спливу позовної давності в даній частині вимог до суду заявлено не було. Відтак, суд приходить до переконання про обгрунтованість позовних вимог. Також суд стягує з відповідача судові витрати відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved