overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

Державна екологічна інспекція в Житомирській області в інтересах держави в особі Жадьківської сільської ради Черняхівського району звернулась до суду з позовом про відшкодування збитків завданих державі в сумі 6151,80грн. з [PERSON]. В обгрунтування позову позивач вказав, що 19 лютого 2014 року в кв.7 Черняхівського лісництва ДП "Червоноармійський ЛГ АПК" [PERSON] вчинив незаконну самовільну порубку без будь-якого дозволу чи погодження 4 сироростучих дерев породи вільха до припинення ступеню росту, чим порушив ст.ст.10,25 Закону України "Про рослинний світ" та ст. 105 Лісового кодексу України та заподіяв державі збитку на суму 6151,80 грн. На підставі викладеного, позивач просив стягнути з [PERSON] заподіяну ним шкоду в сумі 6151,80 грн. на користь Жадьківської сільської ради Черняхівського району. В судове засідання представник позивача не з"явився, звернувся до суду із заявою про слухання справи у його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] повторно не з"явився в судове засідання, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи (а.с. 23,26), причини неявки суду не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не подавав. Оскільки позивач не заперечував проти цього, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд задовольняє позов із слідуючих підстав: 19 лютого 2014 року відповідач [PERSON] в кв.7 Черняхівського лісництва ДП "Червоноармійський ЛГ АПК" вчинив незаконну самовільну порубку без будь-якого дозволу чи погодження 4 сироростучих дерев породи вільха до припинення ступеню росту, чим порушив ст.ст.10,25 Закону України "Про рослинний світ" та ст. 105 Лісового кодексу України. Даний факт стверджуєься протоколом про адміністративне правопорушення №04385 від 14 березня 2014 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.65 КУпАП в якому відповідач визнав свою вину. Постановою Державної екологічної інспекції у Житомирській області 14 березня 2014 року [PERSON] визнано винним за вчинене правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. (а.с. 4, 5). Внаслідок незаконної порубки дерев, [PERSON] завдані державі збитки, які становлять 6151,80 грн., що стверджується обгрунтованим розрахунком розміру шкоди наданим позивачем (а.с.19). Відповідно до ст.ст. 46,47 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", шкода, грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, стягуються до місцевих бюджетів, при яких створено фонди охорони довкілля, і спрямовуються на виконання робіт по відтворенню, підтриманню цих ресурсів у належному стані. Згідно ст.69 Закону україни "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна навколишньому природньому середовищу внаслідок протиправних дій відповідача підлягає відшкодуванню в повному обсязі. У зв"язку із задоволенням позову, суд стягує з відповідача судові витрати в розмірі 243,60 грн. в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому відділом РАЦС Сарненського РУЮ шлюбі з 04.03.2005 року, неповнолітніх дітей не мають, однак за час спільного життя відносини в сім"ї склались таким чином, що подальше спільне проживання стало неможливим, в зв"язку з чим протягом тривалого часу понад рік не підтримують подружніх відносин, так як відповідач неправомірно поводить себе в сім"ї, порушує подружню вірність, примирення недоцільне, а тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] письмовою заявою підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просить розглядати справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Із свідоцтва про одруження серія І-ГЮ №085374 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому відділом РАЦС Сарненського РУЮ шлюбі з 04.03.2005 року, актовий запис №47. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно положень ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що між сторонами склались неприязні відносини, сім"я існує формально, так як більше, ніж півроку сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач, який не з"явився в судове засідання та не подав письмові заперечення, не аргументує можливості збереження сім`ї, в зв"язку з чим суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача [PERSON], а тому наявні правові підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому Любиковицькою сільською радою Сарненського району Рівненської області шлюбі з 01.02.1992 року, мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], однак за час спільного життя відносини в сім"ї склались таким чином, що подальше спільне проживання стало неможливим, в зв"язку з чим протягом тривалого часу не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, а тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі та дала пояснення згідно заяви. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Із свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому Любиковицькою сільською радою Сарненського району Рівненської області шлюбі з 01.02.1992 року, актовий запис №2. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно положень ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, вважає, що між сторонами склались неприязні відносини, сім"я існує формально, так як сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, відповідач неправомірно поводить себе в сім"ї, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач, який не з"явився в судове засідання та не подав письмові заперечення, не аргументує можливості збереження сім`ї, в зв"язку з чим суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та неповнолітньої дитини, а тому наявні правові підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

В січні місяці 2017 року позивач звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу та пояснила суду, що 11 листопада 2000 року вона з відповідачем зареєструвала свій шлюб у виконкомі Малобурімської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області за актовим записом № 6. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Дошлюбне прізвище позивача " Ярова". Спільне життя з відповідачем не склалося, сторони проживають окремо і подружніх стосунків не підтримують, тому шлюб носить формальний характер та шкодить її інтересам. Причиною розпаду сім"ї являється те, що у них з відповідачем різні погляди на життя, а ними самими втрачено почуття кохання. Між ними постійно виникали сімейні суперечки, що унеможливлювало подальше сімейне життя. що і спонукало її звертатись до суду з даними позовними вимогами. В судове засідання позивач подала письмове клопотання з проханням, . продовжити розгляд справи без її участі, позов задоволити та залишити їй після розірвання шлюбу прізвище - "Тертишник". Відповідач в судове засідання не з"явився, в телефонному режимі проти задоволення позову не заперечував, просив розглянути справу у його відсутність, тому суд враховуючи наявності відпровідних клопотань проводив розгляд справи без участі сторін та здійснення звукозапису у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України.. 26.01.2017 року провадження по справі було зупинено та надано сторонам строк на примирення терміном - 1 (один) місяць, одначе примирення між сторонами не було досягнуто. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. 11 листопада 2000 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у виконкомі Малобурімської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області за актовим записом № 6. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторонам надавався строк для примирення, однак вжиті судом заходи щодо примирення сторін не дали позитивного результату, а тому суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, між сторонами втрачене взаєморозуміння, сімейних відносин вони не підтримують, спільне господарство не ведуть, подальше збереження шлюбу буде суперечить інтересам подружжя, зокрема інтересам жінки, яка не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем. Дані обставини мають істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

КП "ЛК ЖЕУ" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 2096 грн. 00 коп. та судових витрат в сумі 243 грн. 60 коп. Позов мотивували тим, що відповідач зареєстрований [ADDRESS], та споживав послуги, що надавались Лубенським КЖЕУ . Між позивачем та відповідачем встановилися зобов"язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг. Станом на 01 березня 2014 року сума заборгованості за особовим рахунком відповідача складає 2096 грн. 00 коп. Відповідач [PERSON] в добровільному порядку відшкодувати заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території підприємству не бажає, в зв'язку з чим підприємство вимушене звернутись до суду про примусове стягнення боргу. Прохають суд постановити рішення , яким стягти з відповідача [PERSON] на користь КП "ЛК ЖЕУ" загальну суму боргу та понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача, в особі Юрченко Н.І. позовні вимоги підтримала, прохав їх задовольнити. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з"явився. Головуючий ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, заслухав представника позивача, перевірив та дослідив матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Згідно ст.. 67 ЖК У країни плата за комунальні послуги ( водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 509 ЦК України зобов"язанням є правовідношення , в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утримуватися від певної дії , а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку. Судом встановлено , що відповідач [PERSON] мешкає в [ADDRESS]. За не своєчасну оплату за утримання будинку та прибудинкової території станом на 01.04.2014 року утворилась заборгованість на суму 2096 грн. 00 коп. Згідно ст.. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений термін. При таких обставинах, суд вважає, що дійсно позивач КП Л КЖЕУ надавав житлово-комунальні послуги а відповідач ними користувався , а оплату за користування не вносив. При таких обставинах, заборгованість підлягає стягненню з відповідача. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 09.03.2012 року Публічне Акціонерне Товариство "Дельта Банк", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Комерційний Банк "Дельта" та [PERSON] уклали кредитний договір №008-01071-090312. Відповідач станом на 11.04.2014 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 10219,56 грн., яку добровільно не сплачує. Представник позивача до судового засідання не з"явився, до суду надійшла його заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач згідно заяви позов визнав та не заперечив проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.03.2012 року Публічне Акціонерне Товариство "Дельта Банк", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Комерційний Банк "Дельта" та [PERSON] уклали кредитний договір №008-01071-090312. Згідно умов договору позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті, надавши платіжну карту для розрахунків за товари чи послуги, зняття готівки, та вчинення інших операцій, передбачених Договором. Відповідач станом на 11.04.2014 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 10219 грн. 56 коп., з яких: сума тіла кредиту становить 2773 грн. 53 коп., сума простроченого тіла кредиту складає 3212 грн. 70 коп., заборгованість за відсотками становить 4233 грн. 33 коп., заборгованість за комісіями становить 0 грн. 00 коп. Виходячи з положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси сторін. Також на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає, що понесені позивачем витрати по оплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача. Правовідносини, що виникли, регулюються ст. ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

До суду надійшла заява Комунального закладу "Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. О.І. Ющенка" про надання [PERSON] амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку без її згоди. Дана заява мотивована тим, що [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS], 19.04.2013 року була госпіталізована до Комунального закладу "Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. О.І. Ющенка". Висновком комісії лікарів-психіатрів від 01.09.2014 року: стан психічного здоров"я [PERSON] не покращився і вона потребує продовження застосування примусової амбулаторної допомоги. Представник заявника до судового засідання не з"явився, до суду надійшла його заява про розгляд справи у його відсутність, просить суд її задовольнити. Прокурор підтримав заяву в повному обсязі та просив суд її задовольнити. Особа, щодо якої вирішується питання про надання амбулаторної психіатричної допомоги, [PERSON] до судового засідання не з"явилась, з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідовлялась належним чином. Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, на підставі яких судом було встановлено, що [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS], 19.04.2013 року була госпіталізована до Комунального закладу "Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. О.І. Ющенка". Висновком комісії лікарів-психіатрів від 01.09.2014 року: стан психічного здоров"я [PERSON] не покращився і вона потребує продовження застосування примусової амбулаторної допомоги. Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України "Про психіатричну допомогу" амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. В зв'язку з викладеним, суд вважає, що заяву слід задовольнити, так як [PERSON] потрібна психіатрична допомога, а неможливість усвідомлювати необхідності лікування є підставою для примусового порядку надання допомоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з даним позовом. Стверджує, що 27.08.2013 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та відповідачем було укладено договір відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 1000,00грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач порушив взяті на себе зобов"язання і станом на 30.04.2016р. заборгованість становить 14917,52грн. Представник банку в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання та просить справу слухати без його участі, проти прийняття заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] до суду не з"явився, до суду повернувся конверт з рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про повернення «Адресат за не запитом». Однак згідно повідомлення Перемишлянського РС ГУ ДМСУ у Львівській області [PERSON], 1987р. народження зареєстрований за адресою саме с.Болотня Перемишлянського району. Суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наявні у справі докази та давши їм оцінку, судом встановлені наступні обставини та відповідні правовідносини: Згідно договору відповідачОлексів В.В. 27.08.2013р. отримав кредит у розмірі 1000,00грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов"язання за договором не виконав і станом на 30.04.2016р. заборгованість становить 14917,52грн а саме: 1000,00грн.- заборгованість за кредитом, 9730,97грн.- заборгованість по процентах за користування кредитом, 3000,00грн. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом, 500,00грн. - фіксована частка штрафу, 686,55грн. - процентна складова штрафу. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.ст. 526,599,625 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином згідно умов договору, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, і що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання . Тому суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення. Також з [PERSON] в силу ст.88 ЦПК України необхідно стягнути понесені позивачем судові витрати в сумі 1378,00грн.

Outcome: approved