Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

27.04.2016 р. до канцелярії суду надійшла заява [PERSON] про встановлення факту народження дитини дівчинки, дата народження 23 березня 2016 року, місце народження м. Торез Донецької області. Мати [PERSON], дата народження 15 листопада 1994 року, громадянка України, місце проживання: [INFO], батько [PERSON], дата народження 16 липня 1993 року, на підставі свідоцтва про одруження № 002020, актовий запис № 182 від 31 жовтня 2015 року, громадянин України, місце проживання: [INFO]. В обґрунтування заяви зазначено, що 23.03.2016 р. [PERSON], перебуваючи на тимчасово окупованій території Донецької області, в Донецькому клінічному територіальному медичному обєднанні міністерства охорони здоровя народила дівчинку. Через відмову прикордонних сил ДНР надати дозвіл на виїзд з тимчасово окупованої території, 23 березня 2016 року, заявник з дружиною зареєстрували факт народження дитини і отримали медичне свідоцтво про народження зразка, використовуваного на тимчасово окупованій території. Прабабка новонародженої онуки [PERSON], особисто звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції по реєстрації народження дитини, але в звязку з тим, що державні органи на території України не визнають документів наданих «державними органами» та медичними установами ДНР, їй було відмовлено по реєстрації народження дитини. Заявник, в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду заяви був повідомлений належним чином, до суду надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, просив заяву задовольнити повністю(а.с. 18). Особа, яка надає правову допомогу [PERSON], на підставі договору про надання юридичних послуг від 13.04.2016 року [PERSON] в судове засідання 10.05.2016р. не зявився, про дату та час розгляду заяви був повідомлений належним чином. Заінтересована особа - представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 36, 42). Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час, дату та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримала повністю (а.с. 19). Заінтересована особа Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради надали заяву про розгляд справи без їх участі, рішення просили винести на розсуд суду (а.с. 37) Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків : Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5, у редакції наказу Мінюсту від 24.12.2010 року № 3307/5 підставою для державної реєстрації народження дитини є медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о). Форма, порядок заповнення та засвідчення даного медичного свідоцтва повинні відповідати Інструкції щодо заповнення та видачі медичного свідоцтва про народження (форма № 103/о), затвердженої наказом МОЗ України 08.08.2006 року за № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1152/13026. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. За приписами ст.ст.57-60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Підставою для встановлення факту народження є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про народження дитини в певний час і за певних обставин. На підтвердження факту народження дитини заявником було надано лише копію медичного свідоцтва про народження № 922/277 від 23 березня 2016 р., виданого Донецьким клінічним територіальним медичним обєднанням міністерства охорони здоровя Донецької народної республіки (а.с. 15). Особі, яка надає правову допомогу [PERSON], на підставі договору про надання юридичних послуг від 13.04.2016 року [PERSON] неодноразово пропонувалось надати в судовому засіданні належні та допустимі докази, на підставі яких можна було б встановити факт народження дитини, але ані заявник, ані особа, яка надає правову допомогу [PERSON],докази так і не надали . Так, відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»,який був прийнятий 15.04.2014 року, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Надана копія медичного свідоцтва про народження № 922/277 від 23.03.2016 р., видане Донецьким клінічним територіальним медичним обєднанням міністерства охорони здоровя Донецької народної республіки, виданого на тимчасово окупованій території, а тому не може вважатися належним та допустимим доказом на підтвердження факту народження дитини заявника, оскільки є недійсним та не створює правових наслідків. Відповідно до ч.3 ст.257-1 ЦПК України, у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Згідно ч.1 ст.235 ЦПК України, під час розгляду справ окремого провадження суд зобов'язаний роз'яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи. Ані заявник [PERSON], ані заінтересована особа [PERSON] до суду не з"явилися, тому суд був позбавлений можливості роз"яснити їм права та обов"язки, в тому числі повідомити про необхідність в зв"язку з недостатністю доказів, надати додаткові докази по справі. В судовому засіданні особі, яка надає правову допомогу [PERSON], на підставі договору про надання юридичних послуг від 13.04.2016 року [PERSON] неодноразово було запропоновано надати додаткові докази народження дитини та свідків, які могли би підтвердити факт народження дитини [PERSON], або взагалі наявність зазначеної дитини у заявника [PERSON] Фактично заявник звернувся до суду із документом, який є недійсним та не створює правових наслідків, про що він сам зазначає у заяві про встановлення факту народження, та будь-яких інших документів на підтвердження факту народження дитини суду не надав. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви [PERSON], заінтересовані особи: [PERSON], Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції; Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради про встановлення факту народження дитини, як необґрунтованої. На підставі Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України " та

Outcome: dismissed