Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивач у підтвердження заявлених вимог покликаючись на те, що 16 квітня 2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № R53100416319В, згідно якого останній отримав кредит в сумі 20 000,00 гривень та зобов'язався повернути кредит і сплачувати відсотки за користування кредитними коштами, у строки та на умовах, що передбачені договором. 20.05.2014 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Факторингова Компанія "ФК Факторинг» було укладено договір про відступленн права вимоги № 200514нв, відповідно до якого ТОВ "Факторингова Компанія "ФК Факторинг" набуло право грошової вимоги до боржника реального та належного виконання обов`язків за договором № R 53100416319В від 16.04.2013 р. Відповідач [PERSON] не виконує належним чином свої зобов'язання, передбачені договором кредиту, внаслідок чого станом на 17.02.2015 р. утворилась заборгованість в розмірі 29 966,96 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Частиною 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов"язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступленням права вимоги). Заміна кредитора у зобов"язанні здійснюється без згоди на то боржника (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, що відповідно до умов договору про відступлення права вимоги № 200514нв від 20.05.2014 року, укладеного між ТОВ ФК Факторинг» та ПАТ "ВТБ Банк", первісний кредитор передав, а новий кредитор набув право вимоги до боржника реального та належного виконання обов'язків за договором № R53100416319В від 13.04.2013 р. /а.с.10-15/. Судом встановлено, що [PERSON] не здійснює погашення наданого кредиту та не сплачує відсотки за користування кредитом внаслідок чого утворилась заборгованість по кредитному договору № R53100416319В від 16.04.2013 р., яка згідно розрахунку заборгованості станом на 17.02.2015 р. становить 29 966,96 грн. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов є підставним, позивач повністю довів обставини на які посилається, достовірно встановлено, що дійсно у відповідача наявна заборгованість по зазначеному кредитному договору, [PERSON] не надав суду жодних доказів на спростування вимог позивача, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved