Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду із позовом до [PERSON], в якому просить визнати [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], з подальшим зняттям з реєтраційного обліку. В обгрунтування позовних вимог вказує, що [PERSON] доводиться їй чоловіком. З вересня 2016 року не проживає за адресою: [INFO]. Спору з приводу майна не має. Більше двох років тому він виїхав за кордон, добровільно знятися з реєстраційого обліку не хоче. Реєстрація відповідача у вказаному домоволодінні порушує її права та законні інтереси як власника, оскільки вона не може в повній мірі розпоряджатися своїм майном. У зв"язку з чим, змушена звернутися до суду за захистом свої порушених прав. Ухвалою суду від 11 жовтня 2018 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судову засідання для розгляду справи по суті призначено на 05 листопада 2018 року з повідомленням (виликом) сторін, надано сторонам строк для подання відзиву та заперечень. Ухвалою суду від 05 листопада 2018 року відмовлено у прийнятті визнання відповідачем позову та відкладено розгляд справи на 11.30 год. 27 листопада 2018 року з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні 27 листопада 2018 року представник позивача підтримала пояснення викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердив факт відсутності [PERSON] у квартирі [ADDRESS], вказав, що він там не проживає більше двох років. Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, жодних заяв чи клопотань від нього не надходило. Враховуючи, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, а також те, що представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд ухвалив провести розглядати справу у відсутність відповідача за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, показання свідка, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу укладеного 12 грудня 2002 року, зареєстрований в реєстрі за №4080 (а.с. 6-7). Вказаний правочин зареєстрований в КП "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації", що стверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №57320 від 18.02.2003 року (а.с. 5). Згідно довідки відділу обліку моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління державної Міграційної служби в Рівненській області, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с. 14). Відповідно до ст. 317 та ст. 319 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України. Положенням ч. 2 ст. 405 ЦК України передбачено юридичну підставу втрати членом сім'ї власника (у тому числі колишнім членом сім'ї власника) права на користування житлом власника, а саме - відсутність члена сім'ї власника житла без поважних причин понад один рік за таким місцем проживання (у житлі), якщо інше не встановлено домовленістю із власником або за законом. Відповідно до положень ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про виселення, позбавлення особи права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Питання про зняття із реєстрації особи за місцем проживання взаємопов'язане і залежить від вирішення питання про житлові права особи, які регулюються нормами житлового і цивільного законодавства. За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що вимога в частині\~ подальшого зняття відповідача з реєстрації\~ до задоволення не підлягає, оскільки позбавлення права користування житловим приміщенням\~ є правовою підставою для зняття його з реєстрації. Враховуючи всі обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial