Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Служба у справах дітей Надвірнянської районної державної адміністрації звернулася з позовом в суд до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідачі [PERSON] і [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Ці діти перебувають на обліку служби у справах дітей, як діти, які перебувають у складних життєвих обставинах. Батьки малолітніх дітей - відповідачі [PERSON] і [PERSON] зловживають алкогольними напоями, не виконують свої батьківські обов"язки, не займаються вихованням та навчанням дітей. Відповідач [PERSON] часто залишає дітей без нагляду, бродягує, веде аморальний спосіб життя, соціальну допомогу на утримання дітей використовує на свої потреби. Відповідач [PERSON] проживає у своїх батьків та зовсім не цікавиться дітьми. Вихованням, навчанням та матеріальним забезпеченням дітей займається бабуся [PERSON], що підтверджується свідченнями сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON], інформацією Пасічнянської сільської ради, актом обстеження депутата, довідкою Пасічнянської загальноосвітньої школи I-III ст. та доповідною запискою головного лікаря лікарської амбулаторії с. Пасічна. Про розгляд даного питання на засіданні комісії [PERSON] та [PERSON] були повідомлені, але на засідання не з"явилися. [PERSON] та [PERSON] свідомо нехтують своїми батьківськими обов"язками, що є підставою для позбавлення їх батьківських прав. Просить постановити рішення, яким позбавити відповідачів [PERSON] і [PERSON] батьківських прав щодо малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та стягувати з відповідачів аліменти на утримання малолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 200 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягувати від дня пред"явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Відповідачі в судове засідання не з*явилися з невідомих суду причин. Про час і місце слухання справи повідомлені вчасно, про причини неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, показання свідків, висновок представника органу опіки та піклування - служби у справах дітей Надвірнянської райдержадміністрації, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України батьки або один з них можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Згідно статті 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Україною 21.02.1990 р., батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов'язок матері і батька це обов'язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти. Це визначено ст. 150 СК України. Відповідно до положень вказаної Конвенції, Закону України «Про охорону дитинства», Європейської Конвенції «Про здійснення прав дітей», ратифікованої Україною 03.08.06 р., гарантовано та забезпечено право дитини з боку усіх державних та приватних структур, а також з боку батьків на належне батьківське виховання та піклування, забезпечення дитини сімейним затишком, розвиток індивідуальності та захисту всіх прав дитини навіть від самих батьків. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] і [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Діти перебувають на обліку служби у справах дітей, як діти, які перебувають у складних життєвих обставинах. Батьки малолітніх дітей - відповідачі [PERSON] і [PERSON] зловживають алкогольними напоями, не виконують свої батьківські обов"язки, не займаються вихованням та навчанням дітей. Відповідач [PERSON] часто залишає дітей без нагляду, бродягує, веде аморальний спосіб життя, соціальну допомогу на утримання дітей використовує на свої потреби. Відповідач [PERSON] проживає у своїх батьків та зовсім не цікавиться дітьми. Діти обділені батьківською турботою і увагою, батьки не піклуються про здоров»я, фізичний, духовний та моральний розвиток своїх дітей. Вихованням, навчанням та матеріальним забезпеченням дітей займається бабуся [PERSON], що підтверджується свідченнями сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON], інформацією Пасічнянської сільської ради, актом обстеження депутата, довідкою Пасічнянської загальноосвітньої школи I-III ст. та доповідною запискою головного лікаря лікарської амбулаторії с. Пасічна. Вказані обставини ствердила допитана в якості свідка в судовому засіданні [PERSON], яка пояснила, що вона є бабусею малолітніх дітей. Відповідач [PERSON] являється її дочкою, а відповідач [PERSON] - зятем. Відповідачі не займаються вихованням, навчанням та утриманням своїх малолітніх дітей. Мати вже декілька місяців не з"являється до дітей, а гроші, які отримує на них, використовує для своїх власних потреб. Відповідач [PERSON] вживає алкогольні напої. Батько дітей - відповідач [PERSON] також вживає алкогольні напої, проживає у своїх батьків, матеріально не утримує дітей. Вихованням, навчанням та матеріальним забезпеченням дітей займається вона. Аналогічні пояснення дав свідок [PERSON] - дідусь малолітніх дітей. 05.08.2016 року комісією з питань захисту прав дитини Надвірнянської районної державної адміністрації Івано-Франківської області винесено висновок за № 04-36/48 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] і [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці…». Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її психічний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення від виконання батьківських обов'язків має місце тоді, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Вказані обставини в своїй сукупності суд розцінює, як ухилення відповідачів від виховання дітей та нехтування своїми батьківськими обов'язками. Таким чином, на переконання суду позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей є насамперед способом захисту прав та інтересів останніх, так як відповідачі повністю ухилилися від виконання своїх материнських і батьківських обов"язків по вихованню малолітніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Також відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З врахуванням всіх обставин справи, матеріального становища дітей та платників аліментів, що вони є фізично здоровими людьми, відповідач [PERSON] працює на роботі і отримує постійний дохід, відповідач [PERSON] може працювати та в змозі утримувати малолітніх дітей в розмірі, достатньому для їх нормального фізичного та духовного розвитку, суд вважає, що відповідач [PERSON] має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання малолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 200 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття, а відповідач [PERSON] має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання малолітніх дітей в розмірі 50 відсотків його доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімумудля дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття дітьми. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути судові витрати в дохід держави. На підставі ст.ст. 164, 165, 166, 180, 181, 184 СК України,

Outcome: approved