Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] Обгрунтовує вимоги таким. З 23.07.2011 року по 20.11.2015 року позивач та відповідач перебували у шлюбі, зареєстрованому відділом РАЦС Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку, про що у книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 430. Мають дитину [PERSON] , [INFO] . Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2015 року шлюб між ними було розірвано. Фактично шлюбні стосунки були припинені з грудня 2014 року. Вони з відповідачем проживають окремо в різних містах, дитина проживає з позивачем. Спорів стосовно місця проживання дитини не було, відповідач не заперечував, що дитина буде проживати з позивачем. Весь цей час відповідач життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. На сьогоднішній день дитині вже шість років, дитина не пам`ятає батька та немає до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачила. З червня 2014 року вони з сином проживали в бабусіній домівці. 02 травня 2019 року вона уклала шлюб з [PERSON] , який проявляє щирі батьківські почуття до її сина. Дитина також сприймає його як батька. Синові забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між нею, дитиною і її чоловіком склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Вона та її чоловік піклуються про сина, дбають про його виховання, відпочинок, здоров`я та розвиток. Син перейшов до 2 класу опорного закладу Васильківський НВК № 1 ім.М.М. Коцюбинського. Ухвалою суду від 06.07.2020 року відкрито провадження у данній справі, визначено розгляд справи проводити в загальному порядку позовного проваджкення. Призначено підготовче засідання (а.с.36-37). Ухвалою суду від 15.09.2020 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.5). Позивач у судове засідання не з`явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся судом через оголошення на сайті "Судова влада України" сторінка Дружківського міського суду. Відзив на позов відповідач не надав. Представник органу опіки та піклування Васильківської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області до суду не з`явився. Про час та міце розгляду справи повідомлені. Надали суду заяву про розгляд справи без участі представника. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Судом встановлено наступні фактичні обставини. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку за актовим записом № 126, зробленим 30.01.2013 року, [INFO] народився [PERSON] . Матір`ю дитини є позивач [PERSON] , прізвище якої змінено з [PERSON] після укладення шлюбу 02.05.2019 року з [PERSON] (а.с.32,34,59). Батьком дитини є відповідач [PERSON] (а.с.32). Відповідно до Акту обстеження житлово- побутових умов проживання сім`ї від 17.06.2020 року родина [PERSON] складається з 4 чоловік: дітей [PERSON] , [PERSON] , та чоловіка [PERSON] [PERSON] не бере участі у вихованні та забезпеченні всім необхідним сина (а.с. 31). Малолітня дитина [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] . Батько [PERSON] у вихованні дитини протягом семи років участі не приймає, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Васильківської селищної ради від 17.06.2020 року № 1223 (а.с. 29). [PERSON] є здобувачем освіти 2-А класу опорного закладу Васильківського навчально- виховного комплексу № 1 ім. М.М.Коцюбинського та проживає і виховується матір`ю [PERSON] . Батько [PERSON] участі у вихованні дитини не бере, батьківські збори не відвідує, з класним керівником з питань навчання і виховання сина не спілкується, що підтверджується довідковю від 19.05.2020 року № 33, виданою опорним закладом Васильківського навчально- виховного комплексу № 1 ім. М.М. Коцюбинського «загальноосвітній навчальний заклад- дошкільний навчальний заклад» (а.с. 30). Згідно характеристики матері [PERSON] [PERSON] сім`я повна, й остання має чоловіка [PERSON] , який активно приймає участь у житті дитини (а.с. 7). Відповідно до ч.8 статті 7 Сімейного Кодексу України зазначено , що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Статтею 141 Сімейного Кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов"язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов"язків щодо дитини. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім"ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до сімейного життя. Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема становлення батьків до дітей. Пунктом 16 цієї постанови передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з Висновком служби у справах дітей Васильківської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області про доцільність позбавлення батьківських прав від 25.09.2020 року № 94, орган опіки та піклування виконавчого комітету Васильківської селищної ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітнього сина [PERSON] (а.с.74-76). Враховуючи те, що відповідач фактично покинув дитину, не вживає заходів щодо належного виховання сина, щодо його морального, культурного та фізичного розвитку, не утримує дитину матеріально, це дає змогу дійти до висновку, що поважні причини не виконання батьківських обов`язків відповідачем по відношенню до дитини відсутні. Суд вважає, що тривалі сімейні зв"язки між біологічним батьком і дитиною втрачені, через відсутність спілкування з дитиною протягом майже шести років. Хлоцець сприймає чоловіка матері, як батька. Виходячи з оцінки доказів, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо та умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, яка відповідно до ст. 9 Конституції України діє як складова національного законодавства України, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Статтею 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчим органами, першочергова увага приділяються якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Виходячи з найкращих інтересів дитини, і того факту, що батько свідомо та умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, суд вважає, що є підстави для обрання крайнього заходу у вигляді позбавлення відповідача батьківських прав. Враховуючи вищевикладене, відповідачем було порушено право дитини на належне виховання з боку відповідача, а тому позовні вимоги щодо позбавлення його батьківських прав підлягають задоволенню.

Outcome: approved