Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «СКАЙ» звернулося із позовом до суду до [PERSON] про стягнення коштів в порядку регресу, посилаючись на те, що 31.12.2014 року в м. Києві, на вул.. Я. Коласа - Г. Юри, сталася дорожньо - транспортна пригода за участю транспортного засобу «ЗАЗ» д/н [NUMBER], яким керував [PERSON], та транспортного засобу «Ніссан», д/н [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Святошинського районного суду м. Києва №759/213/15-п від 20.01.2015 р. [PERSON], було визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ст.. 124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Позивач зазначив, що в результаті протиправних дій автомобіль «Ніссан», д/н [NUMBER] отримав пошкодження, чим було заподіяно майновий збиток власнику даного транспортного засобу. Вартість матеріального збитку транспортного засобу згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку від 03.03.2015р. складає 8671,01 грн. Позивач зазначив, що згідно з Наказом №975-СВ від 26.06.2015р. та визначенням розміру виплати страхового відшкодування, у відповідь на заяву про страхове відшкодування ПАТ «СК «СКАЙ» відшкодувало потерпілому страхове відшкодування у сумі 7671,01 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2722 від 03.07.2015 року , тому позивач вимушений звернутися до суду з позовом. В судове засідання представник позивачанез"явився позовні вимоги підтримав просив розглядати справу за відсутності представника ( а.с.38,55), позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на докази подані до матеріалів справи. Відповідач в судове засідання з'явився, проти позову заперечував, вкзував, що в день ДТП, яке мало місце 31.12.2014 року ним об 14-54 год, було здійснено телефонний дзвінок у Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «СКАЙ» за телефонним номером [NUMBER], який вказаний у Полісі обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/9428305, та повідомив про обставини ДТП, про що надав суду роздруківку телефонних дзвінків абонента за №3080934613181, а також надав суду оригінал стартового пакету номеру абонента 3080934613181. Також вказував, що позивачем не надано суду належного доказу щодо здійснення перерахування коштів страхового відшкодування ТДВ "СК "ВіДі-Страхування" на суму 7671,01 грн., оскільки вказний доказ належним чином не прсвідчений та не містить печатки банку та підпису посадової особи банку. Суд вислухавши доводи відповідача, та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено, що 31.12.2014 року в м. Києві, на вул.. Я. Коласа - Г. Юри, сталася дорожньо - транспортна пригода за участю транспортного засобу «ЗАЗ» д/н [NUMBER], яким керував [PERSON], та транспортного засобу «Ніссан», д/н [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Судом встановлено, що відповідачем надано детальний рахунок (а.с.64-71) з якого вбачається, що Відповідач об 14-54 год, було здійснено телефонний дзвінок у Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «СКАЙ» за телефонним номером [NUMBER], який вказаний у Полісі обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/9428305, та повідомив про обставини ДТП ( а.с.64-71). Судом встановлено, що Позивачем не надано оригіналу платіжного доручення щодо страхового відшкодування по Договору АС/9428305 від 08.01.2014р. регресна вимога №15/04/8.04/153-15 від 22.04.15 р. згідно Наказу №975-СВ від 26.06.15р., до матеріалів справи надано копію платіжного доручення №2722 (а.с.27), що визнаний судом, неналежним доказом. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч.2 ст. 1166 Цивільного кодексу України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст.1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов»язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання, або утримання, зобов»язана відшкодувати її на загальних підставах. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання,зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. А тому із доказів поданих сторонами у справі суд встановив, що відповідач своєчасно не повідомв позивача про страховий випадок, та докази на які посилається позивач відповідно до ст. 33 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не знайши свого підтвердження в ході розгляду справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути судові витрати, солідарно, що підтверджені документально. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed