Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

У серпні 2020 року [PERSON] звернувся в Дарницький районний суд м. Києва із позовною заявою до ТОВ "Вояжтревел клуб", в якій просив суд розірвати укладений між ним та відповідачем договір про надання туристичних послуг № 2-17.01.20 від 17.01.2020 року та стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у розмірі 12 510 грн. та моральну шкоду у розмірі 2 500 грн. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 17.01.2020 між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання туристичних послуг, відповідно до якого туроператор зобов"язався надати позивачеві туристичні послуги - тур "Фіорди Норвегії та Скандинавський вояж" тривалістю з 23.06.2020 по 02.07.2020, вартістю 12 510 грн., а позивач в свою чергу зобов"язався в повному обсязі оплатити вартість туристичних послуг. Того ж дня позивачем було передано туроператору за договором доручення 12 510 грн. як плату за тур. 23.06.2020 року виїзд у зазначений тур не відбувся у зв"язку із пандемією COVID-19, отже туроператор свої зобов"язання за договором не виконав. Відповідно до умов договору, якщо туроператор не може підтвердити замовлення протягом 3-х робочих днів, оплачена сума туристу повертається або за згодою туриста йому пропонується інший варіант відпочинку. В п. 4.2.2 договору вказано, що у випадку неможливості організації туристичних послуг, в зазначеній у заявці туриста строки, туроператор інформує туриста про нові строки надання туристичних послуг в письмовій формі (електронною поштою, факсом) або SMS повідомленням. У випадку відмови туриста від нових умов туру, туроператор зобов"язується повернути всі сплачені кошти. Щодо інших строків надання туристичних послуг та варіантів відпочинку, то вони були неприйнятними для позивача. 25.06.2020 позивач на адресу туроператора направив звернення з пропозицією розірвати договір та проханням повернути сплачені кошти, але відповіді на своє звернення у місячний термін не отримав. Аналогічне прохання було висловлене у електронній переписці з директором ТОВ "Вояжтревел клуб", але відповідь на нього так і не надійшла. Позивач зазначив про те. що відповідаем умови договору та законодавства інформування туриста про зміну обставин та неможливості організації туристичних послуг. У телефонній розмові директор товариства повідомив про те, що він немає достатніх коштів на рахунку та не зможе повернути всю суму одразу, однак станом на час звернення з позовом до суду кошти так і не були повернуті. Позивач також зазначає про те, що йому було завдано моральної шкоди, яка полягає у суттєвих емоційних переживаннях, та яку він оцінив у 2 500 грн. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 27.08.2020 відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було направлено копію позовної заяви з додатками, однак у встановлений строк відзив на позовну заяву подано не було. Повно і всебічно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17.01.2020 підприємство "Вояжтревел клуб", в особі директора Кікоть В.І., який діє на підставі Статуту, ліцензія № 205 від 09.02.2016, та [PERSON] уклали договір № 2-17.01.20 про надання туристичних послуг (а. с. 5 - 9). За умовами п. 1.1 договору туроператор зобов"язується забезпечити надання туристу туристичних послуг на умовах, визначених цим договором, а турист зобов"язується прийняти і своєчасно, в повному обсязі оплатити вартість туристичних послуг згідно цього договору. Пунктом 1.3 договору визначені умови та перелік замовлених туристичних послуг: назва туру - Фьорди Норвегії та Скандинавський вояж; дати тура з 23.06.2020 по 02.07.2020; транспорт - автобус; розміщення в отелі/ каюті 2-х номери /4-х місні; загальна кількість подорожуючих - 1; трансфер у програмі туру; харчування сніданки в готелях; страхування 30 000 євро; загальна вартість послуги - 12 510,00 грн. На виконання п. 2.2 договору, позивачем було сплачено у день укладення договору 100% вартості туристичних послуг у розмірі 12 510,00 грн., що підтверджується договором доручення від 17.01.2020 (а. с. 10). Таким чином позивач повністю виконав умови договору. Пунктом 4.2.2 передбачено, що у випадку неможливості організації туристичних послуг, в зазначені в заявці туриста строки, туроператор інформує туриста про нові строки надання туристичних послуг в письмовій формі або SMS повідомленням. У випадку відмови туриста від нових умов туру, туроператор зобов"язується поввернути всі сплачені кошти. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ч.1 ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Згідно п.1 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється. Відповідно до п.1 ч.6 ст. 20 Закону України «Про туризм», кожна із сторін договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі може вимагати внесення змін до цього договору або його розірвання у зв`язку із зміною істотних умов договору та обставин, якими вони керувалися під час укладення договору, зокрема у разі погіршення умов туристичної подорожі, зміни її строків. Згідно ч.7 ст. 20 вказаного Закону, туроператор (турагент) зобов`язаний не пізніш як через один день з дня, коли йому стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору на туристичне обслуговування, та не пізніш як за три дні до початку туристичної подорожі повідомити туриста про таку зміну обставин з метою надання йому можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору (турагенту) або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного обслуговування. Так, Указом Президента України № 87/2020 від 13 березня 2020 року введено в дію рішення Ради Національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричинено корона вірусом SARS-CoV-2», відповідно до якого з 17 березня 2020 року закрито регулярне пасажирське сполучення через державний кордон України, Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року № 338-р урядом запроваджено режим надзвичайної ситуації на всій території України на 30 днів до 24 квітня 2020 року (а станом на день розгляду справи з урахуванням подальших змін до цього Розпорядження до 31 жовтня 2020 року), одночасно із запровадженням карантину, який почався 12 березня 2020 року, на такий самий строк. Відповідно, належить дійти висновку, що станом на 23.06.2020 року перетин державного кордону України з туристичними цілями громадянами України був обмежений, і цю обставину туроператор усунути не міг, що визнається загальновідомим фактом. Однак відповідач жодним чином не повідомив позивача про неможливість надання йому туристичних послуг із зазначених вище підстав. Натомість позивач 25.06.2020 року звернувся до відповідача із заявою про розірвання його за згодою сторін, оскільки позивач не бажає переносити відпочинок на інший час (а. с. 11). Однак вказана заява залишилася без відповіді. Таким чином, відповідач не дотримався умов договору та вимог законодавства, у зв`язку з чим згідно ч.3 ст. 615 ЦК України вказаний договір є припиненим, а тому відсутні підстави для його розірвання у судовому порядку. Частинами 8 та 9 ст. 20 Закону України «Про туризм» передбачено, що туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, якщо це відбулося з вини туриста. Турист вправі відмовитися від виконання договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі за умови відшкодування туроператору (турагенту) фактично здійснених ним документально підтверджених витрат, пов`язаних із відмовою. Відповідачем не надано жодного доказу щодо документального підтвердження будь-яких фактично понесених туроператором чи турагентом витрат, пов`язаних з організацією туру, обумовленого договором від 17.01.2020 року, а тому підстави для утримання з належних туристу сум під приводом такого роду витрат відсутні. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача з присудженням стягнення на його користь сплачених на виконання договору про надання туристичних послуг коштів згідно ч. 3 ст. 651 ЦК України в розмірі 12 510,00 грн. Вирішуючи вимоги про стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.12 ст. 20 Закону України «Про туризм» туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо: - невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини туриста; - невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов`язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь; - невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб`єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити. Таким чином, встановивши наявність неможливості виконання договору туроператором з незалежних від нього причин, суд приходить до висновку про відсутність підстав про відшкодування моральної шкоди, а посилання позивача на ч.2 ст .22 Закону України «Про захист прав споживачів» та ст.ст. 23 ,1167 ЦК України помилковим, оскільки вказані норми передбачають відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями особи та з її вини, тоді як у цій справі встановлено невиконання умов договору з незалежних від туроператора причин. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з урахуванням звільнення позивача від сплати судового збору як споживача, судовий збір належить стягнути з відповідача на користь держави у розмірі 1681,60 грн. (840,00 грн. за вимогу немайнового характеру та 840,00 грн. за вимогу майнового характеру). На підставі викладеного,

Outcome: partial