Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

07 вересня 2018 року до суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до [PERSON] про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 31470,41 грн. за кредитним договором №1005077 від 20.10.2014 р., зі змінами від 20.01.2015 р., яка складається з 21751,63 грн. залишок боргу по кредиту, 7444,03 грн. залишок прострочених платежів по відсотках, 500,59 грн. залишок строкових нарахованих платежів по відсотках , 1331,77 грн. розмір нарахованої пені, 6,00 грн. розмір простроченої комісії, 144,87 грн. розмір 3% річних від прострочених сум заборгованості, 291,52 грн. розмір інфляційних втрат. Також просить стягнути судові витрати у розмірі 1762,00 грн. Позов обгрунтувано тим, що [PERSON] звернувся до ПАТ «Державний ощадний банк України» з метою отримання банківських послуг, у зв"язку з чим підписав договір №1005077 від 20.10.2014 року про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки, згідно якого отримав кредит у розмірі 22 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. 20.01.2015 року відповідачем було укладено додатковий договір № 1 до вищевказаного договору. Підписом відповідача у додатку № 1 до договору №1005077 від 20.10.2014 року року підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування у ПАТ «Державний ощадний банк України», які були надані йому для ознайомлення у письмовій формі. Однак, відповідач взяті на себе зобов"язання за кредитним договором не виконав, отримані кредитні кошти не повернув, відсотки та комісію за користування кредитом не сплатив. В зв"язку порушенням боргових зобов"язань позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з"явився, подавши до суду клопотання за змістом якого позов підтримує та просить такий задоволити, а розгляд справи здійснювати у відсутності представника банківської установи, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, хоча у відповідності до вимог ст.ст.128-130 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив, жодних заяв, клопотань та/або відзиву на позов не поступало, а тому, згідно ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. З огляду на вказане, суд, виходячи з положень ст. ст. 280-281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання усіх учасників справи чи у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідач звернувся до ПАТ «Державний ощадний банк України» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав договір №1005077 від 20.10.2014 року про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки, згідно якого отримав кредит у розмірі 22 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. 20.01.2015 року відповідачем було укладено додатковий договір № 1 до вищевказаного договору. Підписами відповідача у додатках № 1, № 2 та № 3 до договору № 906209 від 03.12.2013 року та у додатку № 4 до додаткового договору від 13.07.2015 року підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування у ПАТ «Державний ощадний банк України», які були надані йому для ознайомлення у письмовій формі.Підписом відповідача у додатку № 1 до договору №1005077 від 20.10.2014 року підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування у ПАТ «Державний ощадний банк України», які були надані йому для ознайомлення у письмовій формі. Відповідно дост. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. ПАТ «Державний ощадний банк України» свої зобов"язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Однак, Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Як вбачається із наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості, відповідач станом на 17.08.2018 року має заборгованість у сумі 31 470 грн. 41 коп. з яких: 21751,63 грн. залишок боргу по кредиту, 7444,03 грн. залишок прострочених платежів по відсотках, 500,59 грн. залишок строкових нарахованих платежів по відсотках , 1331,77 грн. розмір нарахованої пені, 6,00 грн. розмір простроченої комісії, 144,87 грн. розмір 3% річних від прострочених сум заборгованості, 291,52 грн. розмір інфляційних втрат. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно дост. 1048 ЦК України. Згідно ст. ст.525,526,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. З огляду на те, що відповідач прострочив погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, належним чином не повертає отриманий кредит, не виконує взятих за договором зобовязань, суд дійшов до висновку, що позов ПАТ «Державний ощадний банк України» підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 1 762 грн..

Outcome: approved