Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивачі звернулися до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області позовною заявою до Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, Комунального підприємства Дніпропетровського району «Бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності на домоволодіння. Представник позивачів у судове засідання не зявилася, надала заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд визнати за кожним з позивачів право власності на 1/3 частину домоволодіння №22 по вул. Суслова ([PERSON]) в м Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Представник Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області у судове засідання не зявився, відповідно до заяви голова міської ради просить суд слухати справу за відсутності представника міської ради. Представник Комунального підприємства Дніпропетровського району «Бюро технічної інвентаризації» у судове засідання не зявився, відповідно до заяви директора бюро просить суд слухати справу за відсутності представника бюро технічної інвентаризації. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, дійшов до наступного. Так, згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню (ст. 61 ЦПК України). [PERSON] з квітня 1978 року працював ветеринарним фельдшером в радгоспі "Підгородній" Дніпропетровського району, який був реорганізований спочатку в ГАП "Підгородній", а потім в КСП "Підгородній", що підтверджується записами в моїй трудовій книжці. Його сім'я на той час складалася з 4-х осіб та не мала власного житла, позивачі вимушені були проживати в найманому житлі, тому потребували поліпшення житлових умов. Згідно наказу від 18.07.1994 року №216 по ГАТ "Підгородній" [PERSON] та його сім'ю - дружину та двох синів вселено в жилий будинок, який належав господарству, по вул. Суслова, 22 в м. Підгородне з 18 липня 1994 року. Це підтверджується копією наказу від 18.07.1994 року №216, яка була отримана в архівному відділі Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області. Факт роботи позивача [PERSON] в ГАТ "Підгородній" підтверджується копією трудової книжки. 19 липня 1994 року позивачі по справі вселилися в спірне домоволодіння. Позивачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO] в липні 1994 року, а позивач [PERSON] став зареєстрований при отриманні паспорту в липні 2006 року після досягнення повноліття, що підтверджується домовою книгою. Вказані обставини свідчать про те, що сторони вселилися в спірне домоволодіння та проживають в ньому на законних підставах. З моменту вселення в домоволодіння сторони користуються всіма приміщеннями жилого будинку та надвірними будовами, підтримують його в належному технічному стані, регулярно проводять поточні ремонти. Газифікували будинок в 1995 році. Постійно сплачують земельний податок, про що свідчить довідка про відсутність заборгованості зі сплати земельного податку. Домоволодіння в цілому складається з житлового будинку А-1, прибудов:а-1,а1-1, а2-1; а3 - ґанку житловою площею 41,0 кв.м, житловою площею 75,4 кв.м, а також господарських будівель та споруд: сараю - Б, В - погрібу з шийкою, Г - навісу, Д - убиральні; №1-9,1 - споруд. Вартість спірного домоволодіння згідно звіту про оцінку майна складає 100 556 грн. В 2016 році позивачі вирішили оформити право власності на домоволодіння. Але в процесі збору документів з'ясувалося, що право власності на домоволодіння власником, а саме радгоспом "Підгородній" в установленому законом порядку зареєстровано не було. Згідно зведеного акту вартості будівель та споруд з інвентаризаційної відомості на спірне домоволодіння за станом на січень 1988 року володільцем його вказаний радгосп "Підгородній". На запит адвоката КП Дніпропетровського району "БТІ" надана довідка від 09.08.2016 року про те, що документ, що встановлює право власності на нерухоме майно в архівній справі відсутній. В Підгородненській міській раді також відсутня будь-яка інформація щодо належності спірного домоволодіння, що підтверджується відповіддю від 28.07.2016 року №1566, отриманою на запит адвоката. Вказані обставини свідчать про те, що на цей час спірне домоволодіння фактично є безхазяйним. Відповідно до ч. 1 ст. 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває права власності на це майно. В п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 роз'яснено, що при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалося протягом всього строку набувальної власності. Вказані в позовній заяві обставини свідчать про те, що позивачі добросовісно заволоділи чужим майном і власник майна позивачам не був відомий. Домоволодіння позивачі користувалися відкрито, не приховуючи цього факту. Факт безперервного володіння майном підтверджується домовою книгою, в якій зазначено, що позивачі зареєстровані в спірному домоволодінні з 1994 року. Враховуючи викладені обставини є підстави для визнання за позивача права власності на спірне домоволодіння. Право власності за набувальною власністю на нерухоме майно набувається за рішенням суд, що в даному випадку є підставою для звернення до суду з позовом. За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивачів необхідно стягнути судові витрати у сумі 528 грн. 50 коп. з кожного. Ні підставі вищевикладеного,

Outcome: approved