Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради звернувшись з позовом до Рівненського міського суду Рівненської області, просить за ухилення від виконання обов"язків по вихованню дитини, позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно її доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову вказує, що на обліку обліку у відділі правового та соціального захисту дітей служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської перебуває малолітня [PERSON], [INFO]. Дитина проживала в сім"ї, в якій батьки або особи, що їх замінюють ухиляються від виконання батьківських обов"язків. Дані про батька дитини в актовому записі про народження вказані згідно з ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України (одинока мати). У вересні 2015 року до служби у справах дітей надійшов лист від Рівненського міського центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді про залучення представника служби до обстеження матеріально-побутових умов проживання та проведення профілактичної бесіди щодо належного виконання батьківських обов"язків з [PERSON] стосовно малолітньої доньки, [PERSON]. Дитина разом з матір"ю проживали у квартирі [PERSON], співмешканця [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. Згідно з інформацією Рівненського міського центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді, [PERSON] схильний до зловживання алкоголем та до агресивної поведінки. Умови для проживання та розвитку дитини у його квартирі були створені частково. Під час візиту в сім"ю, [PERSON] не могла конкретно показати спальне місце дитини та достатню кількість продуктів для харчування малолітньої [PERSON]. Під час здійснення оцінки потреб було виявлено, що мати з дитиною не відвідувала дитячого педіатра протягом року, дівчинка потребувала методично обстеження, лікування та влаштування до спеціалізовано навчального закладу. Центром неодноразово проводились профілактичні бесіди щодо важливості регулярного проходження медичного огляду та вчасного лікування дитини, роз"яснювалась, як негативна поведінка дорослих впливає на психоемоційних розвиток дитини, однак жінка не усвідомлює проблеми, вважає певну негативну поведінку нормою та не виявляє бажання до співпраці. До служби у справах дітей у жовтні 2015 року надійшли повідомлення від [PERSON] (бабусі малолітньої [PERSON]) та [PERSON] (тітки малолітньої [PERSON]), у яких вони вказують що [PERSON] 12 жовтня 2015 року залишила свою трирічну доньку [PERSON] на бабусю, [PERSON] Повідомляли, що на телефонні дзвінки мама не відповідає, не цікавиться дитиною, не забезпечує її необхідними продуктами харчування. [INFO] дитині виповнилося 4 роки, [PERSON] не прийшла, не зателефонувала та не привітала дитину з Днем народження. [PERSON] повідомила, що не має змоги у подальшому займатися вихованням та утриманням малолітньої онуки [PERSON] у зв"язку із тривалими хворобами. За адресою проживання [PERSON] неодноразово направлялися виклики про необхідність з"явитися до служби у справах дітей для надання пояснення стосовно виконання нею батьківських обов"язків по відношенню до малолітньої [PERSON]. 14 січня 2016 року до служби у справах дітей прийшла [PERSON] та надала письмове пояснення стосовно виконання батьківських обов"язків в якрму зазначила, що від своєї матері дізналась про те, що [PERSON] знаходиться у КЗ "Рівненський обласний навчально-реабілітаційний центр". Працівниками служби із [PERSON] проведено профілактичну бесіду щодо належного виховання дитини, наголошено про обов"язок відвідувати дитину у КЗ "Рівненський обласний навчально-реабілітаційний центр" POP та забезпечувати [PERSON] необхідними речами. [PERSON] зобов"язалась відвідувати дитину в навчальному закладі. У своєму поясненні [PERSON] також зазначила, що усвідомлює про наслідки невиконання батьківських обов"язків та те, що може бути позбавленою батьківських прав стосовно своєї доньки, проте позитивних результатів робота з [PERSON] не дала. В судове засідання представник позивача подала письмове клопотання, в якому просить справу розглянути у їх відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задоволити в повному обсязі. Відповідач будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи у судове засідання не з"явилася повторно, клопотань про розгляд справи за її відсутності до суду не надіслала. Суд, вважає можливим розгляд справи провести у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення у справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що батьками малолітньої [PERSON] є - [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиці, про що в книзі реєстрації народжень 15.11.2011 року зроблено відповідний актовий запис №2937. Відомості про батька малолітньої дитини [PERSON] в свідоцтві про народження проведені згідно з ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується листом від 21.10.2015 року №7854/08-04-31 відділу ДРАЦС Рівненського МУЮ. 30 вересні 2015 року до служби у справах дітей надійшов лист від Рівненського міського центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді про залучення представника служби до обстеження матеріально-побутових умов проживання та проведення профілактичної бесіди щодо належного виконання батьківських обов"язків з [PERSON] стосовно малолітньої доньки, [PERSON]. Дитина разом з матір"ю проживали у квартирі [PERSON], співмешканця [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. Комісією у складі працівників служби у справах дітей, Рівненського міського центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді, дільничним інспектором міліції було встановлено, що 2-кімнатна квартира забезпечена частково меблями та побутовою технікою, на дивані розкидані недопалки, на вікнах стояли порожні пляшки з-під спиртних напоїв. Малолітня [PERSON] на час обстеження була відсутня за даною адресою. Мати, [PERSON] пояснила, що донька тимчасово проживає з бабусею, [PERSON], 1945 р. н., за адресою: [ADDRESS]. З [PERSON] було проведено профілактичну бесіду, під час якої вона була попереджена про адміністративну відповідальність за ухилення від створення належних умов життя та виховання дитини, відповідно до ст. 184 СК України про адміністративні правопорушення. Також матері роз"яснено ст. 150 СК України щодо обов"язків займатися вихованням та розвитком дитини, ст. 164 СК України щодо підстав позбавлення батьківських прав та ст. 170 СК України щодо відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав. У жовтні 2015 року надійшли повідомлення від [PERSON] (бабусі малолітньої [PERSON]) та [PERSON] (тітки малолітньої [PERSON]), у яких вони вказують що [PERSON] 12 жовтня 2015 року залишила свою трирічну доньку [PERSON] на бабусю, [PERSON] Повідомляли, що на телефонні дзвінки мама не відповідає, не цікавиться дитиною, не забезпечує її необхідними продуктами харчування. [INFO] дитині виповнилося 4 роки, [PERSON] не прийшла, не зателефонувала та не привітала дитину з Днем народження. [PERSON] повідомила, що не має змоги у подальшому займатися вихованням та утриманням малолітньої онуки [PERSON] у зв"язку із тривалими хворобами.. Актом обстеження матеріально-побутових умов від 02 листопада 2015 року встановлено, що дитина проживає за адресою [ADDRESS] разом із бабусею, [PERSON], яка повідомила що в подальшому не має можливості доглядати та утримувати онуку. При огляді дитини дитячим педіатром було визначено потребу у госпіталізації малолітньої [PERSON] до міської дитячої лікарні. Малолітня [PERSON] доставлена до міської дитячої лікарні за адресою, м. Рівне, вул. В.Чорновола, 72, та знаходилась на стаціонарному лікуванні у відділенні педіатрії без супроводу матері. За час перебування на стаціонарному лікуванні в міській дитячій лікарні мати жодного разу не поцікавилась станом здоров"я доньки, не провідувала її. З оглянутого судом витягу з протоколу діагностичного засідання ПМПК від 10 листопада 2015 року № 456/3245 вбачається, що [PERSON] рекомендовано навчання за програмою для дітей з тяжкими порушеннями мовлення, розвиток когнітивної сфери, потребує індивідуального контролю і підтримки позитивної мотивації у процесі навчання, розвиткова робота з психологом з формування навичок соціальної взаємодії, охоронно-педагогічний режим зорового навантаження. Згідно епікризу № 4050 13 листопада 2015 року встановлено, що [PERSON] була виписана з міської дитячої лікарні в задовільному стані. Згідно з висновком обласної ПМПК та направлення управління освіти та науки Рівненської ОДА, влаштована до комунального закладу "Рівненський обласний навчально-реабілітаційний центр" Рівненської обласної ради, де перебуває на даний час. 13 листопада 2015 року службою у справах дітей були направленні матеріали до Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Рівненській області про притягнення [PERSON], до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП за невиконання обов"язків щодо виховання дитини. З інформації від 16.11.2016 року вих.№93-ю комунального закладу "Рівненський обласний навчально-реабілітаційний центр" вбачається, що за жовтень-листопад 2016 року мама жодного разу не відвідувала свою малолітню дитину [PERSON], ні усно, ні по телефону не цікавиться життям, розвитком та здоров"ям дитини. Під час відвідування матір"ю своєї доньки (а саме: 12.02.2016, 29.07.2016 та 07.09.2016) працівниками закладу проводилися бесіди щодо належного виховання, забезпечення необхідними речами та канцелярським приладдям своєї дитини. Відповідно до рапорта дільничого офіцера поліції Рівненського ВП ГУ НП в Рівненській області від 14.12.2016 року, [PERSON] характеризується з негативної сторони, а саме: постійно зловживає алкогольними напоями, порушує громадський порядок, постійно конфліктує з сусідами. За фактами порушень громадського порядку до Рівненського відділу поліції ГУ НП в Рівненській області неодноразово надходили скарги на поведінку [PERSON] З нею неодноразово проводилась профілактична робота виховного характеру, однак дана громадянка продовжує вести аморальний спосіб життя, що виражається у систематичному зловживанні алкогольними напоями спільно із її співмешканцем [PERSON], відсутності постійного і тимчасового місця роботи. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов"язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров"я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" предметом основної турботи та основним обов"язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Крім того, ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов"язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз"яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов"язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'"сування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Як встановлено судом, мати [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків щодо виховання дитини, матеріально не допомагає. Дитина знаходиться у комунальному закладі "Рівненський обласний навчально-реабілітаційний центр" Рівненської обласної ради. Статтею 164 СК України визначено підстави позбавлення батьківських прав, а саме ухилення батька від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Відповідачка [PERSON] не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу та свідомо нехтує своїми обов"язками. Про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно її малолітньої дочки [PERSON], [INFO], свідчить висновок Органу опіки та піклування виконкому Рівненської міської ради №08-5757 від 14 грудня 2016 року. На підставі викладеного, беручи докази в їх сукупності суд вважає, що наявні усі підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав стосовно її малолітньої дочки. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved