Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

У січні 2019 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права особистої приватної власності на квартиру. Позивач вказує, що з 14 січня 1984 року перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Октябрського районного народного суду м. Полтави від 15.12.1988 року, вони є батьками [PERSON] . Після розірвання шлюбу вони з колишнім чоловіком проживали окремо та не підтримували шлюбні відносини. У 1989 році [PERSON] переїхав до м. Караганда, де зареєстрував факт розірвання шлюбу та 15.12.1989 року уклав інший шлюб з [PERSON] . Вона ж розірвання шлюбу в органах РАЦС зареєструвала 30.05.2003 року, про що отримала Свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 30.05.2003 року. \~ \~ \~ \~19 січня 2001 року на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Лазоренко О.В., зареєстрованого в реєстрі за реєстровим номером 164, вона за особисті кошти придбала квартиру [ADDRESS] та 21 березня 2001 року зареєструвала право власності на неї в КП Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор". У жовтні 2018 року звернулась до нотаріуса з приводу продажу квартири та отримала відповідь, зі змісту якої випливає, що для укладення угоди необхідна згода її колишнього чоловіка [PERSON] чи визнання квартири особистою приватною власністю. [INFO] [PERSON] помер, спадкоємцями належного йому майна є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Просить визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на квартиру [ADDRESS] , набуту на підставі Договору купівлі-продажу від 19 січня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Лазоренко О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 164. Учасники процесу в судове засідання не з`явились, незважаючи на те, що були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Позивач [PERSON] про причини неявки суд не повідомила, доручивши представляти її інтереси представнику адвокату Морозу С.В. Представник позивача адвокат Мороз С.В. надав заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі та участі позивача, в якій просив позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які повідомлялись за зареєстрованим і останнім відомим позивачу місцем проживання та шляхом опублікування оголошення на сайті суду, про причини неявки не повідомили. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 14 січня 1984 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Октябрського районного народного суду м. Полтави від 15.12.1988 року. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . У 1989 році [PERSON] переїхав до м. Караганди, Казахстан, де зареєстрував розірвання шлюбу з позивачкою [PERSON] згідно рішення Октябрського районного народного суду м. Полтави від 15.12.1988 року. 15 грудня 1989 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрував шлюб з [PERSON] , [INFO] , в Октябрському районному відділі ЗАГС м. Караганди, актовий запис № 611. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловіку - " [PERSON] ", дружині - " [PERSON] ", що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 15.12.1989 року. Позивач [PERSON] розірвання шлюбу на підставі рішення Октябрського районного народного суду м. Полтави від 15.12.1988 року зареєструвала лише 30.05.2003 року, що об`єктивно підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 30.05.2003 року, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Полтави, яким в цей же день зроблений відповідний актовий запис за № 97. Разом з тим, в період після розірвання шлюбу судом та до реєстрації розірвання шлюбу позивач [PERSON] набула у власність нерухоме майно. На підставі Договору купівлі-продажу від 19 січня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Лазоренко О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 164, [PERSON] придбала у гр. [PERSON] квартиру [ADDRESS] , у житловому панельному будинку, зазначеному на плані літ. "А-9" та складається в цілому із коридору 1 пл. 8,60 кв.м, вбудованої шафи 2 пл. 0,40 кв.м, кухні 3 пл. 9,40 кв.м, кімнати жилої 4 пл. 17,20 кв.м, кімнати жилої 5 пл. 7,20 кв.м, ванної 6 пл. 2,60 кв.м, туалету 7 пл. 1,00 кв.м, кімнати жилої 8 пл. 12,40 кв.м, лоджії пл. 1,50 кв.м, лоджії пл. 2,60 кв.м, жилою площею 36,80 кв.м. Право власності на квартиру зареєстровано за [PERSON] Полтавським бюро технічної інвентаризації 21.03.2001 року за реєстрованим № 17211 у реєстровій книзі № 128. Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , виготовленого ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" станом на 17.09.2015 року, квартира посімейного заселення розташована на 6 поверсі 9 поверхового будинку та складається з 3 кімнат житловою площею 37,5 кв.м, у тому числі: 1-а кімната (4) площею 17,2 кв.м, 2-а кімната (5) площею 7,9 кв.м, 3-я кімната (8) площею 12,4 кв.м, коридору (1) площею 8 кв.м, кухні (3) площею 9,1 кв.м, санвузла (6) площею 3,2 кв.м. Квартира обладнана лоджією (з к=0,5) площею 1,5 кв.м, лоджією (з к=0,5) площею 2,6 кв.м. Загальна площа квартири 61,9 кв.м. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з даним позовом, позивач послалась на те, що у неї виникли перешкоди при спробі розпорядитись власним нерухомим майном. Відповідно до довідки Приватного нотаріуса Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Полтавського міського нотаріального округу за вих. № 412/01-16 від 26.10.2018 року, для посвідчення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , потрібно надати згоду на продаж вказаної квартиру колишнього чоловіка [PERSON] , 1961 року народження, або надати рішення суду про визнання вказаної квартири об`єктом права особистої приватної власності. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 55 років, про що 27 лютого 2017 року складено відповідний актовий запис № 347, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 27 лютого 2017 року Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Полтавській області. Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 50083993 від 30.11.2017 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Колотіловим О.М. заведена спадкова справа № 28/2017 у спадковому реєстрі № 61651444 після смерті [PERSON] . Згідно повідомлення приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Колотілова О.М. за вих. № 484/01-16 від 01.07.2019 року спадкову справу після смерті [PERSON] заведено 30 листопада 2017 року за заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину, поданою 30 листопада 2017 року [PERSON] , [PERSON] (місце проживання яких зареєстровано за адресою: [ADDRESS] ). У спадковій справі також знаходиться заява про видачу свідоцтв про право на спадщину, подана 30 листопада 2017 року [PERSON] (місце проживання якого зареєстровано за адресою: [ADDRESS] ). Інформація про інших спадкоємців станом на 01 липня 2019 року не надходила. Таким чином, встановлені судом обставини безперечно свідчать про те, що шлюб між позивачем у справі [PERSON] та [PERSON] розірваний на підставі рішення Октябрського районного народного суду м. Полтави від 15.12.1988 року. За змістом норми ст. 44 КпШС України, чинного на час припинення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , шлюб вважається припиненим з моменту реєстрації розлучення в органах реєстрації актів громадянського стану. В ст.\~180\~КпШС України\~визначено,\~що реєстрація розірвання шлюбу на підставі рішення суду провадиться по пред`явленні подружжям або одним з них копії судового рішення, що набрало законної сили, а також квитанції про сплату встановленої судом суми. Позивач [PERSON] зареєструвала розірвання шлюбу лише 30.05.2013 року, проте її колишній чоловік [PERSON] 15 грудня 1989 року зареєстрував шлюб з [PERSON] , що об`єктивно не було можливим без реєстрації ним розірвання шлюбу, проте такі відомості у розпорядженні позивача відсутні, встановити їх не представляється можливим. Таким чином, суд вважає доведеним той факт, що першим з подружжя розірвання шлюбу зареєстрував [PERSON] не пізніше 15.12.1989 року, і саме з цієї дати шлюб між подружжям [PERSON] та [PERSON] є розірваним. Квартиру [ADDRESS] позивач [PERSON] набула значно пізніше згідно договору купівлі-продажу від 19 січня 2001 року. За змістом норми ч. 1 ст. 22 КпШС України, чинної як на час розірвання шлюбу, так і на час придбання позивачем спірного нерухомого майна, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Враховуючи викладене, аналізуючи докази в їх сукупиності, суд приходить до висновку про доведеність того факту, що на час придбання [PERSON] квартири [ADDRESS] шлюб між нею та [PERSON] був розірваний, відтак вказане майно не є спільним майном подружжя, а особистою приватною власністю позивачки, а тому вважає її позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved