overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що на підставі кредитного договору № ІФ01-00010 від 18.02.2014 року позивачем було надано відповідачу кредит в сумі 7940 грн. Згідно з умовами даного договору кредит був наданий відповідачу на термін до 18.08.2016 року зі щомісячною сплатою 8% річних від залишку суми кредиту та 6% комісії від залишкової суми кредиту. Даним договором передбачено відповідальність відповідача за порушення строків повернення кредиту у вигляді відсотків та штрафних санкцій. Однак, відповідачем порушені його умови. Станом на 29.09.2014 року заборгованість становить 11374 грн. 65 коп. Представник позивача в судове засідання не з»явився. Від нього надійшла заява, у якій він просив справу розглядати у його відсутності, позов підтримує, просив його задоволити. Відповідач в судове засідання не з»явилася, хоча про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялася, у зв»язку з чим було ухвалено розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи та зібрані по ній докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов"язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплачувати відсотки. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов"язання має виконуватись належним чином і відповідно до умов договору. Якщо у зобов"язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Встановлено, що 18.02.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № ІФ01-00010 з остаточним погашенням кредиту строком до 18.08.2016 року, на підставі якого останній отримав кредит у сумі 7940 грн. Згідно ч.2 ст. 1050, ч.2 ст.1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитодавця вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Внаслідок неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору загальна сума заборгованості за цим договором станом на 29.09.2014 року заборгованість становить 11374 грн. 65 коп., з них: 7931 грн. - сума фінансового кредиту; 314,30 грн. - штраф; 300 грн. - штраф, 2829 грн. 17 коп. - комісія. Згідно ст.ст. 610, 611 ЦК України, невиконання зобов"язання або виконання його з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання являється порушенням зобов"язання. В разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, здобутими по справі доказами, стверджується, що позовні вимоги є підставними і обгрунтованими, а отже підлягають до задоволення. Також з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 526, 530, 610 - 612, 622, 622-625, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що на підставі кредитного договору № ІФ01-00015 від 26.02.2014 року позивачем було надано відповідачу кредит в сумі 5000 грн. Згідно з умовами даного договору кредит був наданий відповідачу на термін до 26.02.2016 року зі щомісячною сплатою 8% річних від залишку суми кредиту та 8% комісії від залишкової суми кредиту. Даним договором передбачено відповідальність відповідача за порушення строків повернення кредиту у вигляді відсотків та штрафних санкцій. Однак, відповідачем порушені його умови. Станом на 20.04.2015 року заборгованість становить 8913 грн. 94 коп. Представник позивача в судове засідання не з»явився. Від нього надійшла заява, у якій він просив справу розглядати у його відсутності, позов підтримує, просив його задоволити. Відповідач в судове засідання не з»явилася, хоча про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялася, у зв»язку з чим було ухвалено розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи та зібрані по ній докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов"язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплачувати відсотки. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов"язання має виконуватись належним чином і відповідно до умов договору. Якщо у зобов"язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Встановлено, що 26.02.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № ІФ01-00015 з остаточним погашенням кредиту строком до 26.02.2016 року, на підставі якого останній отримав кредит у сумі 5000 грн. Згідно ч.2 ст. 1050, ч.2 ст.1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитодавця вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Внаслідок неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору загальна сума заборгованості за цим договором станом на 20.04.2015 року заборгованість становить 8913 грн. 94 коп., з них: 4980,54 грн. - сума фінансового кредиту; 550 грн. - штраф; 283,29 грн. - проценти за користування фінансовим кредитом, 3100 грн. 11 коп. - комісія. Згідно ст.ст. 610, 611 ЦК України, невиконання зобов"язання або виконання його з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання являється порушенням зобов"язання. В разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, здобутими по справі доказами, стверджується, що позовні вимоги є підставними і обгрунтованими, а отже підлягають до задоволення. Також з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 526, 530, 610 - 612, 622, 622-625, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, вказуючи на те, що 27 червня 2012 року він позичив відповідачу 2400 грн.. Згідно розписки, відповідач зобов"язався повернути позичивачеві гроші не пізніш як до 30 січня 2013 року, але відповідач ухиляється від виконання свого зобов"язання. Тому позивач змушений звертатися до суду про стягнення боргу за договором позики і просить стягнути з відповідача на його користь 2400 грн. боргу та судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп., оскільки відповідач не виконав взятого на себе зобов"язання. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явився, але надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі. Позов підтримує та просить його задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав: Згідно ч.2 ст.1046 Цивільного кодексу України договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Стаття 1047 ч.2 Цивільного кодексу України вказує, що підтвердженням укладення договору позики та його умов може бути представлена розсписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.625 боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов"язання. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] 27.06.2012 року в простій письмовій формі уклали договір позики, згідно якого [PERSON] позичив у [PERSON] гроші в сумі 2400 гривень строком до 30.01.2013 року, які зобов"язувався повернути готівкою у визначений в розсписці строк в сумі 2400 грн.. Підтвердженням укладення договору позики та його умов є представлена позивачем розсписка позичальника, яка посвідчує передання йому позикодавцем вищевказаної грошової суми та строк її повернення..Доказів повернення боргу відповідач суду не надав. Оцінюючи докази по справі, суд вважає, що договір позики, який сторони уклали в письмовій формі є підставою для задоволення позову про стягнення боргу в сумі 2400 грн. Також суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Голосіївської РДА в м. Києві про зобов"язання надати ордер . В огрунтування позову зазначає, що разом зі своєю родиною з 2003 року вона постійно проживає в квартирі [ADDRESS] , на підставі постанови про закінчення виконавчого провадження про вселення . Проте ордер на вказане житло вона не отримала в зв"язку з чим і звертається до суду з вказаним позовом та просить суд зобов"язати відповідачів видати їй ордер на родину з чотирьох осіб на квартиру [ADDRESS] . В судове засідання позивач подала клопотання про розгляд справи за її відсутності та просила позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідачів до суду не з"явився. Судом про дату судового розгляду судом повідомлений належним чином та у встановлений законом порядок. Треті особи до суду до суду не з"явилися. Судом про дату судового розгляду повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Позивачка [PERSON] разом зі своєю родиною з 2003 року вона постійно проживає в квартирі [ADDRESS] , на підставі постанови про закінчення виконавчого провадження про вселення . Відповідно до Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24.09.2002 року в справі за № 2-1431 за [PERSON] та членами її родини, було визнано право користування квартирою [ADDRESS] яка складається з двох жилих кімнат площею 18,1 кв.м. та 10,2 кв.м , кухні 6,4 кв.м та коридору 6 кв.м. Одночасно зобов"язано Голосіївську районну у м. Києві державну адміністрацію надати позивачу та членам її сім"ї ордер на вищевказану квартиру . Проте рішення суду до цього часу Голосіївською РДА не виконано. Згідно Довідки ф.№ 3 , [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON] постійно проживають та зареєстровані у спірній квартирі (а.с.12) . Позивачкою на вказане житлове приміщення офрмлено Технічний паспорт від 30.06.2016 року (а.с.13-15). За матеріалами справи позивачка неодноразово зверталася до відповідача з заявами про видачу їй ордера на квартиру [ADDRESS]. Однак вказані звернення позитивного результату не дали. Відповідно до статті 47 Конституції України та ст.1 Житлового кодексу України кожен має право на житло. Згідно з вимогами ст.9 ЖК України громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду. Відповідно до вимог ст. 58 ЖК України на підставі рішення про надання житлового приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду, виконавчий комітет районної, міської, районної в місті,селищної, сільської ради народних депутатів видяє громадянину ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Враховуючи вищенаведені обставини та з метою захисту житлових прав [PERSON] та її родини, суд вважає вимоги позову обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи тим, що з 2008 року до вересня 2010 року вона проживала однією сім"єю з відповідачем [PERSON] Від проживання однією сім"єю у них народився син [PERSON], [INFO] Відповідач є батьком дитини, однак з ним не спілкується, не цікавиться його розвитком, участі у вихованні не приймає, не цікавиться його матеріально-побутовими умовами проживання, матеріальної допомоги не надає. Згідно рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 23.09.2011 року відповідача [PERSON] зобов"язано сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно але не менше 30% неоподаткованого мінімуму доходів громадян на утримання сина [PERSON] до досягнення ним повноліття. Однак мається заборгованість в розмірі 23 774 грн.19 коп. Крім того 06.11.2015 року [PERSON] написав нотаріальну відмову від малолітнього сина. Прохає суд постановити рішення яким позбавити громадянина України [PERSON], [INFO], батьківських прав щодо сина [PERSON], [INFO] Стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, на його задоволенні наполягає. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечував щодо позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON] Представник третьої особи [PERSON] вважає за доцільне позбватти відповідача [PERSON] батьківських прав. Заслухавши учасників процесу, дослідивши обставини справи, докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав якщо вони , він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] з 2008 року до вересня 2010 року проживали однією сім"єю та мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO] Дитина проживає з матір"ю та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] є батьком дитини, однак з сином не спілкується, не цікавиться його розвитком, участі у вихованні не приймає, не цікавиться його матеріально-побутовими умовами проживання, матеріальної допомоги не надає. Згідно рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 23.09.2011 року відповідача [PERSON] зобов"язано сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно але не менше 30% неоподаткованого мінімуму доходів громадян на утримання сина [PERSON],[INFO] до досягнення ним повноліття. Однак аліменти не сплачуються, що підтверджуються довідкою ВДВС Лубенського МРУЮ, та мається заборгованість в розмірі 23 774 грн.19 коп. 06.11.2015 року [PERSON] написав нотаріальну відмову від сина. Внаслідок бездіяльності, ухилення батька від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини, створилися умови, які шкодять інтересам неповнолітнього. Перелічені факти свідчать про те, що [PERSON] не виконує батьківські обов»язки відносно сина [PERSON], [INFO], не виявляє щодо нього батьківської турботи, що є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 281593,62 грн., оскільки 18.12.2007 року між [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" був укладений кредитний договір № МК-130-07, відповідно до якого Банк надав третій особі - [PERSON] кредит в розмірі 50000,00 грн. на термін до 17.12.2010 року, зі сплатою 20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення умов договору та норм закону [PERSON] взяті зобов"язання не виконала і станом на 05.10.2015 року має заборгованість в розмірі 281593,62 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 48891,64 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 97862,91 грн.; пеня за своєчасне невиконання зобов"язань - 121191,75 грн.; штраф (фіксована частина) - 250,00 грн.; штраф (процентна складова) - 13397,32 грн. Позивач просить сятгнути з відповідачки 281593,62 грн. заборгованості за кредитом та сплачені судові витрати в розмірі 4223,90 грн. Представник позивача в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідачка до суду не з"явилась, причини неявки не повідомила, про день розгляду справи повідомлялась належним чином, про що свідчать повідомлення. Третя особа - [PERSON] до суду не з"явився, прияини неявки не повідомив, про день розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Судом встановлено, що 18.12.2007 року між [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" був укладений кредитний договір № МК-130-07, відповідно до якого Банк надав третій особі - [PERSON] кредит в розмірі 50000,00 грн. на термін до 17.12.2010 року, зі сплатою 20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення умов договору та норм закону [PERSON] взяті зобов"язання не виконала і станом на 05.10.2015 року має заборгованість в розмірі 281593,62 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 48891,64 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 97862,91 грн.; пеня за своєчасне невиконання зобов"язань - 121191,75 грн.; штраф (фіксована частина) - 250,00 грн.; штраф (процентна складова) - 13397,32 грн. Дані обставини підтверджуються кредитним договором, та розрахунками. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. А тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Підлягають також задоволенню і вимоги в частині стягнення з відповідачів судових витрат, оскільки це підтверджується відповідним платіжним дорученням від 08.12.2015 р. (а.с.19).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Публічного акціонерного товариства [PERSON] "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 36611,90 доларів США, що за курсом відповідно до службового розпорядження Національного банку України від 10.06.2015 року становить 774707,71 грн., оскільки 11.08.2008 року між [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" був укладений кредитний договір № ZRFWGR0000000019, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 10815,00 доларів США на термін до 11.08.2018 року, та сплатою відсотків за користування кредитом. В порушення умов договору та норм закону [PERSON] взяті зобов"язання не виконав і станом на 10.06.2015 року має заборгованість в розмірі 36611,90 доларів США, що за курсом відповідно до службового розпорядження Національного банку України від 10.06.2015 року становить 774707,71 грн. яка складається з: заборгованість за кредитом - 9429,03 доларів США; заборгованість по процентам за користування кредитом - 8551,19 доларів США; заборгованість по комісії за користування кредитом - 1668,62 доларів США; пеня за несвоєчасне виконання зобов"язань -15208,38 доларів США; штраф (фіксована частина) - 11,81 доларів США.; штраф (процентна складова) - 1742,86 доларів США. Позивач просить стягнути з відповідача 36611,90 доларів США (за курсом НБУ 774707,71 грн.) заборгованості за кредитом та сплачені судові витрати в розмірі 3654,00 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засяданні позовні вимоги підтримав вповному обсязі з підстав зазначених в позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Судом встановлено, що 11.08.2008 року між [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" був укладений кредитний договір № ZRFWGR0000000019, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 10815,00 доларів США на термін до 11.08.2018 року, та сплатою відсотків за користування кредитом. В порушення умов договору та норм закону [PERSON] взяті зобов"язання не виконав і станом на 10.06.2015 року має заборгованість в розмірі 36611,90 доларів США, що за курсом відповідно до службового розпорядження Національного банку України від 10.06.2015 року становить 774707,71 грн. яка складається з: заборгованість за кредитом - 9429,03 доларів США; заборгованість по процентам за користування кредитом - 8551,19 доларів США; заборгованість по комісії за користування кредитом - 1668,62 доларів США; пеня за несвоєчасне виконання зобов"язань -15208,38 доларів США; штраф (фіксована частина) - 11,81 доларів США.; штраф (процентна складова) - 1742,86 доларів США. Дані обставини підтверджуються кредитним договором та розрахунками. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. А тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Підлягають також задоволенню і вимоги в частині стягнення з відповідача судових витрат, оскільки це підтверджується відповідним платіжним дорученням від 22.06.2015 року (а.с.16).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 24515,57 грн., оскільки 29.06.2011 року року між [PERSON] та ПАТ "Акцент-Банк" був укладений кредитний договір № AN2MR244700046 відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 3599,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік від суми залишку заборгованості за кредитом. В порушення умов договору та норм закону [PERSON] взяті зобов"язання не виконала і станом на 05.02.2014 року має заборгованість в розмірі 24515,57 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 3565,95 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 2,05 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 503,86 грн.; пеня за несвоєчасне виконання зобов"язань - 18800,11 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 1143,60 грн. Позивач просить сятгнути з відповідачки 24515,57 грн. заборгованості за кредитом та сплачені судові витрати в розмірі 245,16 грн. Представник позивача в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідачка до суду не з"явилась, не скористалась своїм правом надати пояснення, спростувати обставини викладені в позовній заяві; причини неявки не повідомила, про день розгляду справи повідомлялась належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Судом встановлено, що 29.06.2011 року року між [PERSON] та ПАТ "Акцент-Банк" був укладений кредитний договір № AN2MR244700046 відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 3599,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік від суми залишку заборгованості за кредитом. В порушення умов договору та норм закону [PERSON] взяті зобов"язання не виконала і станом на 05.02.2014 року має заборгованість в розмірі 24515,57 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 3565,95 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 2,05 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 503,86 грн.; пеня за несвоєчасне виконання зобов"язань - 18800,11 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 1143,60 грн. Дані обставини підтверджуються кредитним договором та розрахунками. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. А тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Підлягають також задоволенню і вимоги в частині стягнення з відповідачки судових витрат, оскільки це підтверджується відповідним платіжним дорученням від 06.02.2014 р. (а.с.20).

Outcome: approved