Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач ПрАТ "Страхова компанія "Інгосстрах" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди у звязку з дорожньо-транспортною пригодою в порядку регресу, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.08.2010 року на автодорозі Львів-Рава Руська відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів [NUMBER] під керуванням [PERSON], та Мітсубісі д\\н [NUMBER] під керуванням відповідача. Автомобіль Сканіа був застрахований в Страховій компанії за договором страхування від 30.08.2010 року. В результаті ДТП автомобілю Сканіа були завдані механічні пошкодження, а власнику - заподіяна матеріальна шкода в розмірі 55732, 97 грн. На підставі Страхового акту [PERSON] було виплачено страхове відшкодування у розмірі 55088, 89 грн. Винним в даній ДТП визнаний відповідач, добровільно відшкодувати завдані збитки не бажає. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь Страхової компанії матеріальну шкоду у розмірі 55088, 89 грн., витрати на проведення оцінки у розмірі 450, 00 грн., а також судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, у позовній заяві просив, у випадку неявки, розглядати справу у його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника, за наявних у справі матеріалів. Представник позивача подав також до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 55088, 89 грн., витрати на проведення оцінки у розмірі 450, 00 грн. та судові витрати по справі. Відповідач у судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача, за наявних у справі матеріалів. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй заяві просить розглядати справу у його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності третьої особи, за наявних у справі матеріалів. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Страхової компанії не підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 29.08.2010 року на автодорозі Львів-Рава Руська відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів [NUMBER] під керуванням [PERSON], та Мітсубісі д\\н [NUMBER] під керуванням відповідача. В результаті ДТП автомобіль Сканіа отримав механічні пошкодження, а власнику автомобіля [PERSON] заподіяна матеріальна шкода, розмір якої, відповідно до Звіту про оцінку вартості майнової шкоди, становить 55732, 97 грн. Автомобіль Сканіа був застрахований у ПрАТ "Страхова компанія "Інгосстрах" за Договором добровільного страхування наземного транспорту від 30.08.2010 року. Згідно умов Договору страхування Страхова компанія виплатила страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 55088, 89 грн., згідно Страхового акту, що підтверджується платіжним дорученням. В своїх позовних вимогах Страхова компанія зазначає про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача [PERSON], який порушив Правила дорожнього руху. На підтвердження даних обставин представником позивача було надано суду довідку ДАІ про обставини скоєння дорожньо-транспортної пригоди, лист ДАІ та картку обліку дорожньо-транспортної пригоди. Але слід зазначити, що відповідно до документів, наданих позивачем, учасниками ДТП є [PERSON] (водій автомобіля Сканіа) та [PERSON] (водій автомобіля Мітсубісі). Але відповідно до письмових матеріалів справи позов пред"явлений до відповідача [PERSON], при цьому надані позивачем документи жодним чином не доводять той факт, що відповідач був учасником ДТП, що сталася 29.08.2010 року. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Як вбачається з наданих позивачем письмових доказів по справі, винність відповідача [PERSON] у скоєній 29.08.2010 року ДТП не підтверджена жодними належними доказами, будь-яких судових рішень щодо притягнення вказаної особи до адміністративної чи іншої відповідальності за порушення вимог Правил дорожнього руху при вищевказаній ДТП немає. З наданої Жовківським районним судом Львівської області 14.08.2014 року відповіді вбачається, що протягом 2010 року справа про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] до суду не надходила. Слід зазначити про те, що довідку ДАІ, картку обліку дорожньо-транспортної пригоди та відповідь суду, як докази вини відповідача, судом не може бути прийнято до уваги, оскільки вони не є належними доказами в розумінні вимог цивільно-процесуального кодексу. З урахуванням викладеного вище та вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Страхової компанії є безпідставними та необґрунтованими, а тому такими, що не підлягають задоволенню, оскільки вина відповідача [PERSON] у скоєній ДТП не підтверджена жодними належними доказами. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed