Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

В грудні 2013 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та Державної реєстраційної служби України, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON], про звернення стягнення на предмет іпотеки, припинення права власності іпотекодавця на предмет іпотеки та зобов'язання здійснити державну реєстрацію права власності. При цьому, позивач вимагає в рахунок виконання основного зобов'язання щодо сплати заборгованості у розмірі 147772,37 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ (799,300 грн. за 100,00 дол.США) на 26.06.2013 року становить 1181144,56 грн. (з яких : заборгованість за кредитом - 19046,03 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 152234,92 грн. ; заборгованість по процентам за користування кредитом - 22294,04 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 178196,26 грн.) за Договором про надання споживчого кредиту № 11083249001 від 23.11.2006 року, укладеним між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», назва якого згодом змінена на публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», і [PERSON], звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 23.11.2006 року, укладеним між іпотекодавцем [PERSON] і акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (ПАТ «УкрСиббанк») та посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р.№ 4144, а саме - нежилі підвальні приміщення, загальною площею 72,40 кв.м., що знаходяться за адресою : [ADDRESS] та є власністю іпотекодавця [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 56 нежилих приміщень шляхом викупу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р.№ 1669, зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» 12.04.2006 року (номер запису : 3340 в книзі : 51неж-155), - шляхом передачі ПАТ «Дельта Банк» цього предмета іпотеки у власність та визнання на цей предмет іпотеки права власності за ПАТ «Дельта Банк». Також позивач вимагає припинити право власності іпотекодавця [PERSON] на вищевказаний предмет іпотеки, в тому числі право володіння, користування та розпорядження ним, та зобов'язати Державну реєстраційну службу України здійснити державну реєстрацію права власності на згаданий предмет іпотеки за ПАТ «Дельта Банк». Ухвалою суду від 25.11.2014 року провадження у даній справі - в частині вимог позивача ПАТ «Дельта Банк» до Державної реєстраційної служби України про зобов'язання здійснити державну реєстрацію права власності - закрито. Представник позивача - Козачишин О.В. просив розглянути дану справу без участі представника позивача, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Державна реєстраційна служба України не повідомила суду причину неявки свого представника, хоча про дату і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про одержання нею судової повістки. Направлена судом судова повістка відповідачу [PERSON], за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, була повернута судові з поміткою пошти про те, що вона не з'являється на пошту для одержання судової повістки за залишеним для неї повідомленням пошти. Третя особа [PERSON] не повідомив суду причину своєї неявки, хоча про дату і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про отримання ним судової повістки. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти ; за ч.2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з положеннями статей 530,612,625 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Судом установлено, що згідно з Договором про надання споживчого кредиту № 11083249000 від 23.11.2006 року (далі - кредитний договір) акціонерний комерційний інноваційний банк „УкрСиббанк", назва якого була змінена на відкрите акціонерне товариство „УкрСиббанк", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство „УкрСиббанк", надав [PERSON] кредит в розмірі 108000,00 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ на дату укладання цього договору становить 545400,00 грн., на строк користування з 23.11.2006 року по 23.11.2017 року, із сплатою процентів за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, за процентною ставкою у розмірі 12,2 % річних, з переглядом процентної ставки кожного наступного місяця кредитування відповідно до умов цього Договору, з погашенням кредиту та сплатою процентів за користування кредитом шляхом внесення щомісячних платежів в терміни, розмірі та на умовах, що встановлені цим Договором, з датою кінцевого повернення кредиту та усіх нарахувань за ним - 23.11.2017 року. 13.02.2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» і [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 11083249000 від 23.11.2006 року, за умовами якого сторони домовились, що для ідентифікації договору можуть застосовуватись як номер договору, зазначений при його укладенні, а саме № 11083249000, так і реєстраційний номер договору в системі обліку банку, а саме № 11083249001, а також дійшли згоди : про зміну схеми погашення кредиту, про зміну кінцевого терміну повернення кредиту за договором (а саме кінцевий термін повернення кредиту було змінено з 23.11.2017 року на 23.02.2021 року) та про зміну графіка погашення кредиту шляхом викладення його у новій редакції. Згідно з п.2.1. вказаного кредитного договору, в забезпечення виконання позичальником усіх грошових зобов'язань за цим договором, 23.11.2006 року між [PERSON] як майновим поручителем позичальника [PERSON] і АКІБ «УкрСиббанк» як іпотекодержателем був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р.№ 4144, за умовами якого предметом іпотеки є нежилі підвальні приміщення, загальною площею 72,40 кв.м., відображені в технічному паспорті, а саме : 1 - кабінет, 2 - кабінет, 3 - санвузол, 4 - коридор, 5 - підсобне, 6 - вмивальня, 7 - коридор, що знаходяться за адресою : [ADDRESS] та є власністю іпотекодавця [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 56 нежилих приміщень шляхом викупу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р.№ 1669, зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» 12.04.2006 року (номер запису : 3340 в книзі : 51неж-155). Відповідно п.1.9. цього іпотечного договору, експертна вартість предмету іпотеки становить 416857,00 грн. Обтяження нерухомого майна іпотекою було зареєстровано банком у порядку, передбаченому законом у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек. 26.10.2009 року між [PERSON] як майновим поручителем позичальника [PERSON] і АКІБ «УкрСиббанк» як іпотекодержателем був укладений договір про внесення змін до іпотечного договору від 23.11.2006 року за р.№ 4144, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р.№ 1927, за умовами якого абзац перший пункту 1.2, підпункт 1.2.1.2., остання речення абзацу першого підпункту 1.2.1.3. іпотечного договору від 23.11.2006 року за р.№ 4144 були викладено у новій редакції. Згідно з умовами договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року, ПАТ „УкрСиббанк" продав (відступив), а ПАТ „Дельта Банк" придбав та прийняв права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, в тому числі право вимоги за кредитним договором № 110 83249001 від 23.11.2006 року та договорами, укладеними в забезпечення виконання позичальником зобов'язань за цим кредитним договором. Таким чином, до позивача перейшли всі права ПАТ „УкрСиббанк" щодо права вимоги до боржника за кредитним договором № 110 83249001 від 23.11.2006 року та договорами, укладеними в забезпечення виконання позичальником зобов'язань за цим кредитним договором. Через неналежне виконання умов кредитного договору № 110 83249001 від 23.11.2006 року, у позичальника [PERSON] станом на 26.06.2013 року утворилась заборгованість за цим договором у загальному розмірі 147772,37 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ (799,300 грн. за 100,00 дол.США) на 26.06.2013 року становить 1181144,56 грн., з яких : заборгованість за кредитом - 19046,03 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 152234,92 грн. ; заборгованість по процентам за користування кредитом - 22294,04 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 178196,26 грн. Відповідно до п.5.5. цього кредитного договору, у випадку порушення позичальником термінів повернення кредиту або термінів сплати процентів, комісій строком більше ніж на один місяць та/або порушення інших умов договору та/або у випадку порушення позичальником та/або заставодавцем та/або поручителем зобов'язань позичальника за цим договором, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку, встановленому розділом 11 цього договору. Пункт 11.1. цього кредитного договору встановлює, що сторони погодили, що у випадку настання обставин, визначених у п.п.2.3., 4.9., 5.3., 5.5., 5.6., 5.8., 5.10, 7.4., 9.2., 9.14. цього договору та направлення банком на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і неусунення позичальником порушень умов за цим договором протягом 31 календарного дня з дати одержання вищевказаного повідомлення (вимоги) від банку, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 32 календарний день з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку, при цьому у випадку неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) в результаті зміни позичальником адреси, без попереднього про це письмового повідомлення банку чи у разі неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) від банку з інших підстав протягом 40 календарних днів з дати направлення повідомлення (вимоги) банком, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 41 календарний день з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку. Згідно п.5.7. цього кредитного договору, у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань по своєчасному поверненню кредиту та/або сплати процентів та/або комісій банк має право стягнути з позичальника суму боргу, в тому числі шляхом звернення стягнення на предмет забезпечення, зазначений в п.2.1. договору, та інше майно позичальника. Відповідно до ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ст.575 ЦК України іпотека є окремим видом застави. Відповідно до ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Пункт п.2.1.1. іпотечного договору від 23.11.2006 року за р.№ 4144 встановлює, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами. Пункти 4.1., 4.2. цього іпотечного договору передбачають, що звернення стягнення здійснюється іпотекодержателем, зокрема, у випадках, зазначених в п.п.2.1.1. - 2.1.2. цього іпотечного договору, або у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов'язання за цим договором або порушення боржником будь-якого зобов'язання, що забезпечено іпотекою за цим договором, а також, що звернення стягнення здійснюється на підставі, зокрема, рішення суду або згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, відповідно до умов розділу 5 цього договору. Пункти 4.5., 4.6. цього іпотечного договору встановлюють, що звернення стягнення за рішенням суду здійснюється відповідно до законодавства України. Звернення стягнення по застереженню про задоволення вимог іпотекодержателя здійснюється відповідно до розділу 5 цього іпотечного договору та відповідно до ст.36 Закону України «Про іпотеку». У відповідності до ст.36 Закону України «Про іпотеку», договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону. Згідно з п.п.5.1., 5.2. згаданого іпотечного договору, у разі настання обставин, зазначених в п.4.1. цього іпотечного договору, іпотекодержатель надсилає рекомендованим листом іпотекодавцю повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, та зазначає в цьому повідомлення який із способів задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачені ч.3 ст.36 Закону України «Про іпотеку», застосовується іпотекодержателем для задоволення своїх вимог. Позивач направив рекомендованим відправленням на адресу відповідача [PERSON], а так само на адресу позичальника [PERSON], письмове повідомлення (відповідно за вих.№9124835z1_ від 21.10.2013 р. та за вих.№9124835_ від 21.10.2013 р.), яке містить : вимогу про виконання порушеного зобов'язання у тридцятиденний строк, а саме : погасити наявну заборгованість у повному обсязі із сплатою процентів за користування кредитом з урахуванням усіх штрафних санкцій, або на виконання ст.37 Закону України «Про іпотеку» передати добровільно предмет іпотеки у власність іпотекодержателя разом з усією правовстановлюючою документацією, ключами та технічним паспортом або оформити та передати довіреність на право здійснити іпотекодержателем продаж предмету іпотеки у порядку, передбаченому ст.38 Закону України «Про іпотеку», та довіреність на право отримати витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, довідку про склад сім'ї і дублікат правовстановлюючого документу ; вимогу погодити вартість предмету іпотеки, у випадку непогодження - надати доступ до предмета іпотеки для проведення оцінки та огляду суб'єктом оціночної діяльності (і новим покупцем в разі його наявності), у зв'язку із зверненням стягнення на предмет іпотеки - звільнити добровільно приміщення, яке є предметом іпотеки та знятись з реєстраційного обліку (виселитись), повідомити кредитора про час та дату доступу до предмета іпотеки, час, дату та місце передачі уповноваженим представникам кредитора документації та ключів від предмета іпотеки, - за минуванням тридцятиденного строку в разі невиконання порушених зобов'язань у повному обсязі ; а також попередження про те, що у разі невиконання цієї вимоги у зазначений строк, буде звернено стягнення на предмет іпотеки у порядку, передбаченому Законом України „Про іпотеку". Проте відповідач і боржник [PERSON] залишили цю вимогу позивача без задоволення. Згідно з п.5.3. цього іпотечного договору від 23.11.2006 року за р.№ 4144, у разі законодавчої можливості застосування передачу предмету іпотеки у власність іпотекодержателя, як способу задоволення вимог іпотекодержателя (абз.3 ч.3 ст.36 Закону України «Про іпотеку») право власності переходить до іпотекодержателя з моменту отримання повідомлення, про яке йдеться в п.5.1. цього іпотечного договору. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати у розмірі 3441,00 грн., пов'язані зі сплатою судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved