Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

У грудні 2015 року позивачка звернулася до Вознесенської міської ради Миколаївської області, третя особа без самостійних вимог - Житловий кооператив "Світанок" про визнання права власності в порядку спадкування. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року помер її брат - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, до якої зокрема входить квартира [ADDRESS] Позивачка звернулася до Першої Вознесенської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та їй було у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме майно. В зв"язку з цим позивачка змушена звернутися до суду та просить суд позов задовольнити: визнати за нею право приватної власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті брата - [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву щодо розгляду справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Представник відповідача - Вознесенської міської ради Миколаївської області - в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву щодо розгляду справи за його відсутністю, не заперечував проти задоволення позовних вимог позивачки. Представник третьої особи - Житловий кооператив "Світанок" - в судове засідання не з'явився, про дату, час, місце судового розгляду був повідомлений своєчасно та належним чином, заперечень проти позову не надав. Дослідивши матеріали справи, відповідно до наданих доказів, суд приходить до слідуючого. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.01.2015 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області (а. с. 3). Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, або мали право на обов"язкову її частку немає, оскільки батьки позивачки та спадкодавця також померли, що підтверджується свідоцтвами про смерть: [PERSON] помер [INFO] року, серія [NUMBER] від 27.08.1999 року; [PERSON] померла [INFO] року, серія [NUMBER] від 04.09.2014 року (а.с.4,5). Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу виданого Веселинівським райвідділом ЗАГСу Миколаївської області від 02.06.1984 року позивачка змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.7). Відповідно до довідки Житлового кооперативу «Світанок» вих. 1/1-312 від 08.04.1980 року, [PERSON] є членом Житлового кооперативу «Світанок» та сплатив пай за однокімнатну квартиру № 115, загальною площею 22,9 м.2, жилою площею 11,8м.2 в сумі 5 106 грн. 70 коп., що розташована по [ADDRESS](а. с. 8), тому на ім"я спадкодавця було виготовлено технічний паспорт на вищевказану квартиру (а.с.10-12). Листом Першої Вознесенської державної нотаріальної контори від 11.11.2015 року №982/02-14, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на квартиру [ADDRESS] оскільки відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме майно (а. с. 9). Відповідно до пункту 5-1 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 18.09.87 року «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи», член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Вищезазначене не суперечить приписам Закону України «Про кооперацію» відносно права членів кооперативів на розпорядження майном за згодою кооперативу, оскільки така згода необхідна лише у випадку, якщо член кооперативу не вніс повністю пайовий внесок. Відповідно до пункту 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. У разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. За вказаних обставин, суд вважає, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема у вигляді вищевказаної квартири. Згідно із статтею 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів, у відповідності із частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України, можуть бути визнання права. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (стаття 1220 ЦК України). Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 1, 3, 4 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що є правові підстави для задоволення позову. Тому,

Outcome: approved