Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

15.12.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 30% від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред"явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. При цьому позивачка вказує на те, що з 18.01.2013 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя вони мають сина [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивачка, на даний час вони з відповідачем проживають окремо. При цьому син [PERSON] залишився проживати з нею та перебуває на її повному утриманні та вихованні. Вона сама перебуває у відпустці по догляду за сином і самостійного доходу на утримання дитини не має. В той же час відповідач не виконує належним чином обов"язок по утриманню сина, не надає жодної допомоги на його утримання та виховання, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] просить задовольнити її позовні вимоги. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги уточнила. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред"явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] не заперечує проти задоволення вимог позивачки в частині стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до повноліття дитини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що сторони з 18.01.2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.3,4). На даний час сторони проживають окремо. Син сторін [PERSON] проживає з матір"ю, позивачкою по справі, та перебуває на її утриманні. Позивачка бажає отримувати від відповідача на утримання сина [PERSON] матеріальну допомогу у вигляді аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Суд вважає вимоги позивачки [PERSON] щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина обгрунтованими, оскільки відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відповідач матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON], якщо і надає, то у розмірі, недостатньому для задоволення потреб малолітньої дитини. Відповідно до вимог ст. ст.182, 183 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина, суд враховує матеріальне становище дитини сторін, яка проживає разом з матір"ю, позивачкою по справі, яка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Суд також враховує платоспроможність відповідача, який за віком та станом здоров"я є працездатним, працює в ТОВ "Експлуатаційна компанія" та спроможний надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання сина у визначеному нею розмірі. Відповідно до ст.141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов"язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов"язків щодо дитини. Враховуючи викладенні обставини, суд вважає можливим вимоги позивачки задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] на утримання сина [PERSON], 2013 року народження, аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до повноліття дитини. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги [PERSON], то згідно ст.ст.79,88 ЦПК України стягує з відповідача на користь держави судовій збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved