Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів за невиконаним договором купівлі-продажу. Позов мотивовано тим, що 6 квітня 2013 року між ними та відповідачем в усній формі було домовлено щодо всіх істотних умов необхідних для укладення договору купівлі-продажу, нерухомого майна, а саме: житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований по [ADDRESS]. При досягненні домовленості позивачі передали [PERSON] кошти в сумі 12000 гривень, також між ними було досягнуто домовленості щодо оплати решти 23000 гривень, частинами на протязі 12 місяців по 2000 гривень щомісячно, шляхом безготівкового перерахування коштів на картковий рахунок. Позивачам було передано нерухоме майно, яке вони використовують за цільовим призначенням по даний час, що підтверджується довідкою № 643 від 20.09.2013 року виданою Качанівською сільською радою. Виконуючи взяті на себе зобов"язання, щодо оплати вартості нерухомого майна, позивачами по справі, було виплачено кошти в повному обсязі, що підтверджується квитанціями, тобто покупці провели повну оплату вартості житлового будинку. При отриманні коштів 6 квітня 2012 року в сумі 12000 гривень, [PERSON] взяв на себе зобов"язання після повної оплати вартості нерухомого майна нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу. Однак після повного одностороннього виконання позивачами по справі взятих на себе зобов"язань щодо оплати вартості нерухомого майна, відповідач [PERSON], від виконання умов договору, а саме нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, вищезазначеного нерухомого майна, відмовився мотивуючи тим, що він передумав продавати дане нерухоме майно, при цьому кошти в сумі 35000 гривень, які позивачі по справі оплатили відповідачу за вартість майна, повертати відмовився, а тому позивачі вимушені звернутися до суду з даним позовом. 7.02.2014 року до суду надійшла заява представника позивачів [PERSON] про зменшення позовних вимог, в якій він просить суд зменшити розмір позовних вимог оскільки позивачами по справі було сплачено відповідачу кошти в розмірі 34000 гривень. Щодо зазначення у позовній заяві третьої особи [PERSON], то мала місце технічна помилка, оскільки позивач по справі - [PERSON] та [PERSON], є однією і тією ж особою, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданий 27 грудня 2011 року виконавчим комітетом Качанівської сільської ради Хмільницького району та копією паспорта серії [NUMBER] виданого 18 грудня 2012 року Хмільницьким РС УДМС України у Вінницькій області. Позивачі у справі [PERSON] та [PERSON], їх представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Позивач [PERSON] пояснив, що за будинок ним разом з його дружиною [PERSON] було сплачено відповідачу кошти в сумі 34000 гривень. Кошти були їх спільні. Позивач [PERSON] пояснила, що 6.04.2012 року вона в присутності сільського голови с. Качанівка разом з чоловіком [PERSON] через [PERSON] домовилася з відповідачем [PERSON] про продаж ним їм житлового будинку по [ADDRESS]. Домовилися за 35000 гривень, зразу заплатять 12000 гривень, а потім на протязі року частинами щомісячно по 2000 гривень залишок суми. Після того, як буде сплачено всю суму, все мало бути оформлено у нотаріуса. 6.04.2012 року вона внесла 12000 гривень на карточку [PERSON] В той же день [PERSON] передала їй документи на будинок і ключі від будинку в який вона відразу ж вселилася з сім"єю де і проживаає до даного часу. У вересні 2013 року відповідач надав на неї довіреність на оформлення документів на земельну ділянку під будинком. Пізніше починаючи з жовтня їй стало відомо про те, що відповідач [PERSON] відмовився від всіх домовленностей і почав вимагати щоб вони виселилися з будинку. За цей час вони з [PERSON] за будинок заплатили 34000. Тисячу гривень не заплатили тому, що відповідач обіцяв, що всі документи для укладення договору купівлі продажу готові, а вони виявилися неготовими і за їх дооформлення необхідно було платити. З [PERSON] вона одружилася 27.12.2011 року, до одруження прізвище було [PERSON], паспорт отримала 18.12.2012 року, тому у розписці від 6.04.2012 року вказано прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] позов в сумі 34000 гривень визнав повністю та пояснив, що він через [PERSON], яку уповноважив домовитися з позивачами про продаж будинку в [ADDRESS] за 35000 гривень, домовився з позивачами про продажу цього належного йому будинку. [PERSON] є невісткою його дружини [PERSON] Спочатку позивачі через [PERSON] передали 12000 гривень, а потім шляхом внесення на картковий рахунок [PERSON] в рахунок оплати за будинок внесли іще 22000 гривень, а всього 34000 гривень. Він дозволив [PERSON] ці кошти використати на придбання нею будинку при умові, що у нього там буде якась кімната для проживання. В послідуючому він виріщив відмовитися від продажу належного йому будинку, так як [PERSON] у будинку який придбала зі своїм чловіком, в тому числі і за його кошти, кімнати для проживання йому не надала. Ніяких письмових договорів не укладали і іх нотаріально не посвідчували. Розуміє, що сплачені позивачами та отримані ним кошти за будинок в сумі 34000 гривень необхідно повернути. Позивач [PERSON] в судове засідання 13.03.2014 року не з"явився, про час, день і місце судового засідання повідомлений належним чином. Представник позивачів [PERSON] в судове засідання 13.03.2014 року не з"явився, про день, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Судом встановлені наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини 06.04.2012 року між позивачами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] через [PERSON] в усній формі було досягнуто домовленності щодо істотних умов необхідних для укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна - житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований по [ADDRESS], ціна договору 35 тисяч гривень, строк оплати протягом року. Тоді ж позивачами у справі, в рахунок оплати вартості будинку, відповідачу було передано 12000 гривень, а 23000 гривень мали бути сплачені відповідачу на протязі року щомісячно шляхом внесення коштів на картковий рахунок [NUMBER] [PERSON]. Всього відповідачу [PERSON] позивачами було сплачено 34000 гривень. В послідуючому відповідач [PERSON] відмовився від укладення договору купівлі-продажу та посвідчення його в нотаріальному порядку, та почав вимагати повернення йому будинку. Письмові попередній договір та договір купівлі продажу між позивачами у справі та відповідачем не укладалися і нотаріально не посвідчувалися. Відповідач у справі кошти отримані від позивачів в сумі 34000 гривень не повернув. Зазначені обставини визнані сторонами у справі та підтверджуються розпискою від 6.04.2012 року, квитанціями про внесення коштів на картковий рахунок [NUMBER] [PERSON]. (а.с.6, 7-16). Відповідно до ч 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Постановою Пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення по цивільній справі" передбачено, що за змістом частини четвертої ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Суд вважає можливим прийняти визнання позову відповідачем [PERSON] про стягнення грошових коштів в сумі 34000 гривень. Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до змісту ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена - у письмовій формі. Частиною 1 ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Частиною 1 ст. 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Враховуючи те, що сторони в порушення вимог ч. 1 ст. 635 ЦК України не дотримали нотаріальної форми посвідчення попереднього договору встановленої ст. 657 цього Кодексу для основного договору, так і основного договору, а відповідно ч. 1 ст. 220 ЦК України недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору робить такий договір нікчемним, позов підлягає задоволенню в повновму обсязі і з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивачів [PERSON], [PERSON] 34000 гривень за невиконаним договором купівлі-продажу. Так як відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, то суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивачів [PERSON], [PERSON] необхідно стягнути 340 гривень судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved