Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності, в котрому зазначено, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після смерті останнього залишилася спадщина у вигляді житлового будинку, господарських будівель та споруд, який розташований за адресою: [ADDRESS] та належав [PERSON] на підставі виписки з погосподарської книги. Разом з тим, за час свого життя [PERSON] не отримав свідоцтво про право власності на даний житловий будинок. Лист Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 12/5 -126 від 23 березня 1999 року містить роз`яснення, що оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію провадиться тільки при наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними. По об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття урядом України документу, (Постанова Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 "Про затвердження Положення про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення"), яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку. Згідно з листом Київського обласного управління юстиції за №151-01-01 від 3 березня 2005 року "У разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинна вирішуватися у судовому порядку." Будинок побудований в 1976 році, тобто він повинен був реєструватися за тими нормами права які діяли на той час. Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року за № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» : «За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.» Тобто померлому [PERSON] вищезазначений будинок належав на праві власності на підставі запису про право власності у погосподарські книзі місцевої Ради. Вона є спадкоємицею померлого батька за заповітом, складеним 12 вересня 2007 року. В шестимісячний термін після смерті батька вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про відкриття спадщини, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. У зв`язку з тим, що не було виготовлено свідоцтво про право власності на вищезазначений житловий будинок, вона не може оформити спадщину в установленому законом порядку, чим порушуються її права. Просила визнати за нею право власності на вищевказаний будинок. В підготовче засідання позивачка та її представник не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивачки звернувся до суду з заявою, в котрій просив розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачі у підготовче засідання не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, звернулися до суду з заявами про розгляд справи у їх відсутності та про визнання позову. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Перевіривши матеріали справи, роз`яснивши процесуальні наслідки визнання позову, враховуючи, що відповідачі позов визнали та визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення. З виписки з погосподарської книги (а.с.15) вбачається, що згідно запису № 0726 в погосподарській книзі № 09 Капустинської сільської ради Яготинського району Київської області, [PERSON] (померлий [INFO] ) є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, [ADDRESS] . Будинок побуваний в 1976 році. Ураховуючи, що в силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, суд вважає, що вимоги позову грунтуються на законі та підлягають до задоволення.

Outcome: approved