Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на в'їзд на тимчасово окуповану територію Автономної Республіки Крим і виїзд з неї неповнолітньої дитини, на тимчасовий виїзд дитини за кордон України, а також про надання дозволу на виготовлення закордонного паспорту їх з відповідачем сина [PERSON], [INFO] без згоди батька. Відповідно до ухвали Апеляційного суду м. Києва від 23.06.2015 року, підсудність розгляду даної позовної заяви було визначено Святошинському районному суду м. Києва згідно вимог ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». У судове засідання позивач не з'явилась, до суду подала клопотання про розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином шляхом оголошення в газеті «Урядовий Кур'єр» № 173 (5547) від 19.09.2015 року (с. 11), а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою позивача відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, 03.09.1999 року між [PERSON] та відповідачем зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану м. Сімферополя, Автономної Республіки Крим. Від вказаного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] року народження. 25.10.2006 р. Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим зареєстровано розірвання шлюбу з [PERSON] (актовий запис № 550). З 08.07.2014 року позивач проживає та працює у місті Києві (довідка про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції № 3008009188 від 19.12.2014р.), а син тимчасово проживає з бабусею та дідусем - [PERSON] та [PERSON] у [ADDRESS]. А колишній чоловік - [PERSON] залишився жити у м. Сімферополі. Позивач має намір і бажання відвідувати із малолітнім сином [PERSON] його батька, бабусю з дідусем до тимчасово окупованої території АР Крим, а також виїжджати за кордон - Республіку Молдову для відвідування родичів, відпочинку та культурного розвитку, у зв'язку з чим необхідно також оформити закордонний паспорт дитини. Однак за відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволено лише на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в'їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї через контрольні пункти в'їзду-виїзду за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. 04.06.2015 року Постановою КМУ було затверджено Порядок в"їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, згідно п.3 якого передбачено, що в"їзд на тимчасово окуповану територію України та виїзд з неї здійснюється через контрольні пункти: громадян України, що не досягли 16-річного віку, - з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадян України, затвердженими постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57. 16.09.2015 року була прийнята постанова КМУ за № 722 Про внесення змін до Порядку в"їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, зокрема згідно п.3, в"їзд на тимчасово окуповану територію України громадян України, які не досягли 16 річного віку , здійснюється через контрольні пункти за умови пред"явлення паспорта громадянина України або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїздного документа дитини з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб пунктами 3-6 Правил перетинання державного кордону громадянами України , затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57. Виїзд з тимчасово окуповану територію України громадян України, які не досягли 16 річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умови пред"явлення паспорта громадянина України або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїздного документа дитини у супроводі одного з батьків (усиновлювачів) , опікунів, піклувальників або інших законних представників чив супроводі інших осіб, уповноважених одним із батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників. За змістом ст. ст. 2, 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини (з 01 квітня 2015 року не видається - а видається закордонний паспорт дитини). Оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон, в тому числі на тимчасово окуповану територію АР Крим може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до п. 4 Постанови КМУ від 27.01.1995 р. «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» (з подальшими змінами та доповненнями), виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьківських прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно зі ст.3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991р. №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.18 вищевказаної Конвенції, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Як вбачається зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч.ч.1-4 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України, здатність фізичної особи, яка не досягла шістнадцяти років, мати право на виїзд за межі України обумовлена згодою на це батьків (усиновлювачів), піклувальників та їхнім супроводом або супроводом осіб, які уповноважені ними. Порядок оформлення документів для виїзду громадян України за кордон визначається Законом України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України» №3858-ХІІ від 21.01.1994року. Частиною 2 ст. 4 вказаного Закону встановлено, що оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно п. 2 ч. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, виїзд за межі України громадян України, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або в супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків нотаріально посвідченою згодою, без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків здійснюється у разі пред'явлення оригіналу або нотаріально посвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України, громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Також позивачем обґрунтовано необхідність відвідування родичів, які проживають у Республіці Молдова, у зв'язку з чим також звернулась із позовною вимогою про надання дозволу на виїзд неповнолітнього сина до Республіки Молдова в період з 01 серпня 2015 року по 01 серпня 2016 року. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємозв'язку, та неможливість отримання вказаного дозволу у позасудовому порядку, суд вважає, що позовні вимоги щодо надання дозволу позивачу на виготовлення проїзного документа дитини для виїзду за межі України без згоди батька, а також виїзд/в'їзд неповнолітньої дитини до тимчасово окупованої території АР Крим до місця проживання батька, дідуся й бабусі без згоди батька, і виїзду сина до Республіки Молдова є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved