Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] зареєстрованого 17 липня 2004 року в відділ реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міського управління юстиції Закарпатської області актовий запис №246, посилаючись на те, що сімейне життя не склалося, спільне господарство не ведуть, разом не проживають, відповідач матеріально сім"ю не утримує, збереження сім»ї не можливе. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище "[PERSON]". Від даного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач відмовляється у добровільному порядку утримувати сина. Після розірвання шлюбу просить сина залишити їй на вихованні, з відповідача стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1 000 грн. 00 коп. щомісячно і до досягнення ним повноліття. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. До суду повернулися конверти з відміткою "за закінченням терміну зберігання", що дає суду підстави вважати, що відповідач ухиляється від отримання судової повістки та явки в судове засідання, і що суд сприймає як належне повідомлення про час та місце розгляду справи. Беручи до уваги заяву представника позивача, суд, знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно вимог ст.169 ч.4 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних та доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, суд приходить слідуючого висновку. Судом встановлено, що між сторонами 17 липня 2004 року в відділ реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міського управління юстиції Закарпатської області актовий запис №246, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 17 липня 2004 року (а.с.5). Відповідно до свідоцтв про народження встановлено, що відповідач являється батьком малолітнього [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], виданого 07 лютого 2006 року (а.с.4). З доводів позивача вбачається, що даний шлюб виявився невдалим, сімейне життя не склалося, спільне господарство не ведуть, разом не проживають, відповідач матеріально сім"ю не утримує, збереження сім»ї не можливе. Відповідач відмовляється у добровільному порядку утримувати сина. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За відсутності домовленості між батьками щодо утримання дитини, стягнення аліментів проводиться в судовому порядку, з урахуванням основних правил - це захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів необхідних для її життєдіяльності, збереження по можливості того рівня життя, який дитина мала тоді, коли проживала з батьками. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності з вимогами ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому приймаючи рішення, слід врахувати всі обставини справи. Беручи до уваги встановлені судом факти та відповідні правовідносини суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. На вимогу позивача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]".

Outcome: approved