Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості по договору позики в розмірі 15000 грн., 3% річних в розмірі 45 грн. та моральну шкоду в розмірі 30000 грн., а всього стягнути 45045 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 10 жовтня 2013 року по усній попередній домовленості з відповідачем, вони домовились, що відповідач придбає для нього автомобіль. У звязку з чим він передав, а відповідач прийняв грошові кошти у сумі 15000 грн., що підтверджується розписками відповідача. Відповідач не придбав для нього автомобіль, а тому повинен був повернути йому вказані кошти, проте від повернення боргу він ухиляється. Відповідачем було спричинено не тільки матеріальної, а й моральної шкоди, яка полягає в тому, що він постійно звертався до відповідача з проханням повернути борг, часто хворів і не мав коштів на лікування, у звязку з наданням позики, і це негативно відобразилось на його здоров"ї. Позивач [PERSON] за викликом в судове засідання не з'явився і подав до суду письмову заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги і розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] за викликом у судове засідання не з"явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Тому суд ухвалив, розглянути справу по суті заочно, за відсутності відповідача у справі, на підставі наявних у справі доказів, оскільки це відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. З урахуванням того, що в судове засідання не з"явились всі особи, які беруть участь у справі, то відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог позивача з наступних підстав. Відповідно до ч.1ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. В матеріалах справи є оригінали розписок від 28.10.2013 року 05.05.2014 року та 05.05.2014 року, відповідно до яких [PERSON] отримав від [PERSON] кошти на загальну суму 15000 грн., які зобовязувався повернути в листопаді 2013 року та липні 2014 року (а.с. 6-8). Відповідно до ч.1ст.1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов"язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що станом на 23 лютого 2016 року відповідач борг позивачу не повернув, про що зазначено у позовній заяві позивачем та підтверджується наявними у справі розписками відповідача. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 15000 гривень в рахунок повернення боргу за договором позики. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Проте позивачем не надано суду ніяких належних доказів щодо заподіяння йому моральної шкоди, а тому в цій частині позовних вимог позивачу слід відмовити. З урахуванням того, що при подачі позовної заяви до суду позивач був звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір слід стягнути з відповідача в доход держави у відповідності до ч.3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial