Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що вони з [PERSON] перебувають у шлюбі, який 16.08.1980 р. зареєстровано Кривоозерським райвідділом РАГСу Миколаївської області. Від даного шлюбу у сторін є повнолітні діти: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось через відсутність почуттів, взаємодовіри, несумісність характерів та взаємну неприязнь. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені. Строни окремо проживають. Сторони не ведуть спільне господарство. Примирення позивач вважає не можливим. В ході розгляду справи позивач підтримав позовні вимоги про розірвання шлюбу в повному обсязі і просив суд шлюб між сторонами розірвати, оскільки збереження шлюбу та подальше спільне життя з відповідачем неможливе. [PERSON] вказав на напруженість відносин між ним та відповідачем тривалий час,, відсутність взаєморозуміння та взаємної терпимості. Також зазначив, що фактично підтримує стосунки з іншою жінкою, з якою має спільну дитину. Відповідач [PERSON] та її представник проти розірвання шлюбу заперечували, зазначивши, що конфлікт, який виник між сторонами можна врегулювати. Однак, в ході розгляду справи [PERSON] свою позицію змінила і надала згоду на розірвання шлюбу після наданих позивачем пояснень та наведених обставин щодо наявності інших відносин. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 серпня 1980 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Кривоозерським райвідділом РАГСу Миколаївської області, про що складено актовий запис № 55. Від даного шлюбу у подружжя є повнолітні діти - [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що з грудня 2013 року між сторонами фактично припинені шлюбні стосунки. Сторони окремо проживають. Спільне господарство не ведуть. Зазначені обставини були встановлені судом при розгляді справи. Подальше існування сім"ї є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє почуття любові, відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім"ї. Шлюб існує формально. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. Як зазначалось судом вище, сторони у справі не ведуть спільне господарство, не пов"язані спільним побутом, кожен з них має власні інтереси. Крім того, судом встановлено, що позивач фактично підтримує стосунки з іншою жінкою, з якою має намір створити сім»ю і існування даного зареєстрованого шлюбу порушує його права. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім"ї є неможливим, сім"я існує формально, а отже шлюб може бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved