Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 10 листопада 2007 року до 27 жовтня 2011 року, мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов"язків, не приймав участі у вихованні сина, дуже рідко бачився з ним: останнього разу в лютому 2014 року, коли випадково зустрів на вулиці. За вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області в серпні 2014 року відповідач засуджений до позбавлення волі і в даний час відбуває покарання. Також відповідач [PERSON] ухилявся від сплати аліментів на утримання сина і позивач відмовилась від аліментів. Мотивуючи тим, що ухилення батьків від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення батьківських прав, а відповідач [PERSON] дійсно ухиляється від виконання батьківських обов"зків відносно малолітньої дитини - не піклується про виховання сина, його фізичний та духовний розвиток, не відвідує, не забезпечує необхідне утримання, позивач просить ухвалити рішення про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги та просила задовольнити позов на підставах, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] відбуває покарання в місцях позбавленя волі, в судове засідання не з"явився, повідомлений про розгляд справи належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки. Заперечень проти позову відповідач не подав. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 10 листопада 2007 року до 27 жовтня 2011 року, мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов"язків, не приймав участі у вихованні сина, дуже рідко бачився з ним: останнього разу в лютому 2014 року, коли випадково зустрів на вулиці. За вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області в серпні 2014 року відповідач засуджений до позбавлення волі і в даний час відбуває покарання. Також відповідач [PERSON] ухилявся від сплати аліментів на утримання сина і позивач відмовилась від аліментів. Згідно висновку Чорнобаївської районної державної адміністрації від 21 січня 2016 року №20 органі опіки і піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO]. При розгляді зазначеного питання органом опіки і піклування враховано, що відповідач не приймає участі у вихованні сина, не спілкується з ним, не допомогає матеріально, в даний час відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, спосіб життя відповідача, пов"язаний з кримінальними правопорушеннями та наркотиками, суперечить інтересам дитини, порушує ст.ст.150,155 Сімейного кодексу України. В обгрунтування позовних вимог позивачем вказано, що ухилення батьків від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення батьківських прав, а відповідач дійсно ухиляється від виконання батьківських обов"зків відносно малолітньої дитини, не відвідує, не турбується про її фізичний та духовний розвиток, взагалі не цікавиться життям та вихованням, не надає матеріальної допомоги на утримання сина. За частиною другою статті 51 Конституції України батьки зобов"язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ч.1 ст.164 КК України підставою позбавлення батьківських прав є, зокрема, ухилення матір"ю, батьком від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно ухиляється від виконання батьківських обов"зків відносно неповнолітньої дитини: не відвідує дитину, не турбується про її фізичний та духовний розвиток, не утримує її, не створює належних умов для проживання та виховання дитини, не спілкується з дитиною в обсязі, достатньому для її нормального розвитку. При цьому судом враховано, що відповідач, відбуваючи покарання у вигляді позбавлення волі, об"єктивно не має можливості зустрічатися з дитиною, але суд вважає, що спілкуватися та утримувати дитину відповідач має можливість. Тому позов підлягає до задоволення, поскільки порушуються законні права та інтереси малолітньої дитини, її право на нормальні умови проживання, виховання та утримання.

Outcome: approved