Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

У січня 2020 року представник Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград»\~звернувся до суду з позовом, яким\~просив стягнути\~з [PERSON] заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 2607,63 грн., індекс інфляції в сумі 601,62 грн., 3% річних в сумі 198,47 грн., та судовий збір в розмірі 2102 грн. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.01.2020 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду /а.с. 13-14/. В судове\~засідання\~представник позивача не з`явився, через канцелярію суду подав\~заяву щодо\~розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково, в межах строку позовної давності та подав до суду заяву про застосування строку позовної давності. За таких обставин, згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~ Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення вимог, виходячи\~з наступного. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград» з 01.04.2012 року\~надає споживачам послугу з централізованого водопостачання та водовідведення. Шляхом\~відкриття особового\~рахунку №250002634 та видачею абонентської книжки відповідач вступив у фактичні договірні відносини з підприємством, згідно яких підприємство зобов`язалось\~надавати послуги\~з централізованого питного водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] . Згідно ч.2\~ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною. Відповідно до ч.2\~ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (сплатила суму коштів), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Таким чином, наявність взаємовідносин між позивачем та відповідачем, а отже, і виникнення цивільних прав і обов`язків, підтверджується діями сторін: позивач здійснює надання житлово-комунальних послуг до помешкання відповідача (водопостачання, опалення та ін.), а відповідач отримує та користується даними послугами та відповідно зобов`язані здійснювати оплату наданих житлово-комунальних послуг. 26.09.2018 року між [PERSON] та Обласним комунальним виробничим підприємством «Дніпро-Кіровоград» було укладено договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення /а.с. 6/. Статтею 162 ЖК України, передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до\~ст. 22 Закону України " Про питну воду та питне водопостачання " №2918- ІІІ від 10.01.2002 року, п. 18 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення",\~затверджених\~постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно\~розрахунку\~борг відповідача\~перед позивачем\~за період з 01 вересня 2015 року по 31 серпня 2019 року включно становить 2607,63 грн. Підприємство\~в\~повному\~обсязі\~виконує\~свої\~зобов`язання\~по\~наданню\~послуг,\~однак,\~відповідач\~в\~порушення\~вимог\~ст.\~526\~ЦК України зобов`язання за договором щодо своєчасної оплати належним чином\~не\~виконує. 23.06.2020 року відповідач подав через канцелярію суду заяву про застосування до позовних вимог строку позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України). Представник ОКВП «Дніпро-Кіровоград» звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за період з вересня 2015року по серпень 2019 року, 15.01.2020 року. Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у стягненні заборгованості за період з вересня 2015 року по грудень 2019 року включно в зв`язку зі спливом строку позовної давності, про що заявлено відповідачем. За вказаного, до задоволення підлягають позовні вимоги за період з січня 2017 року по серпень 2019 року у розмірі 1 590,72 грн. Виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частковому задоволенню підлягають і позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних та інфляційних втрат за період з січня 2017 року по серпень 2019 року у розмірі 100,81 грн. 3% річних та 270,76 грн. інфляційних втрат, оскільки у відповідності до вимог частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог, в зв`язку з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1210.33 грн. судового збору.

Outcome: partial