Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом, щодо стягнення на користь на користь Національної академії внутрішніх справ, ЄДРПОУ 08751177, з [PERSON] суми заборгованості у розмірі 18656 грн. 75 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач, зокрема зазначив, що між Київським національним університетом внутрішніх справ (правонаступником якого є позивач) - Виконавцем та відповідачем - Замовником було укладено Договір про підготовку фахівця від 05.12.2007 року, зобов'язання за яким Виконавець виконав повністю щодо навчання - Наказом Національної академії внутрішніх справ від 18 червня 2010 року відповідачу вирішено видати диплом спеціаліста за спеціальністю "Правознавство", та щодо забезпечення в період вказаного навчання відповідача грошовим забезпеченням, продовольчим забезпеченням, речовим забезпеченням, та житлом із наданням комунальних послуг, а відповідач свої зобов'язання не виконав належним чином, а саме 15 квітня 2013 року згідно з наказом Головного управління МВС України в м. Києві №208 о/с (до закінчення трьох років після навчання) був звільнений з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни, при цьому, всупереч умовам п.2.3.6 вказаного Договору (яким зокрема передбачено, що у разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору відшкодувати фактичні витрати, пов"язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком) не сплатив на користь позивача заборгованість за вказаним Договором у розмірі 18656 грн. 75 коп., яка складається з заборгованості: за грошовим забезпеченням - 8433,35 грн.; за продовольчим забезпеченням - 2846,61 грн.; за речовим забезпеченням - 1451,46 грн.; за комунальними послугами (в тому числі вартість енергоносіїв) - 5925,33 грн. У письмовій заяві представник позивача просив розглядати справу у його відсутність та позов задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач вважав, що позов не підлягає задоволенню, посилаючись зокрема на своє звільнення не за власним бажанням та на власний пільговий трудовий стаж. При цьому, арифметичний розрахунок суми заборгованості відповідачем не спростовано. Відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проаналізувавши наведені дані, положення ч.2 ст.64 ЦПК України, всі матеріали справи, в тому числі копії вказаного Договору про підготовку фахівця та наказів, а також розрахунків заборгованості, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Між Київським національним університетом внутрішніх справ (правонаступником якого є позивач) - Виконавцем та відповідачем - Замовником було укладено Договір про підготовку фахівця від 05.12.2007 року, зобов'язання за яким Виконавець виконав повністю щодо навчання - Наказом Національної академії внутрішніх справ від 18 червня 2010 року відповідачу вирішено видати диплом спеціаліста за спеціальністю "Правознавство", та щодо забезпечення в період вказаного навчання відповідача грошовим забезпеченням, продовольчим забезпеченням, речовим забезпеченням, та житлом із наданням комунальних послуг, а відповідач свої зобов'язання не виконав належним чином, а саме 15 квітня 2013 року згідно з наказом Головного управління МВС України в м. Києві №208 о/с (до закінчення трьох років після навчання) був звільнений з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни, при цьому, всупереч умовам п.2.3.6 вказаного Договору (з якого зокрема вбачається, що у разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору відповідач зобов"язався відшкодувати позивачу фактичні витрати, пов"язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком) не сплатив на користь позивача заборгованість за вказаним Договором у розмірі 18656 грн. 75 коп., яка складається з заборгованості: за грошовим забезпеченням - 8433,35 грн.; за продовольчим забезпеченням - 2846,61 грн.; за речовим забезпеченням - 1451,46 грн.; за комунальними послугами (в тому числі вартість енергоносіїв) - 5925,33 грн. При цьому, п.3.1 вказаного договору, зокрема передбачені такі підстави відшкодування фактичних витрат на підготовку, як звільнення з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни. Відповідно до положень ст.526, п.1 ст.530 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, в тому числі, у встановлений в ньому строк. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню і заперечення відповідача не спростовують такого висновку суду, оскільки є безпідставними, враховуючи також, що умовами вищевказаного договору застосування пільгового стажу не передбачено. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, судові витрати по справі у виді судового збору належить стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved