Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , площею 5, 879 га , яка розташована на території Варварівської сільської ради Юр»ївського району Дніпропетровської області , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказував на те , що його батько [PERSON] після смерті свого батька (дідуся позивача) [PERSON], померлого [INFO], успадкував належну останньому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , площею 5, 879 га, однак за життя, в зв»язку зі смертю, не встиг отримати виготовлений на його ім»я Державний акт на право власності на успадковану ним земельну ділянку. Після смерті батька позивач , у встановлений законом строк, звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини , однак 22.08.2014 року отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно у вигляді вищезазначеної земельної ділянки, у зв»язку з відсутністю у останнього правовстановлюючого документу на земельну ділянку. За таких обставин позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права на зазначене майно у звичайному порядку , а тому вимушений звертатися до суду. Окрім того, позивач вказував, що його матір [PERSON] від прийняття належної їй частки спадкового майна відмовилася на його користь, а відтак, інших спадкоємців, крім нього, не має. Посилаючись на ст. ст. 392, 1261, 1266, 1268, 1269 ЦК України позивач просив визнати за ним право власності, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5, 879 га, розташовану на території Варварівської сільської ради Юр»ївського району Дніпропетровської області. В судове засідання позивач по справі [PERSON] не з"явився, надавши суду заяву про розгляд справи в його відсутності, при цьому позовні вимоги підтримав повністю та судові витрати по справі просив залишити за ним (ас. 107). Відповідач по справі Варварівська сільська рада Юр"ївського району Дніпропетровської області в судове засідання не з"явилися, надавши суду заяву про розгляд справи в їх відсутності, при цьому позовні вимоги визнали у повному обсязі (ас. 85 ). Третя особа по справі на стороні відповідача без самостійних вимог Перша Павлоградська державна нотаріальна контора м. Павлоград Дніпропетровської області , в судове засідання не з»явилися, при цьому в матеріалах справи маються заяви від останніх про розгляд справи в їх відсутності , заперечень проти позову не надали (ас. 51, 76, 105). Треті особи по справі на стороні відповідача без самостійних вимог відділ Держземагентства у Юр»ївському районі та Реєстраційна служба Юр»ївського районного управління юстиції Дніпропетровської області , що були залучені до участі в справі на підставі ухвали суду від 17.12.2014 року (ас. 37, 38, 39, 40), в судове засідання не з»явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду сповіщені належним чином (ас. 90, 92). Суд знаходить можливим розглянути дану справу у відсутності не з"явившихся сторін по справі , на підставі наявних у ній письмових матеріалів про права та взаємовідносини останніх, при цьому відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові докази по справі, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: - так, з долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про народження позивача [NUMBER] від 23.09.1982 року (ас. 5), вбачається що батьком позивача по справі є [PERSON]; - відповідно до копії свідоцтва про смерть, [NUMBER] від 06.09.2013 року (ас. 13), батько позивача [PERSON] - помер [INFO]. З матеріалів спадкової справи № 130-2011 до майна померлого [PERSON] , що надана Юр»ївською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області (ас. 53-76), вбачається, що за життя батько позивача [PERSON], після смерті свого батька (дідуся позивача) [PERSON], успадкував у встановленому законом порядку за законом належну останньому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5, 879 га, розташовану на території Варварівської сільської ради Юр»ївського району , яка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 119421, виданого Варварівською сільською радою Юр»ївського району 10.01.2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3730, про що за життя, а саме 08.11.2011 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВРН № 640888 , зареєстрованому в реєстрі за № 1125 (ас. 68, 73). Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні, за життя батько позивача [PERSON] не встиг, у встановленому законом порядку, зареєструвати право власності на успадковану ним земельну ділянку після смерті [PERSON], при цьому, до теперішнього часу право власності на спірну земельну ділянку обліковується за померлим [PERSON], про що свідчить копія витягу з Державного земельного кадастру від 13.08.2013 року (ас. 14, 15). Згідно копії матеріалів спадкової справи № 764/2014 , наданої Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою м. Павлоград Дніпропетровської області до майна померлого [PERSON] (ас. ас. 95-103), позивач своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька (ас. 95) та є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті останнього , оскільки мати позивача - [PERSON] відмовилася на користь позивача від прийняття належної їй частки спадкового майна, яке залишилося після смерті її чоловіка [PERSON] (ас. 9). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Разом з тим, листом державного нотаріуса Першої Павлоградської державної нотаріальної контори м. Павлоград Дніпропетровської області від 22.08.2014 року позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого батька [PERSON] у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5, 879 га, яка розташована на території Варварівської сільської ради Юр»ївського району та належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], у зв»язку з відсутністю у позивача правовстановлюючого документу на зазначене майно, виготовлено на ім»я спадкодавця [PERSON] ( ас. 8, 102). В судовому засіданні встановлено, що успадкувавши зазначене майно в установленому законом порядку після смерті [PERSON] батько позивача [PERSON] за життя належним чином не зареєстрував на нього права власності, а відтак, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, зазначене питання має вирішуватися в судовому порядку. Відповідно до п. 4, 18 гл. 10 р. ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», який затверджений наказом МЮУ № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно яке підлягає реєстрації проводиться після подання правовстановлюючого документу про належність цього майна спадкодавцю та витягу з Реєстру прав власності. Відсутність вказаного документу не дає можливості видати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, за життя [PERSON] не здійснив в установленому законом порядку реєстрацію прав власності на земельну ділянку, що була успадкована ним після смерті [PERSON], в зв'язку з чим нотаріус в даний час позбавлений можливості видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом у вигляді вказаної земельної ділянки, при цьому здійснити таку реєстрацію прав власності в даний час неможливо через смерть [PERSON]. Суд зауважує, що свідоцтво про право на спадщину є процесуальним нотаріальним актом, який засвідчує перехід права власності на майно від спадкодавця до спадкоємця. Якщо спадкове майно підлягає обов»язковій державній реєстрації, то свідоцтво про право на спадщину виступає для спадкоємця як правовстановлюючий документ. Право на спадщину не оформлене у нотаріуса не може бути реалізоване, якщо майно, згідно чинного законодавства підлягає обов»язковій державній реєстрації. Незважаючи на те, що батько позивача [PERSON] за життя не зареєстрував своє право власності на успадковану ним після смерті [PERSON] земельну ділянку у встановленому законом порядку, остання, відповідно до вимог ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини належить такому з часу відкриття спадщини, проте, право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва , а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У зв»язку з тим, що на сьогоднішній день право власності на земельну ділянку не зареєстроване в державних органах реєстрації прав власності на нерухоме майно за померлим спадкодавцем [PERSON], іншим шляхом, окрім як в судовому порядку, позивач не може реалізувати своє право на спадщину за законом після смерті батька. На основі викладеного, суд приходить до висновку, що спадкодавець в особі [PERSON] , на час своєї смерті , мав право на спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5, 879 га, розташовану на території Варварівської сільської ради Юр'ївського району , при цьому таке право в порядку спадкування перейшло до позивача. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе шляхом подачі заяви про прийняття спадщини у строки, встановлені ст.1270 ЦК України та видачі відповідного свідоцтва. Спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні правовстановлюючі документи. За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов»язковим, коли об»єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов»язковій державній реєстрації. Свідоцтво про право на спадщину підтверджує той факт, що до спадкоємців перейшли всі права та обов»язки спадкодавця. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід»ємною частиною правовстановлюючого документа. З огляду на положення ст. 1216 ЦК України (спадкуванням є перехід прав та обов»язків від фізичної особи, яка померла до спадкоємців), враховуючи, що до позивача перейшло право на земельну ділянку, що належала спадкодавцеві за життя , але отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане майно в порядку спадкування позивач не в змозі через відсутність у останнього правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд знаходить, що питання належності цього майна має вирішуватися у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права власності на це майно. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на вимогах діючого законодавства. Відтак, право позивача підлягає захисту, шляхом визнання за ним права власності на належну спадкодавцю земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5, 879 га, розташовану на території Варварівської сільської ради Юр'ївського району. Враховуючи волю позивача, суд знаходить можливим судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved