Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], який проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме частину квартири [ADDRESS] та сертифікат акцій ЗАТ "Київське виробниче об"єднання "Медапаратура". 08.01.2003 року [PERSON] склав заповіт на все своє майно на ім"я свого сина [PERSON] Постановою нотаріуса від 10.08.2007 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивачка також пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини, так як є людиною похилого віку, тривалий час хворіла і на момент відкриття спадщини та протягом подальших семи місяців знаходилася під медичним наглядом. На підставі викладеного позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлого чоловіка. В судовому засіданні позивачка повністю підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом. Третя особа - [PERSON] - у судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмові заперечення, в яких також просив розглядати справу у його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника, за наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення позивачки, третьої особи, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, у тому числі і на частину квартири [ADDRESS] та на сертифікат акцій ЗАТ "КВО "Медапаратура". 08.01.2003 року [PERSON] був складений заповіт на все своє майно на ім"я сина [PERSON]. У серпні 2007 року [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але постановою державного нотаріуса від 10.08.2007 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини. В своїх позовних вимогах [PERSON] просить суд визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, мотивуючи це тим, що вона пропустила строк з поважних причин, так як є людиною похилого віку, тривалий час хворіла і на момент відкриття спадщини та протягом подальших семи місяців знаходилася під медичним наглядом, у зв"язку з чим і пропустила строк подачі заяви. Згідно із ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, як це передбачено ч. 1 ст. 1270 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 Цивільного Кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно із постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому поважними є причини, пов"язані з об"єтивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім"єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Пунктом 1 вказаного Листа передбачено, що при розгляді справ про спадкування слід звертати увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. У разі, якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові, а не відмови у відкритті провадження у справі, закриття провадження у справі або залишення позовної заяви без розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка не зверталася із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, а також не отримала постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, що свідчить про те, що жодні права позивача порушені не були. Крім того, жодних належних підстав для поновлення позивачці строку для подання заяви про прийняття спадщини наведено не було. Той факт, що позивачка є людиною похилого віку, тривалий час хворіла і не мала можливості своєчасно звернутися до нотаріуса, не дає суду підстав для поновлення їй строку для подачі заяви про прийняття спадщини, який сплив ще у серпні 2007 року, тобто, більше 7 років тому. Також слід зазначити, що матеріали справи містять заповіт [PERSON] від 08.01.2003 року, згідно якого він все своє майно заповідав своєму сину [PERSON], а тому законним спадкоємцем після смерті [PERSON] є саме його син, а не дружина. Враховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення позовних вимог немає, а тому в їх задоволенні повинно бути відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed