Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

позивач звернувся з позовом до відповідачки про позбавлення її батьківських прав відносно дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідачка є матір"ю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Однак, всупереч вимогам ст. 150 СК України, відповідач з 2006 року залишила дітей, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання та їх утримання, не піклується про їх здоров'я, фізичний та моральний розвиток, їх навчання, підготовку до сімейного життя, не забезпечує необхідне харчування, медичний огляд, лікування дітей, не створює умов для отримування ними освіти. Позивач, в свою чергу, з 2006 року і до теперішнього часу піклується про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, всіляко сприяє здобуттю дітьми освіти, готує їх до самостійного життя та повністю їх утримує. Рішенням суду від 10 січня 2008 року позивачці було призначено аліменти на утримання неповнолітніх дітей, але жодного разу аліменти сплачені не були. Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю та додатково пояснив, що позов є обґрунтованим, оскільки відповідачка життям своїх дітей не цікавиться, за місцем реєстрації не проживає, належні умови утримання дітей не створила. Крім того, зауважив, що вважає за необхідне позбавити відповідачку батьківськитх прав з метою позбавлення в подальшому останню вимагати від дітей утримувати її у відповідності до вимог сімейного законодавства. Відповідач в судове засідання не з"явилась. Судом про розгляд справи повідомлялась належним чином, про що свідчить оголошення в газеті, примірник якої міститься в матеріалах справи. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, в зв'язку з чим, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Представник третьої особи в судовому засіданні позов підтримав повністю та пояснив, що відповідачка дійсно ухиляється від виконання своїх батьківстких обов"язків, про що було складено відповідний висновок. Вважав позов обгрунтованим, законним та просив його задовольнити. Прокурор в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала та пояснила, що в ході розгляду справи було встановлено, що відповідачка з дітьми тривалий час не проживає та не виконує своїх батьківських обов"язків у встановленому законом порядку, в зв"язку з чим наявні всі підстави для задоволення позову. Вислухавши пояснення позивача, третьої особи, свідків, неповнолітніх [PERSON], [PERSON], думку прокурора, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно відомостей свідоцтв про народження: [PERSON], [INFO] (а.а. 6) та [PERSON], [INFO] (а.с. 7) - їх матір"ю є відповідачка по справі - [PERSON]. Відповідно до довідки Новоукраїнської міської ради № 2435 від 21.03.2014 року, позивач разом з малолітніми дітьми проживає (без реєстрації) за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов проживання позивача за адресою: [ADDRESS] № 458/15 від 21.03.2014 року, позивач займається навчанням та вихованням дітей, відповідачка з дітьми не проживає, не спілкується та участі у навчанні та вихованні дітей з листопада 2006 року не приймає (а.с.15), з пояснень вчителів Новоукраїнської гімназії № 7 (а.с.18-19) вбачається, що відповідачка навчанням та вихованням дітей не цікавилася, участі у житті гімназії не брала, тобто свідомо ухилялася від виконання батьківських обов'язків. Згідно рішення Новоукраїнського районного суду від 10.01.2008 року, з відповідачки було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей (а.с. 22). Ухвалою Новоукраїнського районного суду від 05.03.2010 року, відповідачку оголошено в державний розшук, як неплатника аліментів (а.с. 24). Відповідно до довідки-розрахунку № 5530 від 16 травня 2014 року, заборгованість відповідачки станом на 01.05.2014 року складає 23400,00 грн. За ч. 2 ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, орган опіки та піклування, а також сама дитина, яка досягла 14 років. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки повинні поважати дитину. Статтею 155 цього ж Кодексу встановлено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно з п. 2 ч. 1 статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно висновку Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області № 01-25/19/2 від 27.03.2014 року, було визнано доцільним позбавити відповідачку батьківських прав відносно її двох неповнолітніх дітей (а.с. 25). Крім того, допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили обставини стосовно ухилинення відповідачки від виконання свого обов'язку щодо належного утримання та виховання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON]. У судовому засіданні неповнолітні [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вони проживають разом із батьком, його новою дружиною та бабусею. З матір"ю [PERSON] з 2006 року не бачились, остання до них не приїздить, не телефонує та їх життям не цікавиться. Одночасно, зазначили, що їх вихованням та навчанням займається батько та його дружина. Враховуючи наведені вище обставини, суд, вважає, що доводи позивача щодо свідомого ухилення відповідачки від виконання батьківських обов'язків, а також те, що остання не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду дітей, не спілкується з дітьми, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання дітьми освіти, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, про що свідчать докази, зібрані у справі, а тому позовні вимоги щодо позбавлення відповідачки батьківських прав відносно сина [PERSON] та [PERSON], є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved