Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що 22.03.2015 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку №25 з надвірними будівлями, розташованого по вулиці П.Зеленого в м.Коростені Житомирської області, який належав померлій на підставі договору купівлі-продажу від 14.08.1981 року. За вказаною адресою він зареєстрований та проживає з 2001 року, отже вважається таким, що прийняв спадщину згідно ч.3 ст.1268 ЦК України. З метою\~реалізації спадкових\~прав звернувся\~ до\~органів нотаріату\~за отриманням\~свідоцтва про\~право на\~спадщину.\~Однак,\~нотаріус відмовив\~у видачі\~свідоцтвапро\~право на\~спадщину у\~звязку з\~ відсутністю інформації про реєстрацію права власності спадкодавця на вищевказане спадкове майно в Державному реєстрі речових прав. Рішенням суду визнати за ним право власності на будинок №25 по вулиці П.Зеленого в м.Коростень в порядку спадкування за законом та зобов"язати відповідного Реєстратора речових прав зареєструвати право власності на вказаний будинок. Сторони письмово повідомили про можливість розгляду справи у їх відсутності. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що 22.03.2015 року у віці 82 роки в м.Коростені, Житомирської області померла [PERSON]. З довідки КВЖРЕП №4 від 28.07.2018 року слідує, що [PERSON] була зареєстрована та проживала в [INFO]. Разом з нею був зареєстрований та проживав син [PERSON]. Вказаний будинок належав [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого секретарем Кожухівської сільської ради Коростенського району 14.08.1981 року. Інвентаризація будинку проведена Коростенським МБТІ 04.08.2015 року. Частиною 1 ст. 1268, ч.1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно вимог частини 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З листа\~Коростенської міської\~державної нотаріальної\~контори від\~21.11.2018\~року №465/01-16/16\~та інформаційної\~довідки зі\~спадкового реєстру\~слідує,\~що після\~смерті [PERSON], померлої 22.03.2015 року спадкова справа не заводилась, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини (відмову від спадщини) не звертались. При зверненні\~позивача до\~нотаріуса із\~заявою про\~видачу свідоцтва\~про право\~на спадщину,\~позивачу було\~відмовлено в\~оформленні спадкового\~будинку №25\~по вул.\~П.Зеленого\~в м.Коростені,\~Житомирської області,\~у звязку\~з відсутністю інформації про реєстрацію права власності спадкодавця на вищевказане спадкове майно в Державному реєстрі речових прав, що стверджується листом № 379/02-17 від 20.09.2018 року. На час розгляду справи можливість державної реєстрації права власності за спадкодавцем втрачена, що перешкоджає позивачу реалізувати свої спадкові права. З роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених у інформаційному листі від 16.05.2013 року Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування слідує, що державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01.07.2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Однак, враховуючи те, що позивачем надано суду копію листа нотаріуса, яким відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і надано роз'яснення щодо підстав відмови, чим позивач підтвердив неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину в органах нотаріату, належність будинку № 25 по вул.П.Зеленого в м.Коростені спадкодавцю позивача ніким не оспорена , тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Вимога про зобов"язання реєстратора речових прав зареєструвати право власності на вищевказаний будинок задоволенню не підлягає, оскільки на особу, яка не бере участі у справі, не можуть бути покладені будь-які зобов"язання.

Outcome: partial