Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

25.05. 2016 року позивач ПАТ КБ "Приватбанк" звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 21030,83 грн., яка складається з: 1909,92 грн. - заборгованість за кредитом, 14663,25 грн.- заборгованість по процентах за користування кредитом, 2980,00 грн.- заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 977,66 грн. - штраф (процентна складова). У позовній заяві позивач зазначив, що відповідачем умови договору б/н від 23.11.2012 року та вимоги ст.ст.526,527,530 ЦК України не виконувались, що привело до виникнення простроченої заборгованості станом на 31.03. 2016 року на вказану у позові суму. Представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" при поданні позову звернувся з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, підтримавши повністю позовні вимоги. Не заперечив щодо розгляду справи без участі, належним порядком повідомленого про час і місце судового розгляду справи відповідача із ухваленням заочного рішення. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим належним чином про час і місце судового розгляду справи у встановленому законом порядку, у судове засідання повторно не з"явився, що суд вважає неявкою без поважних на те причин. Підстави для відкладення розгляду справи не встановлені. Відповідно до положень ст.ст.224-228 ЦПК України, за згодою представника позивача суд ухвалив можливим заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, без участі відповідача з ухваленням заочного рішення. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у розгляді справи у судове засідання не з"явились, тому відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось Оцінюючи надані в справі докази, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення за наступних підстав. Встановлено, що між сторонами на підставі заяви відповідача укладено договір б/н від 23.11.2012 року, за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору та правил надання банківських послуг, клієнт взяв на себе зобов'язання погашати заборгованість за кредитним лімітом, процентами за його використання, а також оплачувати комісії і штрафні санкції на умовах, передбачених договором, Правилами користування платіжних карток і Тарифами банку. Погашення заборгованості здійснюється в строки за рахунок коштів, розміщених на рахунку позичальника, що відповідає платіжній картці, емітованої ПАТ КБ "Приватбанк", номер рахунку зазначений в заяві. При порушенні зобов"язань за умовами договору Позичальником, наступає відповідальность, встановлена п.п 2.1.1.7.6 Умов цього договору. Розрахунок заборгованості згідно кредитного договору б/н від 23.11.2012 року свідчить про наявність заборгованості по кредиту, наданому відповідачу станом на 31 березня 2016 року на вказану у позові суму, що складається: 1909,92 грн. - заборгованість за кредитом, 14663,25 грн.- заборгованість по процентах за користування кредитом, 2980,00 грн.- заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом, 500 грн.- штраф (фіксована частина) та 977,66 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до положень ст.526 ЦК України, зобов"язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст.527 ЦК України, боржник зобов"язаний виконати свій обов"язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором чи законом. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання. Згідно положень ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов"язання внаслідок односторонньої відмови, зміна умов зобов"язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Таким чином, сукупністю достовірно підтверджених наведених доказів доведено, що позовна заява обґрунтована і підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту в сумі 21030,83 грн., яка підтверджена розрахунком позивача і не спростована відповідачем. Підтверджені належними допустимими письмовими доказами в справі судові витрати в сумі 1378,00 грн., які в порядку ст.88 ЦПК України слід покласти на відповідача та підлягають стягненню за рішенням суду. На підставі викладеного, ст.ст.526,527,530,610,611 ЦК України,

Outcome: approved