Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розподіл майна подружжя, мотивуючи свої вимоги тим, що з 05.10.2007 року сторони перебували у шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. 25.12.2012 року рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області шлюб розірвано. За період спільного подружнього життя ними було придбано майно: 1. Комп'ютер LG - 5200.00 (п'ять тисяч двісті) грн. 2. Модем - 200,00 (двісті) грн. 3. Вебкамера- 200,00(двісті) грн. 4. Диван - 2500.00 (дві тисячі п'ятсот) грн. 5. Стіл комп'ютерний - 900.00(дев'ятсот) грн. 6. Крісло робоче- 350.00(триста п'ятдесят) грн. 7. Комод-750.00(сімсот п'ятдесят) грн. 8. Кухонний уголок -1200.00 (одна тисяча двісті) грн. 9. Мікрохвильова піч Daewoo-750.00(сімсот п'ятдесят) грн. 10. Духовка електрична -400,00 (чотириста) грн. 11. Супутникова антена -1200,00 (одна тисяча двісті) 12. Штори 500,00(п'ятсот) грн. 13. Дитяче крісло -250,00 (двісті п'ятдесят) грн. 14. Дитячий столик-300,00 (триста) грн. 15. М'які дитячі іграшки - 500,00(п'ятсот) грн. 16. Дитяча коляска- 1800,00 (одна тисяча вісімсот) грн. 17. Набір посуду - 300,00(триста) грн. 18. Дитячий велосипед- 450,00 (чотириста п'ятдесят) грн. 19. Кредит, який взятий позивачкою на суму 3000 (три тисячі) грн. Всього на загальну суму 20750( двадцять тис. сімсот п"ятдесят) грн. Крім того, під час шлюбу був проданий автомобіль ВАЗ 21100 за 24 тис.518 грн., який був спільною сумісною власністю. Враховуючи, що практично все нажите позивачкою та відповідачем у шлюбі майно після розірвання шлюбу залишилось у власності та користуванні відповідача, а автомобіль відповідачем продано, та за кошти від продажу - куплено будинок, який зареєстровано за його батьком, позивачка просить суд залишити у відповідача: -Комп'ютер LG, модем, вебкамеру, диван, стіл комп'ютерний, крісло робоче, комод, кухонний уголок, мікрохвильову піч, духовку електричну, супутникову антену, штори, набір посуду. На загальну суму 14 700 ( чотирнадцять тисяч сімсот) грн. Зобов'язати відповідача передати позивачці - [PERSON] без компенсації, наступні дитячі речі: дитяче крісло -250,00 (двісті п'ятдесят) грн.;дитячий столик-300,00 (триста) грн.; м'які дитячі іграшки - 500,00(п'ятсот) грн. ; дитяча коляска 1800,00 (одна тисяча вісімсот) грн.; дитячий велосипед - 450,00 (чотириста п'ятдесят) грн. Загальна сума 3300(три тисячі триста) грн. Стягнути з відповідача [PERSON] на її користь судові витрати в сумі 474 грн. 58 коп. та сплати їй грошову компенсацію за речі, та за автомобіль в суммі 21 тис. 134 грн.. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав і суду пояснив, що дійсно під час шлюбу його батьками були придбані речі які перелічені позивачкою в позовній заяві, однак їх в наявності немає, позивачка всі речі вивезла, а автомобіль, яким він володів на підставі довіренності також був куплений за рахунок його батьків, однак, був проданий під час шлюбу у 2009 році. Заслухавши пояснення позивачки її представника, відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи в сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.10.2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб ( а.с.9). Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.10). 25.12.2012 року рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області шлюб розірвано, що підтверджується ( а.с.11,12). За період спільного життя у подружжя були речі: 1. Комп'ютер LG - 5200.00 (п'ять тисяч двісті) грн. 2. Модем - 200,00 (двісті) грн. 3. Вебкамера- 200,00(двісті) грн. 4. Диван - 2500.00 (дві тисячі п'ятсот) грн. 5. Стіл комп'ютерний - 900.00(дев'ятсот) грн. 6. Крісло робоче- 350.00(триста п'ятдесят) грн. 7. Комод-750.00(сімсот п'ятдесят) грн. 8. Кухонний уголок -1200.00 (одна тисяча двісті) грн. 9. Мікрохвильова піч Daewoo-750.00(сімсот п'ятдесят) грн. 10. Духовка електрична -400,00 (чотириста) грн. 11. Супутникова антена -1200,00 (одна тисяча двісті) 12. Штори 500,00(п'ятсот) грн. 13. Дитяче крісло -250,00 (двісті п'ятдесят) грн. 14. Дитячий столик-300,00 (триста) грн. 15. М'які дитячі іграшки - 500,00(п'ятсот) грн. 16. Дитяча коляска- 1800,00 (одна тисяча вісімсот) грн. 17. Набір посуду - 300,00(триста) грн. 18. Дитячий велосипед- 450,00 (чотириста п'ятдесят) грн. Всього на загальну суму 17750 грн., данний факт сторонами не оспорюється. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що під час шлюбу у 2009 році був проданий автомобіль ВАЗ 21100, яким відповідач володів на підставі довіренності, що підтверджується копією Біржової угоди (а.с.59), вартісь автомобіля 24 тис.518 грн., що підтверджується копією Акту автотоварознавчої експертизи ( а.с.58). Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дане положення також закріплено в ст. 368 ЦК України. Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що належить їм на праві сумісної власності подружжя, частка майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю або шлюбним договором Також, згідно вимог ст. 71 СК України та ст.370,ст. 364 ЦК України, позивачка вправі вимагати розділу майна в натурі. Відповідно до змісту роз"яснень, що містяться у пунктах 22-24 Постанови Пленум Верховного Суду України, від 21.12.2007року, № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Протягом розгляду справи, сторонам була забезпечена можливість узгодити між собою вартість, перелік і найменування речей, або провести спеціальне дослідження в цій частині, однак матеріали провадження не містять належних достовірних і об"єктивних доказів того факту, що речі заявлені до розподілу, існують. Позивачка та її представник не спростували доводів відповідача про відсутність заявлених до розподілу речей. За даних обставин, у зв"язку з неможливістю встановити місце знаходження майна подружжя, суд позбавлений можливості винести законне і обгрунтоване рішення, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають у зв"язку з недоведеністю. Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" п.30 - рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст. 63, ч.1 ст. 65 СК України. У випадках коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Позивачка та її представник не довели суду доказів того, що гроші за продаж автомобіля ВАЗ 21100, який було продано під час спільного проживання у 2009 році, відповідач використав на свій розсуд проти волі позивачки і не в інтересах сім'ї, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 1/2 частини суми, отриманої за продаж автомобіля, задоволенню не підлягають за недоведенністю. Судові витрати суд розподіляє відповідно до положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: dismissed