Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Позивач в березні 2014 року звернувся до суду з вказаним позовом, вимоги якого збільшив (а.с. 25-26), та в обґрунтування позовних вимог вказав, що 18 лютого 2013 року він надав в позику відповідачу грошові кошти в сумі 10 659, 15 грн., які остання зобов"язувалася повернути до 30 вересня 2014 року. Однак, у вказаний строк борг повернула лише частково, в розмірі 3000 грн. Просить стягнути насвою користь з відповідача 14 621 грн. 51 коп. боргу, а також понесені судові витрати: 243 грн. 60 коп. сплаченого судового збору та 240 грн. витрат на об"яву про виклик до суду. В судове засідання представник позивача не з"явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала з тих же підстав та просила позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с. 30). Віідповідач в судове засідання не з"явилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином через оголошення у пресі (а.с. 32-33), про причини неявки суд не повідомила, тому суд, відповідно до вимог ст. 225 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд дослідив матеріали справи та встановив, що 18 лютого 2013 року [PERSON] уклав Договір позики з [PERSON], відповідно до якого надав в позику останній грошові кошти в сумі 10 659, 15 грн. (а.с. 5). Вказану позику [PERSON] зобов"язувалася повернути до 30 вересня 2014 року, однак, у вказаний строк борг повернула лише частково, в розмірі 3000 грн. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, відповідач повинна сплатити йому заборгованість по договору позики в розмірі 14 621 грн. 51 коп., яка складається з наступного: - основний борг - 7 659 грн.15 коп.; - штраф 25% (п. 3.2 Договору) - 2 664 грн. 79 грн.; - пеня (п. 3.3 Договору) - 1103 грн. 94 коп; - 30% річних (п. 3.4 Договору) - 2299 грн. 04 коп.; - інфляційні за період жовтень 2013-травень 2014 - 894 грн. 59 коп. Таким чином,встановлено, що між сторонами існують не виконані договірні зобов"язання. Згідно вимог ст. 639 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Згідно зі ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. За наявних обставин суд приходить до висновку, що відповідач в односторонньому порядку не виконувала належним чином умов договору, тому з неї слід стягнути на користь позивача заборгованість, проценти за договором позики, інфляційні збитки та 30% відсотків річних відповідно до договору, а тому позов підлягає задоволенню. Також, у відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд стягує на користь [PERSON] з [PERSON] понесені ним і документально підтверджені витрати, а саме: 243 грн. 60 коп. сплаченого судового збору та 240 грн. витрат на об"яву про виклик до суду, а всього - 483 грн. 60 коп.

Outcome: approved