Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

У лютому 2014 року до Ленінського районного суду м.Запоріжжя звернулися [PERSON], [PERSON] з позовом до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди, вказавши в позові, що діями відповідача, який поширив негативну недостовірну інформацію про позивачів, завдав шкоди їх честі, гідності та діловій репутації. Так, позивачами було встановлено, що відповідачем було поширено негативну недостовірну інформацію про позивачів шляхом викладення, розміщення та розповсюдження через мережу Інтернет необмеженому колу осіб на веб-сайті [INFO]. Поширена у вказаних статтях інформація порушує особисті немайнові права позивачів, а саме порочить їх честь, гідність та ділову репутацію. Дана інформація щодо позивачів є недостовірною, не підтверджується жодним доказом, не має статусу офіційної, не підтверджена жодними органами державної влади України, в тому числі обвинувальним вироком суду чи судовим рішенням у цивільній справі. Крім того, поширена на веб-сайті [INFO] інформація є негативною по відношенню до позивачів, оскільки така інформація наводить читачів на думку, що позивачі не додержуються норм чинного законодавства, загальновизнаних правил співжиття та принципів людської моралі, проявляють неетичну поведінку в особистому, суспільному житті, через що розповсюджена інформація відносно позивачів є безсумнівно інформацією негативного характеру, яка принижує їх честь та гідність, дискредитує позивачів в очах суспільства, формує у спільноти негативне ставлення до них, чим наносить шкоду їх діловій репутації. А також, що позивачі вчиняють явно злочинні дії та більш того є учасниками злочинного корумпованого угрупування, рейдерським способом привласнють та руйнують підприємства, а також вчиняють інші дії, які переслідуються Кримінальним кодексом України, тобто поширеною інформацією фактично повідомляється про те, що позивачі є злочинцями у розумінні чинного кримінального законодавства. Однак, Позивачі ніколи до кримінальної відповідальності не притягувалися. Позивачі вважають, що поширена про них інформація підлягає спростуванню, оскільки з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів вона подана не у формі оціночних суджень, а у формі фактичних тверджень, тому що в оспорюваних висловлюваннях не вживаються такі мовно-стилістичні засоби як гіперболи, алегорії, сатира, оспорювані висловлювання не містять оцінних слів або словосполучень, оспорювані висловлювання не містять порівнянь, та окрім цього вказані висловлювання не є критикою або оцінкою дій. Позивачами також зазначено, що вони є керівниками Управління УБОЗ ГУМВС України в Запорізькій області (начальник та його заступник), мають бездоганний послужний список, за час служби в правоохоронних органах неодноразово заохочувалися керівництвом, порушень службової дисципліни та законності не допускали і тому поширення про них недостовірної негативної інформації широкому колу осіб підриває їх авторитет та завдає величезної шкоди їх честі, гідності та репутації. А в результаті поширення широкому колу осіб недостовірної інформації про Позивачів, яка порочить та принижує їх честь, гідність та ділову репутацію, Позивачам було завдано моральної шкоди яка підлягає відшкодуванню в силу закону одночасно із спростуванням поширеної інформації. У судовому засіданні представник позивачів, який діє за дорученням від [PERSON] та [PERSON] з посиланням на норми закону, просив суд задовольнити позов у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права [PERSON] інформацію, поширену через мережу Інтернет на веб-сайті [INFO], у наступних статтях і наступні фрази: В статті під назвою «[INFO]»: «По словам [PERSON], в отношении его бизнеса был проведен рейдерский захват связанный с возбуждением против него уголовных дел, заключением в СИЗО, избиением и похищением его детей. Организаторами и инициаторами данных действия [PERSON] называет начальника областного УБОПа [PERSON]…» «…под пытками заставили подписать документы на передачу собственности. Это предприятие «Продмаш», 3 базы отдыха на Азовском побережье, одна из них теперь принадлежит [PERSON]. Какова судьба этой собственности? Банда [PERSON] и [PERSON] отобрала помещения, все развалила и продала под гипермаркет.» «Угрозы и вымогательства происходили прямо в кабинете начальника УБОПа [PERSON], от него приходили люди в СИЗО с теми же требованиями и угрозами, требовали подписать расписку на миллион долларов, которые я якобы у них взял. Фактически было покушение на убийство.» «Я думаю, что люди которые это делали, о них же пишут в СМИ в связи с другими преступлениями, в связи с наркоторговлей например, это [PERSON], его заместитель [PERSON], начальник внутренней безопасности [PERSON] - это все одна банда в погонах. Организованная преступная группировка, которая, пользуясь своим положением, занимается шантажом вымогательством и захватами предприятий.» В статті під назвою «[INFO]»: «В числе покровителей [PERSON] и ОПГ «Армяне» во главе с [PERSON] по кличке «[PERSON]», которая монополизировала наркотрафик в запорожском регионе, организаторы митинга называли начальника УБОПа [PERSON], его зама [PERSON]…» «…руководство запорожской милиции вместо искоренения преступности и наркоторговли занимается «крышеванием», нарушая присягу, данную народу Украины.» «Подобные необоснованные действия со стороны руководства областной милиции образом характеризуют ту систему беззакония, коррумпированности и наплевательского отношения к простым гражданам, которая была установлена под руководством генерала [PERSON] и его подчиненных [PERSON], [PERSON] и [PERSON].» В статті під назвою «[INFO]»: «Подобные действия со стороны [PERSON], [PERSON], [PERSON] и [PERSON] можно назвать предсмертной агонией коррумпированных правоохранителей» «После освобождения [PERSON] из СИЗО, [PERSON] дал пресс-конференцию о том, как на него оказывали давление начальник запорожского УБОПа [PERSON],… После чего начали всплывать факты, которые указывали на незаконность действий правоохранителей совместно с рейдерами, при которых лишь за одну неделю пребывания [PERSON] СИЗО из-за оказываемого на него давления и его семью, он лишился всей своей собственности.» «Люди вышли сегодня, 22 октября, под стены облМВД с плакатами: «[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] - долой из органов!»; «Коррумпированных правоохранителей в тюрьмы!» В статті під назвою «[INFO]»: «…«крышевания» наркоторговли со стороны высокопоставленных должностных лиц в ГУМВД Украины в Запорожской области: начальника Запорожского УБОП [PERSON], его заместителя [PERSON]…» В статті під назвою «[INFO]» или первые итоги скандальной пресс-конференции мелитопольского промышленника»: «…[PERSON] публично обвинил руководителя запорожского УБОПа [PERSON] в вымогательстве и рейдерстве…» «у «ИСКРЫ» с УБОПом всегда всё было ровно, и напрягать отношения между редакцией и [PERSON] - прим. авт.) клеветой «коммерса», никому не нужная затея», о чём «[PERSON]» просил серьёзно подумать…» «отжатую» у [PERSON] «продмашевскую» базу отдыха в Кирилловке полковнику [PERSON] деть, куда-либо, теперь будет достаточно сложно…» Зобов'язати [PERSON] протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили в мережі Інтернет за адресою поширення [INFO] спростувати вказану недостовірну інформацію, шляхом розміщення на головній сторінці сайту повідомлення про ухвалене у справі судове рішення та публікації тексту резолютивної частини рішення. Спростування повинно мати посилання на номер цивільної справи, дату проголошення судового рішення, і суд, що виніс рішення, а також мати заголовок наступного змісту: «Спростування негативної і недостовірної інформації стосовно [PERSON]». Текст спростування не повинен містити редагувань, зауважень, заперечень, коментарів, тлумачень, думок від імені [PERSON] та будь-яких інших осіб. Визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права [PERSON] інформацію, поширену через мережу Інтернет на веб-сайті [INFO], у наступних статтях і наступні фрази: В статті під назвою «[INFO]»: «Я думаю, что люди которые это делали, о них же пишут в СМИ в связи с другими преступлениями, в связи с наркоторговлей например, это [PERSON], его заместитель [PERSON], начальник внутренней безопасности [PERSON] - это все одна банда в погонах. Организованная преступная группировка, которая, пользуясь своим положением, занимается шантажом вымогательством и захватами предприятий». В статті під назвою «[INFO]»: «В числе покровителей [PERSON] и ОПГ «Армяне» во главе с [PERSON] по кличке «[PERSON]», которая монополизировала наркотрафик в запорожском регионе, организаторы митинга называли начальника УБОПа [PERSON], его зама [PERSON]…» «…руководство запорожской милиции вместо искоренения преступности и наркоторговли занимается «крышеванием», нарушая присягу, данную народу Украины.» «Подобные необоснованные действия со стороны руководства областной милиции образом характеризуют ту систему беззакония, коррумпированности и наплевательского отношения к простым гражданам, которая была установлена под руководством генерала [PERSON] и его подчиненных [PERSON], [PERSON] и [PERSON].» В статті під назвою «[INFO]»: «Подобные действия со стороны [PERSON], [PERSON], [PERSON] и [PERSON] можно назвать предсмертной агонией коррумпированных правоохранителей» «После чего начали всплывать факты, которые указывали на незаконность действий правоохранителей совместно с рейдерами, при которых лишь за одну неделю пребывания [PERSON] СИЗО из-за оказываемого на него давления и его семью, он лишился всей своей собственности.» «Люди вышли сегодня, 22 октября, под стены облМВД с плакатами: «[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] - долой из органов!»; «Коррумпированных правоохранителей в тюрьмы!» В статті під назвою «[INFO]»: «…крышевания» наркоторговли со стороны высокопоставленных должностных лиц в ГУМВД Украины в Запорожской области: начальника Запорожского УБОП [PERSON], его заместителя [PERSON]…» В статті під назвою «[INFO]» или первые итоги скандальной пресс-конференции мелитопольского промышленника»: «К примеру, наше издание обладает информацией о причастности заместителя начальника «шестого отдела» [PERSON] к организации резонансного преступления, имевшего место быть в августе текущего года.» Зобов'язати [PERSON] протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили в мережі Інтернет за адресою поширення [INFO] спростувати вказану недостовірну інформацію, шляхом розміщення на головній сторінці сайту повідомлення про ухвалене у справі судове рішення та публікації тексту резолютивної частини рішення. Спростування повинно мати посилання на номер цивільної справи, дату проголошення судового рішення, і суд, що виніс рішення, а також мати заголовок наступного змісту: «Спростування негативної і недостовірної інформації стосовно [PERSON]». Спростування не повинно містити редагувань, зауважень, заперечень, коментарів, тлумачень, думок від імені [PERSON] та будь-яких інших осіб. Заборонити [PERSON] розповсюджувати будь-яким чином (по телебаченню, в пресi, по paдio, в мережi Iнтернет, у зовнішній рекламі, в мiсцях публiчного розповсюдження iнформацiї, тощо) недостовiрну та таку, що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] наступну інформацію: Стаття «[INFO]»: «По словам [PERSON], в отношении его бизнеса был проведен рейдерских захват связанный с возбуждением против него уголовных дел, заключением в СИЗО, избиением и похищением его детей. Организаторами и инициаторами данных действия [PERSON] называет начальника областного УБОПа [PERSON]» «…под пытками заставили подписать документы на передачу собственности. Это предприятие «Продмаш», 3 базы отдыха на Азовском побережье, одна из них теперь принадлежит [PERSON]. Какова судьба этой собственности? Банда [PERSON] и [PERSON] отобрала помещения, все развалила и продала под гипермаркет.» «Угрозы и вымогательства происходили прямо в кабинете начальника УБОПа [PERSON], от него приходили люди в СИЗО с теми же требованиями и угрозами, требовали подписать расписку на миллион долларов, которые я якобы у них взял. Фактически было покушение на убийство.» «Я думаю, что люди которые это делали, о них же пишут в СМИ в связи с другими преступлениями, в связи с наркоторговлей например, это [PERSON], его заместитель [PERSON], начальник внутренней безопасности [PERSON] - это все одна банда в погонах. Организованная преступная группировка, которая, пользуясь своим положением, занимается шантажом вымогательством и захватами предприятий». Стаття «[INFO]»: «В числе покровителей [PERSON] и ОПГ «Армяне» во главе с [PERSON] по кличке «[PERSON]», которая монополизировала наркотрафик в запорожском регионе, организаторы митинга называли начальника УБОПа [PERSON], его зама [PERSON]…» «…руководство запорожской милиции вместо искоренения преступности и наркоторговли занимается «крышеванием», нарушая присягу, данную народу Украины.» «Подобные необоснованные действия со стороны руководства областной милиции образом характеризуют ту систему беззакония, коррумпированности и наплевательского отношения к простым гражданам, которая была установлена под руководством генерала [PERSON] и его подчиненных [PERSON], [PERSON] и [PERSON].» Стаття «[INFO]»: «Подобные действия со стороны [PERSON], [PERSON], [PERSON] и [PERSON] можно назвать предсмертной агонией коррумпированных правоохранителей» «После освобождения [PERSON] из СИЗО, [PERSON] дал пресс-конференцию о том, как на него оказывали давление начальник запорожского УБОПа [PERSON],… После чего начали всплывать факты, которые указывали на незаконность действий правоохранителей совместно с рейдерами, при которых лишь за одну неделю пребывания [PERSON] СИЗО из-за оказываемого на него давления и его семью, он лишился всей своей собственности.» «Люди вышли сегодня, 22 октября, под стены облМВД с плакатами: «[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] - долой из органов!»; «Коррумпированных правоохранителей в тюрьмы!» Стаття «[INFO]»: …«крышевания» наркоторговли со стороны высокопоставленных должностных лиц в ГУМВД Украины в Запорожской области: начальника Запорожского УБОП [PERSON], его заместителя [PERSON]…» Стаття «[INFO]» или первые итоги скандальной пресс-конференции мелитопольского промышленника»: «[PERSON] публично обвинил руководителя запорожского УБОПа [PERSON] в вымогательстве и рейдерстве…» «у «ИСКРЫ» с УБОПом всегда всё было ровно, и напрягать отношения между редакцией и [PERSON] - прим. авт.) клеветой «коммерса», никому не нужная затея», о чём «[PERSON]» просил серьёзно подумать…» «отжатую» у [PERSON] «продмашевскую» базу отдыха в Кирилловке полковнику [PERSON] деть, куда-либо, теперь будет достаточно сложно…» Заборонити [PERSON] розповсюджувати будь-яким чином (по телебаченню, в пресi, по paдio, в мережi Iнтернет, у зовнішній рекламі, в мiсцях публiчного розповсюдження iнформацiї, тощо) недостовiрну та таку, що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] наступну інформацію: Стаття «[INFO]»: «Я думаю, что люди которые это делали, о них же пишут в СМИ в связи с другими преступлениями, в связи с наркоторговлей например, это [PERSON], его заместитель [PERSON], начальник внутренней безопасности [PERSON] - это все одна банда в погонах. Организованная преступная группировка, которая, пользуясь своим положением, занимается шантажом вымогательством и захватами предприятий». Стаття «[INFO]»: «В числе покровителей [PERSON] и ОПГ «Армяне» во главе с [PERSON] по кличке «[PERSON]», которая монополизировала наркотрафик в запорожском регионе, организаторы митинга называли начальника УБОПа [PERSON], его зама [PERSON]…» «…руководство запорожской милиции вместо искоренения преступности и наркоторговли занимается «крышеванием», нарушая присягу, данную народу Украины.» «Подобные необоснованные действия со стороны руководства областной милиции образом характеризуют ту систему беззакония, коррумпированности и наплевательского отношения к простым гражданам, которая была установлена под руководством генерала [PERSON] и его подчиненных [PERSON], [PERSON] и [PERSON].» Стаття «[INFO]»: «Подобные действия со стороны [PERSON], [PERSON], [PERSON] и [PERSON] можно назвать предсмертной агонией коррумпированных правоохранителей» «После чего начали всплывать факты, которые указывали на незаконность действий правоохранителей совместно с рейдерами, при которых лишь за одну неделю пребывания [PERSON] СИЗО из-за оказываемого на него давления и его семью, он лишился всей своей собственности.» «Люди вышли сегодня, 22 октября, под стены облМВД с плакатами: «[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] - долой из органов!»; «Коррумпированных правоохранителей в тюрьмы!» Стаття «[INFO]»: …«крышевания» наркоторговли со стороны высокопоставленных должностных лиц в ГУМВД Украины в Запорожской области: начальника Запорожского УБОП [PERSON], его заместителя [PERSON]…» Стаття «[INFO]» или первые итоги скандальной пресс-конференции мелитопольского промышленника»: «К примеру, наше издание обладает информацией о причастности заместителя начальника «шестого отдела» [PERSON] к организации резонансного преступления, имевшего место быть в августе текущего года.» Крім того, просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 50 000,00 (п'ятдесят тисяч) гривень в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 50 000,00 (п'ятдесят тисяч) гривень в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, але не отримував судові повістки про виклик до суду. Крім того, позивач надав суду докази про виклик відповідача до суду шляхом оголошення в газеті „Запорізька правда" №39 від 04.04.2014 року. Дані обставини суд розцінює як прояву неповаги до суду та навмисне затягування судового процесу. За такими обставинами суд, зі згоди позивача у порядку ст. 224-226 ЦПК України ухвалює у справі заочне рішення. Розглянувши у судовому засіданні матеріали справи, заслухав пояснення представника позивачів, дослідивши докази в обґрунтування своїх вимог, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з огляду на таке: Законом припускається можливість застосування судової форми захисту цивільних справ та інтересів. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Виходячи зі змісту та розуміння цієї норми Закону слід розуміти, що при тому існувало порушення цього права. Представник позивачів у судовому засіданні намагався довести суду, що саме діями відповідача були порушенні права та інтереси позивачів. По встановленим ЦПК України нормам (ст.. 60 ЦПК України), кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Конституція України визнає честь та гідність людини є найвищою соціальною цінністю, а також право кожного на повагу до його гідності( ст.ст.3, 28). Разом з цим, відповідно до ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошення інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя. Відповідно до ч.1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та(або) членів її сім"ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Згідно роз"яснень п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року " Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов"язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Суд має на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого ст. 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації. У випадку звернення особи із заявою до правоохоронних органів судам слід враховувати висновки, викладені у Рішенні Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 року № 8-рп/2003(справа про поширення відомостей). Разом з тим, наявність у такому зверненні завідомо неправдивих відомостей, а також у разі встановлення, що для звернення особи до вказаних органів не було жодних підстав і було викликано не наміром виконати свій громадський обов'язок або захистити свої права, свободи чи законні інтереси, тягне відповідальність, передбачену законодавством України. Виходячи-з вимог закону, позивачі повинні були довести лише сам факт поширення відомостей про них, які вони вважають такими, що порочать їх честь та гідність. У судовому засіданні було доведено сам факт поширення такої інформації, яку позивачі вважають такою, що порочать їх честь та гідність. Також в п. 15 Постанови ПВСУ від 27.02.2009 року №1 визначено, що під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет, а також в іншій формі хоча б одній особі. Вищевказана інформація, що порушує особисті немайнові права позивачів, була поширена через мережу Інтернет шляхом розміщення статей на веб-сайті [INFO] широкому колу осіб. Поширена на веб-сайті [INFO] інформація щодо позивачів не підтверджується жодним доказом, не має статусу офіційної, не підтверджена жодними органами державної влади України, в тому числі обвинувальним вироком суду чи судовим рішенням у цивільній справі, тому вважається недостовірною, Пунктами 15, 18 Постанови ПВСУ від 27.02.2009 року №1 визначено: - недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені); - негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації; - спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила; - обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права; - спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У судовому засіданні не було добуто жодного факту, що поширена відповідачем інформація є достовірною. За змістом ст. 278 ЦК України заборона поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права - це спосіб захисту особистих немайнових прав фізичної особи. Мета застосування даного способу зводиться до того, що у випадку порушення особистого немайнового права особа має право вимагати припинити поширення інформації, якою здійснюється це порушення. Відмінність цього способу від спростування інформації полягає не лише в меті застосування цих способів, але й у тому, що заборона поширення інформації може бути застосована й у випадку поширення інформації, незалежно від того, чи вона є недостовірною, чи абсолютно правдивою. Основним для застосування такого способу захисту є те, що ця інформація порушує особисті немайнові права фізичних осіб, і тому він може бути застосований навіть у випадку дифамації (поширення правдивої інформації). З огляду на наведене, є всі підстави для заборони розповсюдження вказаної інформації. Що стосується вимог про відшкодування моральної шкоди, суд виходив з наступного: Згідно пункту 27 Постанови ПВСУ від 27.02.09. № 1 способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Зазначені вимоги розглядаються у відповідності до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, судам необхідно враховувати роз'яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Як вказано в статті 280 Цивільного кодексу України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Статтею 23 Цивільного кодексу України встановлено: - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; - моральна шкода полягає, в тому числі, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи; - моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено: - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб; - відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків; - під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності. Необхідно зазначити, що позивачі є керівниками Управління УБОЗ ГУМВС України в Запорізькій області (начальник та його заступник), мають бездоганний послужний список, за час служби в правоохоронних органах неодноразово заохочувалися керівництвом, порушень службової дисципліни та законності не допускали і тому поширення про них недостовірної негативної інформації широкому колу осіб підриває їх авторитет та завдає величезної шкоди їх честі, гідності та репутації. Отже, в результаті поширення широкому колу осіб недостовірної інформації про позивачів, яка порочить та принижує їх честь, гідність та ділову репутацію, позивачам було завдано моральної шкоди яка підлягає відшкодуванню в силу закону одночасно із спростуванням поширеної інформації. Статтею 47 Закону України «Про інформацію» регламентовано, що порушення законодавства України про інформацію тягне за собою дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення законодавства про інформацію несуть особи, винні у вчиненні таких порушень, як надання інформації та поширення відомостей, що не відповідають дійсності. Згідно із п.п. 6.1., 6.4. Листа Міністерства юстиції України від 13.05.04. № 35-13/797 «Методичні рекомендації відшкодування моральної шкоди»: - відповідно до чинного законодавства моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб; - моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної школи не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати умовний вираз. Враховуючи наведене, позивачі вирішили оцінити розмір спричиненої їм моральної шкоди в розмірі 50 000,00 грн. кожному. Проте сам розмір суд вважає занадто збільшеним, тому стягненню підлягає 10 000 гривен кожному. До того ж, у відповідності до ст..88 ЦПК України, судові витрати присуджуються відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial