Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що з відповідачем по справі домовились про укладення договору купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS]. Для забезпечення виконання договору нею було передано відповідачу кошти в сумі 10 000 грн. Однак укладення угоди не відбулося, оскільки житловий будинок не належав відповідачу на праві власності. У зв'язку з цим просила стягнути з [PERSON] на її користь грошові кошти в сумі 10 000 грн. Сторони в судове засідання не з'явились, від них надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності. Представник позивача [PERSON] заявлений позов підтримав з викладених в ньому підстав, та просив його задовольнити. В судовому засіданні, яке відбулося 06.11.2014 року пояснив, що оскільки відповідач не є власником спірного житлового будинку тому відповідно і не мав права його продавати та брати за нього гроші. Він діяв неправомірно і ввів його довірительку в оману. Крім того, зазначив, що укладення угоди не відбулося, також із причин не встановленння відповідачем правового статусу земельної ділянки та в зв"язку з тим, що сестра відповідача, яка оформила право власності на будинок на своє ім"я не захотіла зменшити договірну ціну на будинок У зв'язку з цим заявлений позов його довірителькою просив задовольнити та повернути останній неправомірно отримані від неї відповідачем кошти за будинок у сумі 10 000 грн. Відповідач [PERSON] заявлений позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. В судовому засіданні, яке відбулося 16.11.2014 року пояснив, що вони разом з його сестрою були спадкоємцями по закону після смерті їхніх батьків. До складу спадкового майна ввійшов спірний житловий будинок . Позивачка знала, що на момент передачі грошових коштів у сумі 10 000 грн. у нього не було документів про право власності на спірний будинок, а земля не була приватизована. В зв"язку з цим в розписці було зазначено , що гроші отримані за спірний будинок, який повинна була придбати позивачка . З метою спрощення процедури купівлі-продажу будинку, він відмовився від своєї частки спадщини на користь сестри і спірний будинок було оформлено на сестру . Позивачці після отримання грошей було передано ключі від будинку, в якому вона деякий час проживала і користувалася земельною ділянкою. Також зазначив, що його сестра запропонувала позивачці купити будинок, але вона відмовилась, оскільки хотіла купити його по ціні нижчій від оговореної ними раніше. Особисто сестра не мала змоги приїхати отримати грошові кошти, оскільки була вагітною. Він, отримавши гроші, передав їх сестрі, яка використала їх для оформлення правоустановлюючих документів на будинок, необхідних для укладення договору- купівлі-продажу. В розписці зазначено , що продається будинок, але не зазначено ким. Сестра з"явилась у визначений час до нотаріуса, але угода не відбулася, тому що позивачка, хотіла , щоб вона зменшила договірну ціну на буднок. У зв'язку з цим просив відмовити позивачці у задоволенні позову за безпідставністю вимог. Із пояснень приватного нотаріуса [PERSON] Корецького нотаріального округу Рівненської області, допитаної Корецьким районним судом Рівненської області в якості свідка за судовим дорученням, вбачається, що позивачка та [PERSON]- власник спірного будинку, в кінці листопада 2013 року звернулись до неї особисто з приводу консультації з питань відчуження нерухомого майна. На момент звернення сторони не прийняли остаточного рішення про укладення правочину, оскільки не дійшли згоди щодо його умов, ними була отримана консультація з питань прав та обов'язків сторін при відчуженні нерухомого майна та з питань оподаткування. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи , суд відмовляє в задоволенні позову із наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що 29 березня 2013 року позивачка в забезпечення укладення в майбутньому договору купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] передала відповідачу грошові кошти у розмірі 10 000 грн. Відповідач в свою чергу передав ключі від будинку. На момент отримання грошових коштів відповідач не володів житловим будинком на праві власності. Вони разом з сестрою [PERSON] були лише спадкоємцями такого майна, про що відповідачці було відомо. Після отримання грошових коштів сестра відповідача зареєструвала право власності на будинок на своє ім'я, а відповідач в свою чергу відмовився від своєї частки в спадщині на її користь. Після оформлення правовстановлюючих документів мало відбутись укладення договору купівлі - продажу з позивачкою. Однак коли вони з"явились до нотаріуса, позивачка та [PERSON] не дійшли згоди стосовно ціни на будинок, оскільки позивачка хотіла, щоб договірна ціна на будинок була зменшена, а тому угода не була посвідчена нотаріусом. Вказані обставини визнані сторонами, а тому відповідно до ст. 61 ЦПК України визнані такими, що не підлягають доказуванню. Частиною 1 ст.11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У відповідності до ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. З огляду на те, що завдаток є однією із форм забезпечення виконання зобов"язання, твердження позивачки про те, що відповідачем набуто грошові кошти у сумі 10 000 грн. за укладення в майбутньому між ними договору купівлі-продажу спірного житлового будинку без достатніх на те правових підстав, суд до уваги не приймає, оскільки вказані обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Крім того, не знайшли свого підтвердження посилання позивачки , що однією із причин неможливості укладення договору купівлі-продажу житлового будинку, стала не оформлена у власність земельна ділянка, оскільки позивачкою не надано суду доказів, що з цих підстав нотаріус відмовила їм в посвідченні угоди. Позивачкою не надано суду жодних доказів, які підтверджували б, що саме з вини відповідача не відбулось укладення правочину та чинились ним будь-які перешкоди в його укладенні. З огляду на викладене, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивачка в обґрунтування заявлених вимог не знайшли свого підтвердження, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю вимог. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed