Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача ПАТ "Мостобуд "про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди мотивуючи свої вимоги тим , що він дійсно працював в управлінні механізації "ПАТ Мостобуд " на посаді машиніста крана у період з 17 червня 2002 року ,згідно Наказу № 78-к від 18 червня 2002 року по 18 листопада 2013 року , коли звільнився за власним бажанням ,відповідно до ст. 38 КЗпПУ . На день звільнення відповідач заборгував позивачу заробітну плату за період з вересня 2013 року по листопад 2013 року в розмірі 13807 ,00 грн. . В зв"язку з затримкою у виплаті заробітньої плати з вини відповідача ,просить стягнути і моральної шкоди в розмірі 2000,00 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явився подав клопотання про розгляд справи за його відсутності та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі . Представник ПАТ "Мостобуд " не з"явився , судом про дату судового розгляду повідомлялися належним чином та у встановлений законом термін . Причина їх неявки суду невідома. Направивши на адресу суду заперечення проти позову вказали , що оскільки позивачем не доведено спричинення йому моральної шкоди ,просили відмовити в задоволенні позову . На підставі наявних в справі доказах суд ухвалив провести заочний розгляд справи . Дослідивши письмові докази ,які містяться в матеріалах цивільної справи . суд дійшов до висновку ,що позов підлягає частковому задоволенню , виходячи з наступного . У відповідності до Наказу № 78-к від 18.06.2002 року позивач [PERSON] працював на посаді машиніста крану . 18 листопада 2013 року його було звільнено з займаної посади за власним бажанням ,згідно ст. 38 КЗпПУ , згідно Наказу № 133-к від 18.11.2013 року. Достовірність вказаних обставин підтверджується копією трудової книижки , виданої на ім"я [PERSON] та Довідкою № 10 від 15 квітня 2014 року ( а.с.7-8) . У відповідності до ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно у строки ,встановлені колективним договором , або нормативним актом роботодавця ,погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективним органом ,але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу , що не перевищує шістнадцять календарних днів та не пізніше семи днів після закінчення періоду ,за який здійснюється виплата . За правилами затвердженими в ч..1 ст.116,ч.1 ст. 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум ,що належить йому від підприємства ,установи , організації , провадиться в день звільнення . В разі невиплати в цей строк належних звільненому працівникові сум при відсутності спору про їх розмір підприємство , установа ,організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку . Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітньої плати " , середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи ,що передують події ,з якою пов"язана відповідна виплата . Як вбачається із Довідки № 58 від 20 травня 2014 року (а.с.18) , наданої відповідачем по справі заборгованість ПАТ "Мостобуд "(а.с.18) перед позивачем складає за версень 2013 року 2241,00 грн. , за жовтень 2013 року 2454 ,00 грн., за листопад 2013 року 7075,00 грн.та компенсації за невикористану відпустку 2037 ,00 грн., що в сумі становит 13807,00 грн. Судом встановлено , що в день звільнення ПАТ "Мостобуд " не виплатило [PERSON] вказану суму . Відповідач відмовляється добровільно сплатити [PERSON] цю суми . Тому для відновлення порушеного права позивача з відповідача ПАТ "Мостобуд " слід примусово стягнути заборгованість по виплаті заробітньої плати в розмірі 13807,00 грн. . Крім того у відповідності до вимог ст. 237-1 КЗпА України відшкодування власником або уповноваженимним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі ,якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань , втрати нормальних життеєвих зв"язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Встановлено , що у зв"язку з затримкою виплати заробітньої плати та непроведенням остаточного розрахунку при звільненні з роботи позивачу [PERSON] були душевні страждання . У такий спосіб йому була заподіяна моральна шкода , розмір якої суд оцінює в 1000.00 грн. Оскільки ПАТ "Мостобуд " відмовляється добровільно відшкодувати заподіяну ним моральну шкоду , тому для відновлення порушеного права позивача з відповідача на користь позивача належить примусово стягнути моральну шкоду в розмірі 1000,00 грн. . На підставі викладеного та

Outcome: partial