Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

26.02.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем та знаходяться на її повному утриманні, де просила винести рішення про стягнення із відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги позивач мотивує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.08.2009 року, від спільного проживання в шлюбі мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем та знаходяться на її повному утриманні.Відповідач є працездатним, працює без оформлення трудового договору й отримує заробітну плату, проте коштів на утримання дітей не надає. Згідно вимог позовної заяви позивачка [PERSON] просила винести рішення про стягнення із відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання 24.03.2015 року подала заяву, згідно якої заявлений нею позов про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей підтримує повністю, просить справу слухати у її відсутність. Додатково надала для приєднання до справи довідку із Романівської ЦРЛ та довідку-характеристику із Биківської селищної ради. Відповідач [PERSON] в судове засідання 24.03.2015 року не з"явився, хоч належним чином про дату, час та місце розгляду справи судом повідомлений. До суду відповідач надав письмове заперечення проти заявленого позову, згідно якого просить позов щодо стягнення з його аліментів на утримання неповнолітніх дітей не задовольняти, оскільки він утримує дітей; він не має довіри до позивачки, що кошти будуть спрямовані на утримання дітей, оскільки дружина періодично зловживає алкоголем; він має нерегулярний, мінливий та невеликих дохід, крім того, він має непрацездатну матір, яка проживає разом з ним та знаходиться на його повному утриманні. На підставі статтей 158, 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.08.2009 року; мають двоє неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем та знаходяться на її повному утриманні, батьком дітей є відповідач. Згідно довідки, виданої Биківською селищною радою за №253 від 17.02.2015 року, вбачаєтся, що до складу сім"ї позивача [PERSON] входять її діти: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Діти проживають з матір"ю та знаходяться на її утриманні. (а.с.8) Із довідки-характеристики, виданої Биківською селищною радою за №350 від 19.03.2015 року, вбачається, що [PERSON] постійно проживає на території ради, на даний час ніде не працює, знаходиться по догляду за непованолітніми дітьми; на території селищної ради характеризується з позитивної сторони, спиртиними напоями не зловживає, одна виховує двоє неповнолітніх дітей. Згідно довідки, виданої Романівською центральною районною лікарнею за №31 від 10.03.2015 року, слідує, що [PERSON] на обліку в наркологічному кабінеті Романівської ЦРЛ не перебуває. Із наданих відповідачем доказів вбачається, що [PERSON] зареєстрований та проживає в [ADDRESS], разом з матір"ю [PERSON]., [INFO], характеризується позитивно; також надані ксерокопії квитанцій на адресу [PERSON] на суму 300грн., 200грн, 200грн., а всього 700грн. (а.с.20-25). Дані обставинами підтверджуються матеріалами справи. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються положеннями ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, що передбачено ч.1 ст.181 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.2 ст.27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд критично оцінює посилання відповідача [PERSON] на те, що він утримує та матеріально забезпечує своїх дітей, оскільки надання відповідачем квитанцій на суму 700грн. не може бути достатніми коштами для утримання двох неповнолітніх дітей. Крім того, сам відповідач у своїх письмових запереченням посилається на те, що він з дружиною спільно не проживають з липня 2014 року. Суд також критично відноситься до посилань відповідача на те, що він не має довіри до позивача в тім, що кошти будуть спрямовані саме на утримання дітей, так як дружина періодично зловживає алкоголем, оскільки дані обставини спростовуються довідкою-характеристикою із Биківської селищної ради від 19.03.2015 року, згідно якої [PERSON] характерихується виключно позитивно, спиртними напоями не зловживає, одна виховує двоє малолітніх дітей, а також довідкою із Романівської ЦРЛ від 10.03.2015 року про те, що [PERSON] на обліку в наркологічному кабінеті не перебуває. Таким чином, у суда немає підстав ставити під сумнів довідку із Биківської селищної ради від 17.03.2015 року про те, що двоє неповнолітніх дітей проживають з матір"ю та знаходяться на її утриманні. Відповідачем надано суду довідку із Головурівської сільської ради від 06.03.2015 року про те, що він зареєстрований та проживає в [ADDRESS], із матір"ю [PERSON], [INFO] (а.с.25), а посилання відповідача на те, що на його повному матеріальному утриманні та постійному догляді перебуває його мати, свого підтвердження в судовому засіданні не знайшло, оскільки доказів про це відповідачем не надано. Крім того, посилання відповідача на те, що він бажає зберегти сім"ю та можливість виховуватися дітям у повноцінній сім"ї, а отже відмова суду у стягненні із нього аліментів може слугувати поштовхом для дружини у поверненні до повноцінного сімейного життя, є безпідставною, яка не грунтується на вимогах ст.ст. 180, 181 СК України та не може бути підставою для відмови у стягненні аліментів із відповідача на користь позивача на утримання двох неповнолітніх дітей. Суд, розглядаючи справу в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін, наданих сторонами, приходить до висновку, що заявлений позов про стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку в місяць, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття, - підлягає повному задоволенню. Відповідно до положень ч.3 ст. 88 ЦПК України суд стягує із відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 243,60 грн. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, та

Outcome: approved