Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

20.11.2019 року позивач [PERSON] , представник позивача: адвокат Залюбовський В.В. звернулися в суд з позовною заявою до відповідачів Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», Приватне акціонерне товариство «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», Приватне акціонерне товариство «Суха Балка», про стягнення моральної шкоди, завданої смертю чоловіка внаслідок професійного захворювання. В обгрунтування позовних вимог вказує, що її чоловік [PERSON] , працюючи електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування на підприємствах відповідачів, в умовах впливу на організм шкідливах факторів, отримав професійне захворювання, в результаті чого втратив 70% професійної працездатності безстроково та встановлено другу групу інвалідності. [INFO] її чоловік помер. Висновком міжрайонної профпаталогічної МСЕК від 27.09.2019 встановлено причинний зв`язок смерті [PERSON] з професійним захворюванням. Відповідно до Акту розслідування професійного захворювання від 28.09.2006 року професійне захворювання її чоловіка виникло внаслідок роботи на протязі 13 років 5 місяців в умовах впливу на організм шкідливих факторів, тобто під час його роботи електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування на підприємствах відповідачів. Висновками міжрайонної профпатологічної МСЕК від 27.09.2019 р. встановлено причинний зв`язок смерті [PERSON] з професійним захворюванням. Внаслідок смерті чоловіка, позивач втратила рідну їй людину з яким прожила у шлюбі більше 30 років, його втрата призвела до того, що вона перебуває у напруженому психічному стані, думки про його смерть не залишають її до теперішнього часу. Смерть чоловіка змусила її змінити свій звичайний ритм життя, самостійно облаштовувати побут. Тому, просить суд стягнути на свою користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка внаслідок професійного захворювання: з ПрАТ «Північний ГЗК» - 47300,00 грн. без утримання податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів та 1000,00грн. витрати на правову допомогу; з ПрАТ «Центральний ГЗК» - 116934,00грн. без утримання податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів та 1000,00грн. витрати на правову допомогу; з ПрАТ «Суха Балка» - 15766,00грн. без утримання податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів та 1000,00грн. витрати на правову допомогу. Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.11.2019 прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. 17.12.2019 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву разом з підтвердженням про направлення його копії позивачу, представнику позивача та відповідачам ПрАТ «ЦГЗК» і ПрАТ «Суха Балка» (а.с.61-75). Відповідач звертає увагу суду на те, що [PERSON] працював на підприємстві відповідача3 роки 6 місяців в умовах впливу шкідливих виробничих факторів, таких як пил та вібрація. До початку праці на ПрАТ «Півн.ГЗК» чоловік позивача працював 11 років на інших підприємствах, де підпадав під вплив шкідливих факторів. За роботу в таких умовах праці відповідач надавав працівникові свого підприємства встановлені чинним законодавством і колективним договором пільги і компенсації, зокрема, оплату праці у підвищеному розмірі, додаткові відпустки, профілактичне харчування за працю за Списком1. Вважає, що оскільки тривалість роботи працівника в шкідливих умовах праці, яка збільшує рівень професійного ризику, залежить лише від нього самого, то існує причинно-наслідковий зв`язок між професійним захворюванням чоловіка позивача і його діями, які виражалися у продовженні роботи в шкідливих умовах праці, а не тільки діями роботодавцяч, який не має можливості усунути шкідливі виробничі чинники з незалежних від нього причин. Щодо спричиненя позивачу моральних страждань, зазначає, що до позову не додано жодних документів з данними про стрес, депресію чи інші негативні прояви психологічного стану. Вважає, що вказана сума позовних вимог не відповідає розумності та справедливості. При ухваленні рішення просили врахувати тяжке фінансове становище, яке склалося на комбінаті та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 02.01.2020 на адресу суду надійшла відповідь представника позивача на відзив ПрАТ «Північний ГЗК» разом з підтвердженням про направлення його копії відповідачу ПрАТ «Північний ГЗК», де зазначено, що чоловік позивача працював на ПрАТ «Північний ГЗК» 3 роки 6 місяців з 18.10.2002 по 13.11.2006. Висновком профпатологічної МСЕК м.Кривого Рогу від 08.11.2006 [PERSON] первинно визначена втрата професійної працездатності у розмірі 35% з 06.11.2006 до 01.12.2007 та встановлена третя група інвалідності. При чергових переоглядах процент втрати працездатності збільшувався і 16.12.2013 обласною МСЕК №6 йому встановлено 70% втрати професійної працездатності (ХОЗЛ) безстроково і встановлена друга група інвалідності. 16.05.2019 чоловік позивача помер. Висновком міжрайонної профпатоологічної МСЕК від 27.09.2019 встановлено причинний зв`язок смерті [PERSON] з професійним захворюванням. Надання доказів щодо спричинення позивачу [PERSON] моральних страждань у зв`язку зі смертю чоловіка вважає некоректним, так як наслідком стало порушення нормальних життєвих зв`язків позивача та зараз їй необхідно докладати додаткові зусилля для організації свого життя. Крім того позивач є інвалідом третьої групи з 2006 року, у зв`язку з професійним захворюванням. Її фізичний стан здоровя не дає можливості самостійно виконувати домашні справи. Раніше чоловік допомагав у побутових справах, зараз вона залишилася без підтримки, як фізичної, так і моральної. Сума моральної шкоди, яку просить стягнути позивач, значно менша від середньомісячної заробітної плати керівників підприємства, а тяжке фінансове становище комбінату, на що звертає увагу представник ПрАТ «Північний ГЗК», не підтверджено ніякими доказами. Просить задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі. 17.01.2020 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву разом з підтвердженням про направлення його копії позивачу, представнику позивача та відповідачам ПрАТ «Північний ГЗК» і ПрАТ «Суха Балка» (а.с.79-92). Відповідач звертає увагу суду на те, що [PERSON] працював на підприємстві відповідача 8 років 9 місяців в умовах впливу шкідливих виробничих факторів. Зазначає, що існує причинно-наслідковий зв`язок між професійним захворюванням та діями самого [PERSON] , які виражаються у тривалому продовженні ним роботи в шкідливих умовах праці. Відповідач не приховує важкість та шкідливість технологічного процесу, та постійно застосовував заходи щодо полегшення умов праці працівників шляхом впровадження прогресивних технологій, засобів механізації та автоматизації виробництва, позитивного досвіду з охорони праці. Вважає, що оскільки тривалість роботи працівника в шкідливих умовах праці, яка збільшує рівень професійного ризику, залежить лише від нього самого, то існує причинно-наслідковий зв`язок між професійним захворюванням чоловіка позивача і його діями, які виражалися у продовженні роботи в шкідливих умовах праці. Крім того, [PERSON] жодного разу не звертався до профспілкового комітету, діючого на підприємстві, за отриманням путівок, що на думку відповідача, свідчить про недбале ставлення до свого здоров`я. Проявляючи турботу про стан здоров`я [PERSON] , ПрАТ «ЦГЗК» у 2012 році виплатив йому 25000грн. моральної шкоди, заподіяної внаслідок отримання професійного захворювання за час роботи з 03.06.1982 по 04.04.1988 та з 04.11.1997 по 13.10.2000. Щодо спричиненя позивачу моральних страждань, зазначає, що до позову не додано жодних доказів щодо наявності негативних проявів психологічного стану позивача. Вважає, що вказана сума позовних вимог не відповідає розумності та справедливості, тому відповідач вважає її завищеною (посилаються на практику судів першої інстанції, рішеннями яких по аналогічним спорам з підприємств стягнуто на користь позивачів певні суми моральної шкоди). Просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 24.01.2020 на адресу суду надійшла відповідь представника позивача на відзив ПрАТ «ЦГЗК» разом з підтвердженням про направлення його копії відповідачу ПрАТ «ЦГЗК», де зазначено, що відповідач ПрАТ «ЦГЗК» виплатив [PERSON] моральну шкоду, заподіяну внаслідок отримання ним професійного захворювання, у розмірі 25000грн., але не «виявляючи турботу про стан здоровя [PERSON] », а виконуючи рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.01.2011. Зазначені відповідачем судові рішення з аналогічних спорів, якими стягнуто суми моральної шкоди, на думку представника позивача підтверджують обґрунтованість позовних вимог, які він підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. В судове засідання позивач та представник позивача не зявилися, будучи належним чином, відповідно до ст.128 ЦПК України, повідомлені про дату, час та місце розгляду. 02.04.2020 на електронну адресу суду надійшла заява про розгляд за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с.105). Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача та її представника, відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останні скористалися своїми процесуальними правами. Представник відповідача ПрАТ «Суха Балка» в судове засідання не з`явився, в п`ятнадцятиденний строк відзив на позов суду не надали, про розгляд справи повідомлені завчасно належним чином, відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України. 25.03.2020 та 26.03.2020 на електронну адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з карантином, посилаючись на постанову КМУ №215 від 11.03.2020 (а.с.99-101), при цьому не висловивши бажання особисто приймати участь в судовому засіданні при розгляді справи, враховуючи лист-роз`яснення Ради суддів України №9рс-186/20 від 16.03.2020. Строк для подання відзиву на позов відповідачем пропущено, жодних клопотань чи заяв про продовження цього строку суду на надано. Представник відповідача ПрАТ «Північний ГЗК» в судове засідання не з`явився, 31.03.2020 на електронну адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з карантином, посилаючись на постанову КМУ №215 від 11.03.2020 (а.с.102/104), при цьому не висловивши бажання особисто приймати участь в судовому засіданні при розгляді справи. Представник відповідача ПрАТ «ЦГЗК» в судове засідання не з`явився, 19.03.2020 на електронну адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з карантином, посилаючись на постанову КМУ №215 від 11.03.2020 (а.с.95-98), при цьому не висловивши бажання особисто приймати участь в судовому засіданні при розгляді справи. Враховуючи лист-роз`яснення Ради суддів України №9рс-186/20 від 16.03.2020, яким рекомендовано встановити особливий режим роботи судів України, а саме: - по можливості здійснювати судовий розгляд справ без участі сторін в порядку письмового провадження; - рекомендувати учасникам судових засідань подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами, відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника. Оскільки по вказаній справі сторонами надано суду відзиви на позовну заяву та відповіді на відзив, враховуючи строки для їх подання, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників за наявними в справі матеріалами. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є дружиною [PERSON] , померлого [INFO] , що підтверджується копією паспорта та копією свідоцтва про укладення шлюбу від 06.06.1986 (а.с.3-5). Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що позивач працював 13 років і 7 місяців в шкідливих умовах. З них 8 років 9 місяців електрослюсарем черговим з ремонту устаткування у ВАТ "ЦГЗК", що складає 65,2% загального стажу в шкідливих умовах; 1 рік 2 місяці електрослюсарем черговим з ремонту устаткування у ВАТ "Суха Балка", що складає 8,7% загального стажу роботи в шкідливих умовах; 3 років 6 місяців електрослюсарем черговим з ремонту устаткування у ВАТ "ПівнГЗК", що складає 26,1% загального стажу в шкідливих умовах (а.с.6-8). Згідно висновку МСЕК від 08.11.2006 року йому вперше встановлено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 35% з 06.11.2006 до 01.12.2007 та встановлена третя група інвалідності (а.с.16). При чергових переоглядах процент втрати працездатності збільшувався і 16.12.2013 обласною МСЕК №6 йому встановлено 70% втрати професійної працездатності (ХОЗЛ) безстроково і встановлена друга група інвалідності (а.с.15). Виникнення професійного захворювання з вини роботодавців, відповідачів по справі ніким не оспорюються, а також підтверджуються рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 31.01.2011, яким стягнуто з відповідачів суми моральної шкоди, заподіяної внаслідок отримання [PERSON] професійного захворювання (а.с.86-92). 16.05.2019 чоловік позивача помер (копія свідоцтва про смерть -а.с.9). Довідкою Міжрайонної профпатологічної МСЕК про причинний зв`язок смерті з професійним захворюванням або трудовим каліцтвом від 27.09.2019 встановлено причинний зв`язок смерті [PERSON] з професійним захворюванням, встановленим йому за життя (а.с.16). Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи виникає у зв`язку з настанням певних подій: каліцтво, ушкодження здоров`я або смерть фізичної особи. Отже, право члена сім`ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю особи, спричиненого професійним захворюванням, виникає з настанням юридичного факту смерті та за наявності професійного захворювання і причинного зв`язку між смертю і професійним захворюванням, а тому правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди члена сім`ї померлого виникають лише після смерті померлого та регулюються законодавством, яке діє на цей момент. Розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи. Позивач ставить питання про відшкодування моральної шкоди, заподіяної їй смертю чоловіка, тому право на відшкодування зазначеної шкоди виникло у позивача на підставі ч. 2 ст. 1168 ЦК України, яка передбачає відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи членам її сім`ї. Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 (справа про страхові виплати) визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). На думку суду, відповідачі ПрАТ «Суха Балка», ПрАТ «ЦГЗК» та ПрАТ «Північний ГЗК» є особами, що несуть відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачу - дружині померлого, оскільки у зв`язку зі смертю [PERSON] від профзахворювання, вона відчуває моральні страждання, змінився ритм її життя, зі смертю чоловіка вона перенесла психоемоційний стрес і усвідомлення безповоротності втрати завдає позивачу душевного болю. Не можуть бути прийняті до уваги посилання представника відповідачів ПрАТ «ЦГЗК» та ПрАТ «Північний ГЗК» на те, що позивачем не доведено наявність моральних страждань. Позивач втратила близьку людину та залишилася без підтримки як фізичної, так і моральної, смерть рідної людини спричиняє їй хвилювання і по теперішній час, оскільки чоловік для позивача був дуже близькою та самою рідною людиною. Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Розмір моральної шкоди визначається судом з урахуванням роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачам моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили. Позивачу завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях у зв`язку із втратою близької людини, порушено її нормальний спосіб життя, що потребує докладання додаткових зусиль для організації життя і побуту. Аналізуючи зібрані в справі докази, в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до ПрАТ «Суха Балка», ПрАТ «ЦГЗК» та ПрАТ «Північний ГЗК» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю її чоловіка внаслідок професійного захворювання, підлягають частковому задоволенню. Беручи до уваги конкретні обставини по справі, а саме стаж роботи померлого на підприємствах відповідачів, встановлення йому професійних захворювань у розмірі 70 %, другої групи інвалідності та причини його смерті, які пов`язані із професійними захворюваннями, характер і тривалість моральних страждань позивача, у зв`язку зі смертю чоловіка, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, яка назавжди втратила турботу та підтримку близької людини, наслідки, що наступили, та їх невідворотність, вважає, що справедливою компенсацією перенесених моральних страждань, пов`язаних із втратою близької людини та зміною звичного ритму життя, буде стягнення з відповідачів, пропорційно відпрацьованого часу у шкідливих умовах, моральної шкоди у розмірі: з ПрАТ «Північний ГЗК» - 30 000,00 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб, з ПрАТ «Суха Балка» - 10 000,00 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб, з ПрАТ «ЦГЗК» - 80 000,00 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб. Підпунктами 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 та п. 18.1 ст. 18 Податкового кодексу України встановлено, що роботодавець - податковий агент зобов`язаний з доходів, що нараховуються (виплачуються) фізичній особі (платнику), нараховувати, утримувати та сплачувати до бюджету податок від імені та за рахунок коштів особи, якій виплачуються такі доходи. Згідно із пп. 164.2.14 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платник податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю. Таким чином стягнута моральна шкода в зв`язку із ушкодженням здоров`я та стійкою втратою працездатності, не є об`єктом оподаткування доходу платника податку, що зазначено також в ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.07.2015 р. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076 - VI " Про адвокатуру та адвокатську діяльність ") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191 - VI " Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах ". Згідно з роз`ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи, що міститься в п.48 постанови від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі ( наприклад, подання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У акті прийому-здачі наданих послуг за договором про надання юридичної (правничої) допомоги від 19.11.2019р., укладеного між [PERSON] та адвокатом Залюбовським В.В., вказано які дії по даній справі були проведені адвокатом, що узгоджується з вимогами Закону України від 20 грудня 2011 року № 4191 - VI " Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" а саме: попереднє опрацювання матеріалів та законодавчої бази, що регламентує спірні правовідносини - 500грн., підготовка правової позиції, збір документів - 500грн., підготовка процесуальних документів - 1000грн., судове представництво - 1000грн. Позивачем надано квитанцію №1951 про оплату послуг адвоката за договором від 19.11.2019. у розмірі 3000 грн, тобто документально підтверджено понесені витрати на правову допомогу. Однак відповідно до матеріалів справи, адвокат Залюбовський В.В. не приймав участь у судових засіданнях, так як прозгляд проведено без фіксування судового засідання технічними засобами, тобто за відсутності учасників справи, тому, виходячи з вартості роботи адвоката, узгоджену сторонами, підлягають відшкодуванню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00грн., які слід стягнути з відповідачів на користь позивача, тобто по 666 грн. 67коп. з кожного. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.2 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», суд стягує з відповідачів ПрАТ «Суха Балка», ПрАТ «ЦГЗК» та ПрАТ «Північний ГЗК» на користь держави судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial