Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат за надання правової допомоги. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що в 2011 році вона звернулась в суд зі скаргою приватного обвинувачення в порядку ст. 27 КПК ( ред. 1960 року) відносно [PERSON] за ч. 2 ст. 125 КК України. Щорським районним судом було порушено кримінальну справу по обвинуваченню [PERSON] за ст. 125 ч. 2 КК України. 06 грудня 2011 року згідно постанови Щорського районного суду Чернігівської області [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності у зв"язку з примиренням з нею. При зверненні до суду зі скаргою та під час розгляду судом кримінальної справи вона отримувала правову допомогу, за надання якої вона сплатила 2500 грн. В судовому засіданні вони з [PERSON] подали заяву про примирення і згідно даної заяви [PERSON] зобов"язався сплатити понесені нею витрати в розмірі 2500 грн. На даний час [PERSON] не сплатив їй витрати які вона понесла при зверненні до суду . Позивачка в судовому засіданні відсутня від неї надійшла заява якою вона збільшила позовні вимоги і просила винести рішення про негайну виплату їй суми за юридичну допомогу в розмірі 2500 грн. В іншому випадку просила винести рішення про стягнення суми в розмірі 2750 грн. з урахуванням інфляції за три роки. Також була надана заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Пояснив, що дані кошти він повернув через свою дочку [PERSON] відразу після винесеного судового рішення, але [PERSON] їх віддала його дочці на навчання. Розписку він не брав. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про відшкодування витрат за надання правової допомоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Встановлено, що Щорським районним судом Чернігівської області розглядалась кримінальна справа по обвинуваченню [PERSON] за ч. 2 ст. 125 КК України. Постановою Щорського районного суду від 06 грудня 2011 року [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності у зв"язку з примиренням з потерпілою [PERSON], кримінальна справа була закрита. Позивачка по даній кримінальній справі була визнана потерпілою та брала участь у їх розгляді разом із своїм адвокатом [PERSON] Згідно постанови суду вбачається, що в судовому засіданні була подана заява потерпілою [PERSON] та підсудним [PERSON] про примирення між ними, згідно заяви підсудний зобов"язувався виплатити витрати понесені потерпілою при зверненні до суду в розмірі 2500 грн. Постанова Щорського районного суду була переглянута апеляційним судом Чернігівської області 16 лютого 2012 року, залишена без змін. Згідно зі змісту ухвали апеляційного суду вбачається, що питання про стягнення з [PERSON] понесених потерпілою витрат у кримінальній справі на правову допомогу в розмірі 2500 грн. підлягає вирішенню після звернення [PERSON] до суду в порядку цивільного судочинства. На підставі вимог ч.1 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до статті 12 Закону України «Про адвокатуру» оплата роботи адвоката здійснюється на підставі угоди між адвокатом і громадянином. Сплата гонорару, тобто передбаченої угодою про надання правової допомоги винагороди за виконані адвокатом дії з надання правової допомоги, підтверджується відповідними фінансовими документами. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] була потерпілою у кримінальній справі № 1-74/11 по обвинуваченню [PERSON] за ч. 2 ст. 125 КК України. В зв"язку зі зверненням до суду та розглядом кримінальної справи у суді, позивачка користувалась юридичною допомогою за яку сплатила 2500 грн. Дана сума витрат встановлена в судових рішеннях Щорського районного суду ( а.с. 5-6) та апеляційного суду Чернігівської області ( 7-8) . На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивачці адвокатом надавались послуг правового характеру і понесені витрати [PERSON] є витратами на правову допомогу. На даний час в добровільному порядку [PERSON] їх [PERSON] не сплатив, а тому вони підлягаються стягненню на її користь. Пояснення [PERSON] про те, що він передавав кошти через свою дочку, а [PERSON] їх залишила його дочці на навчання судом не можуть бути взяті до уваги, оскільки це не підтверджено жодними належними доказами. В частині вимоги щодо негайної виплати позивачці суми за юридичну допомогу в розмірі 2500 грн., з тих підстав, що на даний час вона знаходиться на оперативному лікуванні в Чернігівській обласній онкологічній лікарні слід відмовити, оскільки ст. 367 ЦПК України визначено вичерпний перелік справ по яких може бути допущено негайне виконання рішення суду. Також не може бути задоволена вимога, щодо стягнення про збільшення стягуваної суми щодо 2750 грн. з урахуванням інфляції за три роки. Знаючи, що [PERSON] винен їй 2500 грн. витрат понесених на правову допомогу, [PERSON] з власної ініціативи близько 3 -х років не зверталась до суду з даною вимогою, хоча відповідач не створював першкод для звернення до суду за захистом порушених прав. Окрім того відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Тобто з даної норми Закону вбачається, що індекс інфляції за прострочення може бути встановлений тільки в грошовому зобов"язанні ( правочині). Дані правовідносини виникли не з грошового зобов"язання, а тому в задоволенні цієї вимоги слід відмовити. В звязку з частковим задоволення позовних вимог з відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачкою при зверненні до суду.

Outcome: partial