Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

Волосенко Віктор Іванович , який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до Головного управління національної поліції України в Закарпатській області, Державної казначейської служби України, УМВС України в Закарпатській області в особі ліквідаційної комісії про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої незаконними діями органів державної влади, службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень та юридичних витрат посилаючись на те, що 02 березня 2017 року представник прокуратури Закарпатської області відмовився від підтримки обвинувачення щодо [PERSON] через відсутність в її діях складу злочину. На підставі цього Свалявський районний суд закрив кримінальну справу. Проте, 20 листопада 2010 року, без порушення кримінальної справи слідчий Свалявського РВ УМВС України в Закарпатській області Цільо Я .М. провів незаконний обшук на робочому місці [PERSON] в інтернет -кафе в м.Свалява. Під час цієї дії ним було вилучено 6 (шість) нових, придбаних 07 листопада 2010 року комп"ютерних центрів, які складалися з комп"ютера, рідкокристалевого монітору, клавіатури, мишки та з"єднувальних дротів-кабелів. При цьому усі шість комп"ютерних центрів були технічно справними та мали споживчу якість. Дане коштовне майно потрапило до Свалявського відділу міліції, де слідчий Цільо Я.М. оглянув та визнав речовими доказами по справі. 28 грудня 2016 року під час судового розгляду справи №710/2934/12 було виявлено, що речові докази, а саме шість комп"ютерних центрів придбаних 07 листопада 2010 року підмінені на металобрухт, який не має жодної споживчої якості. 07 липня 2017 року [PERSON] вперше звернулася до відповідача - Головного управління національної поліції України в Закарпатській області з вимогою повернення грошової вартості втраченого майна в сумі 87000,00 гривень, проте нею відповіді так і не отримано. 21 лютого 2019 року адвокат повторно звернувся до Головного управління національної поліції України в Закарпатській області щодо відшкодування вартості втраченого майна в результаті його привласнення майором поліції Цільо Я.М. в сумі 85200,00 гривень. Проте матеріальну шкоду до цього часу позивачу не відшкодовано, яка складається з шести нових придбаних 07 листопада 2010 року та вилучених 20 листопада 2010 року комп"ютерних центрів, які складалися з комп"ютера, рідкокристалевого монітору, клавіатури, мишки, з"єднувальних дротів-кабелів по ціні 14200,00 гривень за комплект, а за шість на загальну суму 85200,00 гривень, поштових витрат пов"язаних з листуванням по справі з посадовцями правоохоронних органів, придбання поштових конвертів, паперу для письма, копіювання документів по справі в сумі 80,00 гривень, транспортних витрат пов"язаних з прибуттям до відповідача в м.Ужгород та м.Свалява та у зворотньому напрямі в сумі 1700 гривень, що в загальному склала 86980,00 гривень. Окрім того, позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що [PERSON] втратила звичайний для неї спосіб життя. Вона змушена займатися не притаманними їй справами, переживати та хвилюватися за вилучене майно, яке розкрадене, її репутації завдано значної шкоди, адже вона займалася підприємницькою справою, годувала нею сім"ю. Через неправомірні дії відповідача втратила роботу. Зазнала прямих матеріальних збитків через не використаний але проплачений на рік патент. Отримала тяжку депресію, через погане самопочуття не може приймати участь в судових засіданнях, має постійні головні болі, запаморочення. В зв"язку з постійною участю в судових засіданнях в позивача почали виникати розлади в сім"ї, через депресію вона не приділяла належної уваги дітям та чоловіку. Позивачу необхідне постійне медикаментозне та фізіотерапевтичне лікування. Всі неприємності, тривають протягом семи років, здоров"я позивача суттєво погіршилося, вона не мала можливості виїхати на море чи на відпочинок, оскільки протягом семи років перебувала під підпискою про невиїзд. Відповідачем ніяких коштів не відшкодовано. Моральну шкоду оцінює в 25000,00 гривень. В зв"язку з вищевикладеним просить стягнути з відповідача Головного управління національної поліції України в Закарпатській області матеріальну шкоду в сумі 86980,91 та моральну шкоду в розмірі 25000,00 грн. та юридичні витрати в сумі 7500,00 грн. зобов"язавши Державну казначейську службу України за рахунок коштів державного бюджету списати цю суму на такий рахунок : рахунок одержувача № [NUMBER] в відділенні "Приватбанку" ПАТ КБ "Приватбанк", код одержувача 14360570, МФО банку 305299, код ЄДРПО банку 14360570, рахунок для поповнення [NUMBER] , поштова адреса банку: 89600 м.Мукачеве Закарпатської області, вулиця Ярослава Мудрого,1. Ухвалою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 квітня 2019 року справу №303/2033/19 за позовом [PERSON] від імені якої діє Волосенко Віктор Іванович до Головного управління національної поліції України в Закарпатській області, Державної казначейської служби України УМВС України в Закарпатській області в особі ліквідаційної комісії про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої незаконними діями органів державної влади, службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень та юридичних витрат передано на розгляд до Свалявського районного суду Закарпатської області (а.с.11-16). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 квітня 2019 року справу №303/2033/19, провадження 2/306/443/19 передано судді Вінер Е.А. (а.с.20). 03 травня 2019 року ухвалою судді Свалявського районного суду Закарпатської області відкрито провадження по справі за позовом Волосенко Віктора Івановича , який діє в інтересах [PERSON] до Головного управління національної поліції України в Закарпатській області, Державної казначейської служби України, УМВС України в Закарпатській області в особі ліквідаційної комісії (адреса: м.Ужгород, вул.Ф.Ракоці,13, Закарпатської області) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої незаконними діями органів державної влади, службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень та юридичних витрат (а.с.21). 23 травня 2019 року від представника Головного управління Національної поліції в Закарпатській області надійшов відзив на позовну заяву. Позов не визнають, оскільки у відповідності до ст. 2 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" від 01.12.1994 року визначено у яких випадках виникає право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом:1) постановлення виправдувального вироку суду;1-1) встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; 2) закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати; 4) закриття справи про адміністративне правопорушення. Відповідно до постанови Свалявського районного суду Закарпатської області від 02 березня 2017 року у справі №710/2493/12 кримінальну справу про обвинувачення [PERSON] закрито в зв"язку з відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення. Вважають, що дана обставина не є підставою для відшкодування шкоди, оскільки має бути виправдувальний вирок або закриття кримінального провадження в зв"язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення або не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді вичерпаннням можливості їх отримати. Зазначає, що вилучене у [PERSON] майно, а саме речові докази по кримінальному провадженню 2321610 - 6 системних блоків, персональних комп"ютерів та 5 ігрових автоматів були передані до Свалявського районного суду 17 січня 2011 року, відповідно до журналу № 5679 обліку речових доказів, які зберігаються в камері речових доказів Свалявського РВ. Не зрозумілим є чи майно повернуто позивачу, чи воно знищено, втрачено чи пошкоджено.Що стосується позовної вимоги про стягнення суми витрат за надання юридичних послуг, то вважає дану вимогу безпідставною, оскільки факт понесених витрат на правову допомогу до їх компенсації судом встановлюється документальним підтвердженням понесених витра (банківська виписка)з рахунку особи, що надає правову допомогу із заначенням оплати правової допомоги згідно договору та надходження суми від сторони по справі. Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі (а.с. 25-29). 07 червня 2019 року надійшов відзив на позовну заяву від представника Державної казначейської служби України. Проти позову заперечує, вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, є необгрунтованими та безпідставними. Позивач вказує на відповідність своїх вимог ст. 4 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" в якому зазначено, що майно вилучене органами досудового розслідування повертається в натурі, а в разі неможливості його повернення в натурі його вартість відшкодовується за рахунок тих підприємств, установ, організацій, яким воно передано безоплатно. Відповідно до п.8 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду від 27 серпня 2010 року виходячи з обставин справи, слідчий, працівник органу дізнання, прокурор можуть вилучити частину об`єкта, на якому знаходяться або можуть знаходитися сліди (мікросліди), які мають відношення до розслідуваної справи, якщо немає можливості вилучити об`єкт у цілому. При цьому вони зобов`язані запобігати пошкодженню предметів, які належать потерпілим та іншим особам, а в разі неминучості пошкодження вживати заходів щодо відшкодування заподіяної громадянам шкоди. У випадку виникнення спору про розмір відшкодування він вирішується у порядку цивільного судочинства. Відповідно до п.14 Інструкції відповідальним за зберігання речових доказів, цінностей та іншого майна, вилученого у зв`язку з розслідуванням кримінальної справи і яке зберігається окремо від справи, є співробітник установи, який призначається спеціальним наказом прокурора, керівника органу служби безпеки, начальника органу внутрішніх справ, підрозділу податкової міліції або керівника апарату суду. Підставою для поміщення речових доказів на зберігання є постанова працівника органу дізнання, слідчого, прокурора, судді. Позивачем не надано документальних підтверджень щодо права власності на вилучене майно, не надано доказів пошкодження такого майна. Не надано доказів щодо протиправних дій посадових осіб, відповідальних за збереження речових доказів. Стосовно вимоги про відшкодування моральної шкоди представник відповідача вказує на те, що у відповідності до ст.13 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається згідно з ч.1 статті 12 цього Закону. А частиною 2 ст.12 визначено у разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду - до суду вищої інстанції в апеляційному порядку. Позивачем до позовної заяви не додано обгрунтованого розрахунку суми, що стягується за вдшкодування моральної шкоди. Що стосується витрат на правову допомогу в розмірі 7500,00 гривень то адвокатом Волосенко В.І. не надано жодних документів у підтвердження вказаних витрат. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с.51-56). В порядку ст.49 ЦПК України адвокат позивача збільшив позовні вимоги та просить стягнути 93480,00 грн. матеріальної шкоди та 30000,00 грн. моральної шкоди. Решту позовних вимог залишає без змін (а.с.74). В судовому засіданні позивач [PERSON] збільшені позовні вимоги підтримала повністю. При цьому пояснила, що протягом семи років вона перебувала під слідством, народила дитину інваліда, перебувала в постійній депресії та стресах, просить стягнути матеріальну та моральну шкоду. Адвокат позивача в судовому засіданні збільшені позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Представник Головного управління поліції в Закарпатській області позовні вимоги не визнав, заперечив проти їх задоволення. Представник Державної казначейської служби вважає вимоги безпідставними, просить в їх задоволені відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між сторонами існують правовідносини, які повинні регулюватися нормами Закону України "Про порядок відшкодування шкоди , завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду". Положеннями частин першої, другої, сьомої ст.1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом. Відповідно до пункту 1 частини першої Закону України "Про порядок відшкодування шкоди , завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок, зокрема, незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. Статтею 2 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди , завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом виникає у випадках: 1) постановлення виправдувального вироку суду; 1-1) встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; 2) закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати; 4) закриття справи про адміністративне правопорушення. Згідно постанови Свалявського районного суду Закарпатської області від 02 березня 2017 року справа №710/2943/12 (Провадження 1/306/3/17) кримінальну справу про обвинувачення [PERSON] , [INFO] , уродженки та мешканки [ADDRESS] , українки, громадянки України, з середньою освітою, одруженої, яка має на утриманні двох малолітніх дітей, приватного підприємця, раніше не судимої, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.176 КК України - закрито у зв`язку із відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення (а.с.3). Відповідно до постанови Свалявського районного суду Закарпатської області від 06 липня 2017 року речові докази: шість системних блоків (мають прямокутну форму, виготовлених з металу) персональних комп`ютерів, а саме: 1 - розмірами 425мм, 180мм, 420мм, сірого кольору, 2 - розмірами 440 мм, 190мм, 420мм, сірого кольору та чорного кольору, 3 - розмірами 380мм, 170мм, 410мм, сірого та чорного кольору, 4 - розмірами 430мм, 180мм, 420мм, сірого та чорного кольору, 5 - розмірами 430мм, 180мм, 420мм, сірого та чорного кольору, 6 - розмірами 480мм, 180мм, 420мм, сірого та чорного кольору, вилучених 20.11.2010 року - власнику [PERSON] (а.с.4). Позивач зверталася до начальника Головного управління Національної поліції в Закарпатській області Стефаниншин Р.І. 07 липня 2017 року з заявою про перерахування коштів на рахунок позивача в сумі 87000,00 гривень. Судом оглянуто в судовому засіданні матеріали кримінальної справи №710/2493/12 про обвинувачення [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.176 КК України, зокрема протокол огляду місця події від 20.11.2010 року, згідно якого було оглянуто та вилучено з приміщення «Інтернет-кафе» за адресою: [ADDRESS] - шість системних блоків (а.с.9-11, том 1). Постановою про визнання предмета речовим доказом і приєднання його до справи від 17 січня 2011 року шість системних блоків визнано речовим доказом і приєднано до кримінальної справи. Як вбачається з даного протоколу рідкокристалеві монітори, клавіатури, мишки, з"єднувальні дроти-кабелі не вилучались. Оглянуто речові докази, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Свалявського районного суду Закарпатської області. В судовому засіданні позивач повідомила, що системні блоки є технічно несправними, а слідчим було вилучено системні блоки справними. Згідно листа прокурора області від 20.06.2017 року(а.с.7) слідчим відділом слідчого управління прокуратури області розслідується кримінальне провадження №42015070000000223 від 04.09.2016 за ознаками кримінальних правопорушень,передбачених ч.2 ст.382,ч.1 ст.366,ч.1 ст.365, ч.2 ст.191 КК України.Предметом дослідження у вказаному кримінальному провадженні є обставини розтрати службовими особами Свалявського РВ УМВС України в Закарпатській області речових доказів-системних блоків. Позивач просить стягнути з відповідачів 85200,00 гривень - ціна за шість комп"ютерів, які складаються з рідкокристалевого монітору, клавіатури, мишки, з"єднувальних дротів-кабелів по ціні 14200,00 гривень за комплект. Разом з тим, позивачем не надано жодних документів,як то чеків, квитанцій, що нею було придбано за таку суму комп"ютери. Крім того, просить стягнути поштові витрати пов"язані з листуванням по справі з посадовцями правоохоронних органів, придбання поштових конвертів, паперу для письма, копіювання документів по справі в сумі 80,00 гривень, транспортні витрати пов"язані з прибуттям до відповідача в м.Ужгород та м.Свалява та у зворотньому напрямі в сумі 1700 гривень, кожне відвідування судового засідання у м.Сваляві, витрати на бензин, втрачений час 5000 гривень, витрати на харчування в сумі 1500 гривень.Однак позивачем не надано підтверджуючих документів на ці суми. Позивачем надано лише копію квитанції з магазину та чек з ресторану "Кардамон" (а.с.75), чек за оплату за бензин (а.с.82), які не підтверджують оплату позивачем. Позивачем заявлено вимогу про стягнення 30000,00 грн. моральної шкоди. Відповідно до ст.4 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди , завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. При визначенні розміру моральної шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, суд повинен визначити страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру, при цьому суд зобов`язаний враховувати, що таке відшкодування проводиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць на момент перебування під слідством чи судом (ст.13 Закону). Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Встановлено, що Закарпатським апеляційним судом 29 травня 2019 року рішення Мукачівського міськрайонного суду від 22 жовтня 2018 року в частині стягнення з Державної казначейської служби України на користь [PERSON] коштів у відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 220 926 грн. - змінено. Стягнуто з Державної казначейської служби України на користь [PERSON] кошти у відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 369 600 (триста шістдесят дев`ять тисяч шістсот) гривень 00 копійок за рахунок коштів державного бюджету України шляхом їх списання з єдиного казначейського рахунку(а.с.97-109). В своїй позовній заяві позивач зазначає розмір моральної шкоди в сумі 30 000 гривень, однак причини страждання, фізичний, психічний вплив, погіршення здоров"я та період вказує, що і було розглядом в інших судах. Також позивачем зазначено юридичні витрати в сумі 7500,00 грн., які просить стягнути з відповідачів. За положеннями Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"(далі - Закон) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Цей Закон визначає, що видами правової допомоги - є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. За змістом положень ст.29 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням. Відповідно до частин першої, другої ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), п ідстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому Законом порядку. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Враховуючи те, що позивачем не надано документально підтверджених витрат на правову допомогу на суму 7500 гривень, необхідно в задоволенні такої вимоги відмовити.

Outcome: dismissed