Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивачем заявлено вимогу до відповідача про стягнення моральної шкоди в сумі 600 000 грн. з таких підстав.Позивач зазначає,що в результаті дорожньо-транспортної пригоди [INFO] загинув її брат [PERSON].На потерпілого скоїв наїзд невстановлений слідством автомобіль, а згодом скоїв наїзд автомобіль під керуванням [PERSON].Цивільно-правова відповідальність останнього була застрахована на суму 750000 євро,що стверджено страховим сертифікатом „Зелена картка".Смертю брата позивача заподіяно моральну шкоду, порушився нормальний спосіб її життя ,вона страждала через переживання матері,яка втратила сина, несла витрати на поховання брата .Через смерть брата загострились хвороби матері,що і стало причиною її передчасної смерті.Право на відшкодування моральної шкоди вона має як сестра загиблого так і спадкоємець після смерті матері,яка мала право на отримання страхового відшкодування.Завдану шкоду позивач оцінює в 1000000 грн., просить стягнути шкоду з врахуванням 5% ліміту . В судовому засіданні представник позивача заявлені його довірителькою вимоги підтримав повністю.Ствердив,що страхові виплати визначаються в договорі, за договором ,який уклав [PERSON], така сума становить 750000 євро.Договір є чинним і не скасований. Відповідач повинен провести виплати по страховому випадку в межах страхових сум, зазначених в договорі.Мати потерпілого,яка є і матір"ю позивача заяву про виплату моральної шкоди подала до відповідача,але їй такі кошти не були виплачені.Позивачка має право на відшкодування моральної шкоди і як сестра покійного, так і як спадкоємець після смерті матері -[PERSON] Представник позивача позов не визнав. Вказав,що відповідно чинного законодавства шкода,пов"язана зі смертю потерпілого, відшкодовується особам,які були на його утриманні та особам,які понесли витрати на поховання. Відповідач компенсував витрати на поховання.Відповідач може відповідати на умовах лімітів, встановлених українським законодавством,а не за договорами іноземного страхування. Матері позивачки не було присуджено шкоду за її життя, а тому позивачка відповідно до ст.1230 ЦК України не має права на відшкодування моральної шкоди в порядку спадкування. Судом установлено, що [INFO] близько 19-35 годин поблизу с.Козіївка Коростишівського району Житомирської області водій невстановленого автомобіля марки „КІА" скоїв наїзд на [PERSON],внаслідок чого потерпілий отримав травму.Через де-який час автомобіль під керуванням [PERSON] скоїв наіїзд на травмованого [PERSON],останній помер на місці пригоди. Згідно матеріалів кримінальної справи № 08/110136 досудове слідство по справі триває,водій автомобіля марки „КІА",який скоїв наїзд ,невстановлений. Постановою слідчого від 29.12.2008 року в порушенні кримінальної справи відносно [PERSON] за ст.286 ч.2 КК України відмовлено в зв"язку з відсутністю в його діях складу злочину (кримінальна справа а.с.109).Позивачка визнана потерпілою в кримінальній справі внаслідок заподіяння їй шкоди,завданою смертю брата ,про що 27.09.2008 року винесено постанову(кримінальна справа а.с.34).Відповідачем винесено наказ про виплату позивачу 18620 грн. за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди [INFO](а.с.8),що свідчить про визнання відповідачем факту заподіяння шкоди позивачу та факту настання страхового випадку . Цивільна-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована на умовах міжнародної системи автострахування "Зелена карта" від 3.03.2008 року, поліс дійсний з 6.03.2008 року по 5.03.2009 року (а.с.10-11).Полісом передбачено максимальну суму компенсації за тілесні каліцтва та смерть в 2008 році 750000 євро. Процедурні Правила Ради бюро, прийняті на Генеральній Асамблеї ООН від 30.05.2002 року, що визначають порядок врегулювання претензій за договорами міжнародного страхування «Зелена карта», регулюють загальні питання співпраці між Страховими бюро країн учасниць міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена карта», але не врегульовують питань щодо правовідносин між страхувальниками та страховиками. Такими нормативними актами щодо даних правовідносини є саме Конституція України, Цивільний кодекс України та Закони України, що регулюють питання страхування. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"-далі Закон, обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспорної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників. Ст. 39 Закону моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.Ст. 40 Закону передбачено, що МТСБУ є гарантом відшкодування шкоди: на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", заподіяної власниками та/або користувачами транспортних засобів, якщо такі власники та/або користувачі надали іноземним компетентним органам страховий сертифікат "Зелена картка", виданий від імені страховиків - членів МТСБУ. У відповідності до ст. 9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. В статті 10 Закону (види договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності та територія дії договорів) містяться такі положення:10.1. Відповідно до цього Закону укладаються такі види договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності: внутрішній договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (далі - внутрішній договір страхування); договір міжнародного обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (далі - договір міжнародного страхування). 10.2. Внутрішні договори страхування діють виключно на території України. 10.3. Договори міжнародного страхування діють на території країн, зазначених у таких договорах. Договори міжнародного страхування, які діють на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", посвідчуються відповідним уніфікованим сертифікатом "Зелена картка", що визнається і діє в цих країнах. 10.4. Під час в'їзду на територію України власник транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, зобов'язаний мати на весь термін перебування такого транспортного засобу на території України сертифікат міжнародного автомобільного страхування "Зелена картка" або внутрішній договір страхування цивільно-правової відповідальності». За правилами підпункту «в»пункту 41.2 статті 41 Закону МТСБУ (в первинній редакції, що діяла на час заподіяння шкоди) за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння на території України водіями-нерезидентами, на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка".З 7 липня 2012 року норму змінено і цей підпункт викладено в такій редакції: «транспортним засобом, зареєстрованим в іншій країні, щодо якого був виданий іноземний сертифікат «Зелена карта», що діяв на день дорожньо-транспортної пригоди на території України. Така регламентна виплата здійснюється на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн -членів міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена карта». Таким чином, МТСБУ відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння на території України водіями-нерезидентами, на умовах та в обсягах, встановлених законодавством України про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ст.9.3 Закону обов"язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду,заподіяну життю і здоров"ю потерпілих становить 51 000 грн.Позивачу було відшкодовано витрати на поховання потерпілого,про що свідчать пояснення сторін та виданий наказ. Згідно з пунктом 22.3. статті 22 Закону потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.Пунктами 1 і 2 статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав і полягає:у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім'ї чи близьких родичів.Позивач визнана потерпілою по кримінальній справі ,їй заподіяно шкоду через загибель брата. Такий факт стверджено наведеними вище доказами та сторонами визнається. Суд визнає,що позивач морально страждала через загибель брата під час дорожньо-транспортною пригоди за участю невстановленого водія автомобіля та [PERSON],який також здійснив наїзд на потерпілого. Цивільно-правова відповідальність останнього була застрахована, він здійснював діяльність, пов2язану з експлуатацією джерела підвищеної небезпеки. Відмова в порушенні кримінальної справи щодо водія [PERSON],який за висновком слідства не мав технічної можливості зупинити транспортний засіб для запобігання наїзду на брата потерпілої, не звільняє його від відповідальності за заподіяну шкоду.Внаслідок наїзду вантажним автомобілем під керуванням [PERSON] [PERSON] були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження ,які за висновком судово-медичної експертизи знаходяться в прямому причинному зв"язку з настанням його смерті (а.с.14-15, кримінальна справа а.с.62,63,104-108). Позивачка вживала додаткових зусиль для організації свого життя,зверталась з заявами про відшкодування шкоди , про належне розслідування справи за фактом дтп, в результаті якої загинув її брат. Суд знаходить доведеним факт заподіяння позивачці моральної шкоди через загибель брата , її розмір визначає в сумі 100 000 грн.. Таким чином, відповідач зобов"язаний відшкодувати позивачу 2550 грн. на відшкодування моральної шкоди,що не перевищує 5% ліміту .Позовні вимоги є підставними частково. Доводи позову щодо права позивача на відшкодування моральної шкоди в порядку спадкування (а.с.12,13)не грунтуються на вимогах ч.3 ст.1230 ЦК України, є безпідставними. Доводи представника відповідача щодо відсутності підстав для виплати відшкодування позивачу в порядку спадкування після смерті матері не спростовують заявлених позивачкою вимог в частині саме права позивача на відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого - її брата. Судові витрати позивача по сплаті судового збору (а.с.) відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають відшкодуванню на її користь з відповідача.

Outcome: approved