Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що 15.07.2007 року під розписку передав відповідачу грошові кошти у розмірі 400000 грн, які [PERSON] зобов"язався повернути до 15.07.2009 року, уклавши таким чином договір позики у спрощений спосіб. 20.12.2008 року передав відповідачу під розписку грошові кошти у розмірі 820000 грн, які він зобов"язався повернути 15.07.2009 року. 23.05.2010 року відповідач знову звернувся до позивача з проханням надати йому грошові кошти у розмірі 500000 грн під розписку зі строком повернення - до 31.12.2011 року. Відповідач свої зобов"зання не виконав, борг у встановлений строк не повернув, на неодноразові звернення позивача з вимогою повернення боргу постійно відкладав строк повернення. 21.06.2012 року відповідач склав розписку про те, що він визнає, що має загальний борг у розмірі 1720000 грн, але повернути його той час не має можливості через скрутне матеріальне становище та зобов"язався повернути до 31.12.2013 року. Але після визначеного строку відповідач грошові кошти не повернув, на звернення позивача не реагує. Просить стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 1720000 грн, інфляційні витрати у розмірі 24080 грн та три відсотки річних - 12723 грн. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Відповідно до розписки від 15.07.2007 року [PERSON] отримав позику у розмірі 400000 грн від [PERSON] для ремонту належного йому нерухомого майна. Зобов"язався повернути до 15.07.2009 року (а. с. 5, 19). Відповідно до розписки від 20.12.2008 року [PERSON] отримав у борг у [PERSON] 820000 грн для купівлі магазину. Зобов"язався повернути до 15.07.2009 року (а. с. 6, 20). Відповідно до розписки від 23.05.2010 року [PERSON] отримав в якості позики від [PERSON] 500000 грн строком до 31.12.2011 року (а. с. 7, 21). Відповідно до розписки від 21.06.2012 року [PERSON] визнає, що має загальний борг у розмірі 1720000 грн перед [PERSON] Зазначив, що зараз не має можливості повернути борг через скрутне матеріальне становище, зобов"язався повернути до 31.12.2013 року (а. с. 8, 22). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином судом встановлено, що між позивачем та відповідачем були укладені договори позики, підтвердженням укладення яких є розписки. Станом на момент розгляду справи в суді відповідач не повернув позивачу позику в сумі 1720000 грн., що визнав в судовому засіданні відповідач. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу за договором позики в сумі 1720000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки у договорах позики, які підтверджуються розписками, розмір процентів не встановлений, суд вважає можливим стягнути три проценти річних від простроченої суми. Станом на 01.04.2014 року, відповідно до розрахунку, - інфляційні витрати складають - 24080 грн; 3 % річних - 12723 грн (а. с. 4). Враховуючи, що відповідач визнав позов повністю, суд вважає також можливим стягнути борг з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних від простроченої суми.

Outcome: approved