Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

17.11.2016 року позивач звернулася до суду з даним позовом. Посилаючись на те, що 25.09.2013 р. померла її сестра [PERSON]. Після ії смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, загальною площею 5,076 га, яка належала їй згідно Державного акту на право власності, серія ЯД № 143599, розташованої на території Волноваського району, призначеної для ведення товарного сільскогосподарського виробництва. Отримати свідотцтво про право на спадщину та зареєструвати через нотаріальну контору не може, у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа, а саме: Державного акту на право власності на земельну ділянку. Оригінал загублений, зберіглась тільки його ксерокопія. Звернувшись в Держкомзем з проханням надати дублікат Державного акту для оформлення спадщини, яка належить спадкодавцю, їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що з такими вимогами може звертатися тільки власник земельної ділянки. Крім неї спадкоємцім першої черги немає. Тому просила суд визнати право власності на спадщину на земельну ділянку. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] сільська рада в судове засідання не з'явилися, надали заяву з проханням розглянути справу без представника сільської ради, позов визнають. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно Державного акту на право власності, серія ЯД № 143599, земельна ділянка площею 5,076 га розташованої на території Волноваського району, призначеної для ведення товарного сільскогосподарського виробництва належить [PERSON]. (а.с.7).. Згідно свідотцтва про народження [PERSON], [INFO], виданого Волноваським РАЦС, серія ЯЩ № 561358 її батьками є [PERSON] та [PERSON] Єлізавета Кирилівна. (а.с.9) Згідно свідотцтва про народження [PERSON], [INFO], виданого Харцизьким РАЦС, серія V1-УР № 1288834 її батьками є [PERSON] та [PERSON] Єлізавета Кирилівна. (а.с.9) [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] 31.12.1969 року, актовий запис № 604, та взяла прізвище чоловіка "Максимова", що підтверджується свідотцтвом про шлюб, виданим Харцизьким РАЦС серія 1-АБ № 083315.(а.с.10). З свідотцтва про смерть серія 1-НО № 725756 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харцизького міського управління юстиції у Донецькаій області [PERSON] померла 25.09.2013 року.(а.с.9). З наданої інформації приватного нотаріуса Волноваського районного нотаріального округу [PERSON] від 25.11.2016 року за № 191/01-16/16 вбачається, що на усне звернення [PERSON] щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 25.09.2013 року свідотцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідотцтва про право на спадщину на майно яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовсановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві .З наданих документів, що підтверджує право власності на земельну ділянку пред"явлена лише ксерокопія Державного акту на право власності на земельну ділянку. При зверненні до нотаріуса з питання оформлення спадщини без наявності документів, що підтверджують право власності їй буде відмовлено у видачі свідотцтва про право на спадщину.(а.с.17). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід правта обов"язків від физичної особи, яка померла до інших осіб. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщиниі не припинились внаслідко його смерті. Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК власник майна має право пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.18 п.є Постанови ПВСУ від 16.04.2004 року № 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ не може здійснюватися право власності за судовими рішеннями на земельні ділянки, які перебувають у власності громодяндля ведення товарного сільскогосподарського виробництва, а також земельних часток/паїв/, крім передачі їх у спадщину. Відповідно ст.81 ч.1, п.г. ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку визнати за [PERSON] права власності на земельну діляну загальною площею 5,076 га, кадастровий номер:1424884800:07:000:1000, розташованої на території Волноваського району, Донецької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На стягнення судових витрат позивач не наполягає. На підставі ст.ст. 328,392, 1216,1218,1268 ЦК України, ст.81 ЗК України, п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав,

Outcome: approved