Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

5 серпня 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом про стягнення з відповідачки суми заборгованості за спожиту електроенергію. В позові зазначив, що [PERSON] є споживачем електроенергії за адресою [ADDRESS], за вказаною адресою на її ім»я відкрито особистий рахунок споживача електроенергії [NUMBER]. Станом на 20.08.2015 року відповідачка має заборгованість за спожиту електроенергію у сумі 443,28 грн. Оскільки заборгованість відповідачка у добровільному порядку сплатити відмовляється, позивач просить стягнути суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на порушення відповідачкою Правил користування електроенергією для населення у частині зобов"язання по оплаті за спожиту електроенергію. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на безпідставність вимоги щодо нарахування суми боргу та судових витрат за неотримання попередження про утворення боргу та відсутності письмового договору на постачання електроенергії. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Між сторонами виникли правовідносини з приводу виконання зобов"язань по оплаті за спожиту електроенергію, що регулюються ст.714 ЦК України, Правилами користування електричною енергією для населення (далі Правила або ПКЕЕН), затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357 (зі змінами та доповненнями). Відповідно до п.п.19,20,21 ПКЕЕН розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюється за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Знімання показань приладів обліку проводиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем електроенергії в квартирі [ADDRESS], яку постачає за вказаною адресою ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» в особі філії Снігурівського району, на її ім"я відкрито особовий рахунок споживача електроенергії [NUMBER], що нею не заперечується. За вказаною адресою відповідачка зареєстрована та проживає, де фактично споживала електроенергію без договору, а з 04 вересня 2015 року уклала з ПАТ "Миколаївобленерго" письмовий договір на користування електроенергією. Пунктом 42 ПКЕЕН передбачено, що споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та Правил. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Як вбачається з наданої позивачем особової картки по рахунку [NUMBER] станом на дату пред»явлення до суду позову позивачем, тобто станом на 25.08.2015 року заборгованість відповідача за спожиту електроенергію становила 443,28 грн на 01 серпня 2015 року (а.с.3). Відповідачка представила суду квитанцію від 04 вересня 2015 року про оплату за електроенергію на суму 707 грн., у судовому засіданні ствердила, що погасила наявний борг за цією квитанцією, тобто вчинила дії щодо визнання нею наявної заборгованості перед позивачем. Позивач оплату відповідачкою наявної заборгованості заборгованості за представленою квитанцією не заперечив. За вказаним суд визнає, що позовні вимоги позивача були обґрунтовані, що підтверджується діями відповідачки про сплату заборгованості, яку вона остаточно сплатила на час ухвалення рішення. Оскільки на час ухвалення рішення, заборгованість у відповідача по сплаті за спожиту електроенергію відсутня, то в задоволенні позову позивачеві у цій частині слід відмовити. Разом з тим, позивач просив про стягнення судового збору, який він сплатив при подачі позовної заяви до суду за платіжним дорученням №408 від 20.08.2015 року у сумі 243,60 грн. (а.с.1). Оскільки відповідачка в строк, передбачений Правилами користування електроенергією для населення оплату за спожиту електроернергію не внесла, внаслідок чого допустила заборгованість в сумі 443,28 грн. на 01 серпня 2015 року, сплатила заборговану суму лише 04 вересня 2015 року, тобто вже після пред»явлення позову до суду, який було пред"явлено позивачем 25 серпня 2015 року, вимоги позивача в цій частині обґрунтовані і його витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у розумінні ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. Відсутність попередження відповідачки про утворення заборгованості не являється обов"язковою умовою для стягнення наявного боргу в судовому порядку, й на розподіл судових витрат між сторонами за обґрунтованості пред"явлених позовних вимог, які задоволені відповідачем після пред"явлення позову до суду, не впливає. Відсутність письмового договору між сторонами у період виникнення заборгованості не звільняє відповідачку від оплати за спожиту нею у цей період електроенергію. За такого, позов підлягає до задоволення частково, лише в частині стягнення судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved