Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Позивачка звернулася 16.03.2018 року до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом. Позов мотивовано тим, що 11 червня 2000 року помер [PERSON], з яким [PERSON] проживала однією сім"єю (пітдтримували фактичні шлюбі відносини) на протязі із 1970 року по день його смерті. Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, у склад якого входить: - право на земельну частку (пай) розпайованого колгоспу "Авангард" Їсковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області, розміром 3,34 в умовних кадастрових гектарах, яке належало спадкодавцю на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РН № 816147, виданого на підставі розпорядження голови Лохвицької райдержадміністрації № 218 від 26.05.2000 року; - право на земельну частку (пай) розпайованого колгоспу "Авангард" Їсковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області, розміром 3,34 в умовних кадастрових гектарах, яке спадкодавець прийняв у спадщину на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 08.06.1996 року і котре належало [PERSON] на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РН № 816136, виданого на підставі розпорядження голови Лохвицької райдержадміністрації № 218 від 26.05.2000 року. [PERSON] прийняла спадщину після смерті спадкодавця у відповідності до ч. 3 ст. 1269 ЦК України, фактом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Державним нотаріусом Першої Лохвицької державної нотаріальної контори у Полтавській області Постановою від 20.02.2018 року № 247/02-31 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, на підставі поданої заяви [PERSON] про прийняття спадщини після померлого 11.06.2000 року [PERSON], в зв"язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на майно та неможливо встановити чергу спадкування (факт проживання однією сім"єю) між спадкодавцем та спадкоємцем ([PERSON] та [PERSON]). Посилаючись на вищевикладені обставини, позивачка просить суд винести рішення, яким встановити факт, що вона проживала однією сім"єю, як жінка та чоловік без шлюбу із [PERSON], який помер 11.06.2000 року на протязі із 1970 року по день смерті [PERSON], та визнати за нею право на земельну частку (пай) розпайованого колгоспу "Авангард" Їсковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області, розміром 3,34 в умовних кадастрових гектарах, яке належало спадкодавцю на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РН № 816147, виданого на підставі розпорядження голови Лохвицької райдержадміністрації № 218 від 26.05.2000 року; та право на земельну частку (пай) розпайованого колгоспу "Авангард" Їсковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області, розміром 3,34 в умовних кадастрових гектарах, яке спадкодавець прийняв у спадщину на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 08.06.1996 року і котре належало [PERSON] на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РН № 816136, виданого на підставі розпорядження голови Лохвицької райдержадміністрації № 218 від 26.05.2000 року. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив задовольнити, та пояснив суду, що оскільки позивачка по справі проживала зі спадкодавцем однією сім"єю на протязі із 1970 року (30 років) до часу відкриття спадщини, то має право на спадкування прав та майна спадкодавця, як спадкоємець четвертої черги за законом. Позивачка з спадкодавцем дійсно проживали в одному будинку, вели спільне господарство, фактично були однією сім"єю. Відповідач [PERSON] сільська рада Лохвицького району Полтавської області, на розгляд справи не направила свого представника, але надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі її представника, не заперечує щодо задоволення позову. Третя особа: Перша Лохвицька державна нотаріальна контора на розгляд справи не з"явилася, але надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, не заперечує щодо задоволення позову. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, покази свідків, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обовязків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що 11 червня 2000 року помер [PERSON] (Свідоцтво про смерть серії 1-КЕ № 161088 від 12.06.2000 року), з яким [PERSON] проживала однією сім"єю (пітдтримували фактичні шлюбі відносини) на протязі із 1970 року по день його смерті. Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, у склад якого входить: - право на земельну частку (пай) розпайованого колгоспу "Авангард" Їсковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області, розміром 3,34 в умовних кадастрових гектарах, яке належало спадкодавцю на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РН № 816147, виданого на підставі розпорядження голови Лохвицької райдержадміністрації № 218 від 26.05.2000 року; - право на земельну частку (пай) розпайованого колгоспу "Авангард" Їсковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області, розміром 3,34 в умовних кадастрових гектарах, яке спадкодавець прийняв у спадщину на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 08.06.1996 року і котре належало [PERSON] на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РН № 816136, виданого на підставі розпорядження голови Лохвицької райдержадміністрації № 218 від 26.05.2000 року. [PERSON] прийняла спадщину після смерті спадкодавця у відповідності до ч. 3 ст. 1269 ЦК України, фактом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Державним нотаріусом Першої Лохвицької державної нотаріальної контори у Полтавській області Постановою від 20.02.2018 року № 247/02-31 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, на підставі поданої заяви [PERSON] про прийняття спадщини після померлого 11.06.2000 року [PERSON], в зв"язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на майно та неможливо встановити чергу спадкування (факт проживання однією сім"єю) між спадкодавцем та спадкоємцем ([PERSON] та [PERSON]). Згідно довідки Їсковецької сільської ради Лохвицького району № 854 від 05.12.2017 року [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала на день смерті 08.06.1996 року в с. Їсківці по вул. Тупікова, 3 Лохвицького району. На день смерті разом з нею проживали та були зареєстровані: син - [PERSON], [INFO], по день смерті 11.06.2000 року; невістка - [PERSON], [INFO], по даний час. Відповідно до довідки Їсковецької сільської ради Лохвицького району № 853 від 05.12.2017 року [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав на день смерті 11.06.2000 року в с. Їсківці по вул. Тупікова, 3 Лохвицького району. На день смерті разом з ним проживали та були зареєстровані: дружина - [PERSON], [INFO], по даний час. Згідно архівної довідки Державного архіву Полтавської області від 23.02.2018 року № 04-13/177 [PERSON] народився 01.01.1941 року, про що у книзі реєстрації актових записів громадянського стану про народження с. Їсківці Сенчанського району Полтавської області за 1941 рік є актовий запис № 1 від 05 січня 1941 року. Батько [PERSON], мати - [PERSON]. Відділ у Лохвицькому районі листом від 24.03.2017 року за № 400-02-24/262 інформує, що згідно архівних матеріалів на прізвище [PERSON] видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН № 816136 розпайованого колгоспу "Авангард" Їсковецької сільської ради Лохвицького району, розміром 3,34 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), підстава видачі : розпорядження голови Лохвицької РДА № 218 від 26.05.2000 року. На прізвище [PERSON] видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН № 816147 розпайованого колгоспу "Авангард" Їсковецької сільської ради Лохвицького району, розміром 3,34 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), підстава видачі : розпорядження голови Лохвицької РДА № 218 від 26.05.2000 року. Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт. Відповідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту родинних відносин з [PERSON], [PERSON] необхідно для оформлення її спадкових прав. Так, свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він працював сільським головою в с. Їсківці Лохвицького району. Дійсно, [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім"єю, як чоловік та дружина. [PERSON] родичів не мав. Поховання [PERSON] проводила [PERSON]. Свідок [PERSON], в судовому засіданні пояснив, що він працював фельдшером в Їсковецькій лікарні з 1990 року, [PERSON] та [PERSON] знав як подружжя, яке проживало разом, вели спільне господарство. Інших родичів [PERSON] не мав, поховання проводила його дружина [PERSON]. У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків, які були допитані у судовому засіданні. За приписами п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» №7 відповідно до\~статті 1225 ЦК\~(\~435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування\~\~права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» передбачено, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Згідно\~\~ст. 2 цього Закону\~основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. На підставі ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім"єю не менш як п"ять років до часу відкриття спадщини. Встановлено, що дійсно, [PERSON] проживала з спадкодавцем однією сім"єю на протязі із 1970 року до часу відкриття спадщини, проживали у одному будинку, при цьому вели спільне господарство, мали взаємні права та обов"язки, а тому має право на спадкування прав та майна спадкодавця, як спадкоємець четвертої черги за законом. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). З огляду на вказані норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, так як не порушують чиї-небуть права чи інтереси.

Outcome: approved