Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

У квітні 2015 року позивачка звернулася до суду з зазначеною вище позовною заявою, посилаючись на те, що 20 грудня 2013 року між нею та відповідачем було укладено договір безпроцентної позики, відповідно до якого позивачка позичила відповідачу суму у розмірі 950 000,00 гривень строком до 20 грудня 2014 року. У зв"язку з тим, що відповідач не повернув позику у встановлений строк, позивачка в позовній заяві просить суд визнати за нею право власності на належне відповідачу нерухоме майно в порядку п. 4.3,4.4 зазначеного договору безпроцентної позики, а саме: нежитлові будівлі та споруди, які складаються з позначених на плані під літ. «А» -складська будівля з адміністративним приміщенням площею 551,7 м2, під літ. «Б» - КПП площею 5,3 м2, під літ. «В» - вбиральні площею 2,1 м2, споруд №1-6 та оглядова яма №7, що розташовані за адресою: [ADDRESS], а також на земельну ділянку площею 0,60 га., що розташована за адресою: [ADDRESS], призначена для ведення особистого підсобного господарства. Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов"язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов"язковим для його виконання сторонами. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або законність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві ту ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позику у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 611 ч. 1 ЦК України у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що 20 грудня 2013 року між позивачкою та відповідачем було укладено договір безпроцентної позики, відповідно до якого позивачка позичила відповідачу суму у розмірі 950 000,00 гривень строком до 20 грудня 2014 року. Пунктами 4.3 та 4.4 договору безпроцентної позики, укладеного 20 грудня 2013 року між позивачкою та відповідачем, передбачено, що позика може бути повернута, як в грошовому еквіваленті так і шляхом передачі позикодавцеві у власність нерухомого майна у вигляді нежитлових будівель та споруд, які складаються з позначених на плані під літ. «А» -складська будівля з адміністративним приміщенням площею 551,7 м2, під літ. «Б» - КПП площею 5,3 м2, під літ. «В» - вбиральні площею 2,1 м2, споруд №1-6 та оглядова яма №7, що розташовані за адресою: [ADDRESS], а також земельної ділянки площею 0,60 га., що розташована за адресою: [ADDRESS], призначена для ведення особистого підсобного господарства. Зазначене нерухоме майно належить відповідачу на підставі рішення Овідіопольського районного суду Одеськоїобласті від 01 серпня 2008 року. Відповідач отримав від позивача зазначену суму позики, що підтверджується розпискою від 20 грудня 2013 року, але позику у встановлений договором строк не повернув. На підставі наявних у справі доказів суд дійшов до висновку, що відповідачем порушено умови договору, у зв"язку з чим за позивачем підлягає визнання права власності на зазначене вище нерухоме майно, що передбачено п.п.4.3,4.4 зазначеного вище договору. Окрім цього представник відповідача проти задоволення позову не заперечував.

Outcome: approved