Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

Заступник керівника Менської місцевої прокуратури І.Олєйніков звернувся до Городнянського районного суду Чернігвської області з позовом в інтересах держави в особі комунального некомерційного підприємства „Городнянська центральна районна лікарня" до [PERSON] про стягнення коштів та просив стягнути з [PERSON] на користь районного бюджету Городнянського району кошти, витрачені КНП „Городнянська центральна районна лікарня" на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 1916,64 грн.. По суті позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 24 лютого 2019 року близько 33 години 30 хвилин, перебуваючи в барі „Лакомка" за адресою: м. Городня Чернігівської області вул. Незалежності, 76 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс [PERSON] один удар головою по обличчю в область верхньої губи та один удар ногою в область обличчя, в результаті чого завдав йому тілесних ушкоджень у вигляді закритої черепно-мозкової травми, що супроводжується струсом головного мозку та забійної рани верхньої губи, які згідно висновку експерта № 41 від 11.04.2019 відноситься до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019270110000075 від 26.02.2019, за ознаками кримінального правопоршення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Ухвалою Городнянського районного суду від 12.07.2019 вказане кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення закрито Ухвала Городнянського районного суду Чернігівської області набрала законної сили 22.07.2019. Під час розгляду кримінального провадження позовна заява про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням не подавалася. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, потерпілий [PERSON] , [INFO] , перебував на стаціонарному лікуванні 8 ліжко-днів з 27.02.2019-07.03.2019. Згідно довідки комунального підприємства від 19.04.2019 № 01-18/36, вартість лікування потерпілого склала 1916,64 грн.. Комунальним некомерційним піприємством „Городнянська центральна районна лікарня" надано медичну допомогу за рахунок державних коштів [PERSON] , [INFO] , який перебував на стаціонарному лікуванні 8 ліжко-днів з 27.02.2019-07.03.2019, внаслідок отримання останнім тілесного ушкодження, неповернення яких і спричинило порушення інтересів держави, які потребують захисту у судовому порядку. Ухвалою від 02 жовтня 2019 року суд прийняв позов до розгляду та відкрив провадження у даній справі. Прокурор Городнянського відділу Менської місцевої прокуратури Чернігівської області Деркач Я.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач не з`явився у судове засідання, про яке повідомлений належним чином /а.с.26/ відповідно до приписів статей 128, 130, 131 ЦПК України, причини неявки не повідомив, представника не направив, відзив на позов до суду не подав. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, для участі у розгляді не з`явився, про причини неявки не повідомив, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник комунального некомерційного підприємства „Городнянська центральна районна лікарня" в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, позов підтримують в повному обсязі та просить задовольнити його (а.с.25). Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов"язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов"язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно ухвали Городнянського районного суду Чернігівської області від 12 липня 2019 року закрито кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення по обвинуваченню [PERSON] , [INFO] , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Ухвала набрала законної сили 22.07.2019 року (а.с.8). Відповідно до п.3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № 545, у разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, яка її завдала. Стаття 1206 ч. 1 ЦК України передбачає, що особа, яка вчинила злочин зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Відповідно до довідки, наданої генеральним директором комунального некомерційного підприємства „Городнянська центральна районна лікарня" Городнянської районної ради Чернігівської області за вих. № 01-18/36 від 19.04.2019 року, вартість лікування громадянина [PERSON] , 1981 року народження, мешканця [ADDRESS] , який перебував на лікуванні у неврологічному відділенні з 27.02.2019 року по 07.03.2019 року (8 ліжко-днів) склала 1916,64 грн, вартість одного ліжко дня по неврологічному відділенню на 01.04.2019 року складала - 239,58 грн. (а.с.9). Відповідно до порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету ї їх використанні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № 545, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Відповідно до вищевказаного порядку, сума витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться, виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць ( в якому проводилося лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Як вбачається з п.6 постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої постановлено ухвалу, лише в питаннях, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи, що між злочинними діями відповідача [PERSON] , який спричинив легкі тілесні ушкодження потерпілому [PERSON] , та перебуванням потерпілого на стаціонарному лікуванні існує причинний зв`язок, а також те, що кримінальне провадження закрито з нереабілітуючих підстав, суд прийшов до переконання, що відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Відповідно п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Оскільки розрахунок витрат на стаціонарне лікування [PERSON] у сумі 1916,44 грн. проведено у відповідності до «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх виконання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, тому витрати у сумі 1916,44 грн., понесені комунальним некомерційним підприємством „Городнянська центральна районна лікарня" на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, слід стягнути на користь комунального некомерційного підприємства «Городнянська центральна районна лікарня» Городнянської районної ради Чернігівської області. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України „Про прокуратуру", прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владнихт повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги підставними та такими, що підлягають до задоволення, що підтвердилось в судовому засіданні та наявними матеріалами справи. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягають судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved