Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області, Рахівська державна нотаріальна контора Закарпатської області про визнання права власності у порядку спадкування. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що після смерті його батьків - [PERSON], який помер [INFO] та [PERSON], яка померла [INFO], залишилося як спадкове майно житловий будинок з господарськими спорудами [ADDRESS] З метою отримання правовстановлюючих документів на спадкове майно, він, як спадкоємець першої черги спадкування за законом звернувся до Рахівської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі такого йому було відмовлено у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. 21.10 2014 року, директором КП "БТІ" Рахівської районної ради за його заявою було проведено технічну інвентаризацію спадкового будинку. У зв"язку з вищенаведеним, позивач просить визнати за ним право власності на спадковий житловий будинок [ADDRESS] В ході розгляду справи, позивачем було змінено позовні вимоги, - просить визнати за ним право власності у порядку спадкування на 2/3 частини спадкового житлового будинку, оскільки спадкоємець - [PERSON], від спадищи на його користь відмовилася, відомості про місце перебування іншого спадкоємеця- [PERSON], відсутні. Представник позивача - [PERSON] - Сойма І.Ю., в судовому засіданні, змінені позовні вимоги підтримав, просить такі задовольнити. Представник відповідача - Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, в судове засідання не з"явився, однак сільський голова О.Д. Зеленко надав суду заяву про розгляд справи без представника селищної ради. Представник третьої особи - Рахівської державної нотаріальної контори Закарпатської області, в судове засідання не з"явився, однак завідуюча нотаріальною конторою О.І. Пріц, надала суду заяву про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори, позовні вимоги підтримує. Представник третьої особи - реєстраційноїслужби Рахівського РУЮ, в судове засідання не з"явився, однак начальник служби Делятинчук А.І., надав суду заяву про розглядсправи без участі представника реєстраційноїслужби, позовні вимоги залишають на розсуд суду згідно чинного законодавства. Заслухавши представника позивача, вивичвши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. ст. 1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Судом встановлено, що [INFO], помер громадянин [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.04. 2005 року. [INFO], померла громадянка [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15.11. 2012 року. Позивач, [PERSON], являється сином нині померлих [PERSON] та [PERSON], що ствердується свідоцтвом про встановлення батьківства серії [NUMBER] від 27.07.1987 року, отже він являється спадкоємцем першої черги спадкування за законом спадщини, яка відкрилася після смерті його батька. Після смерті матері позивача, залишилося спадкове майно, яким являється житловий будинок [ADDRESS] Звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням його права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в його користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Норми ст. 392 ЦК не застосовуються щодо вимог про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва (ч. 3 ст. 376 ЦК), оскільки особа не є власником, а лише заявляє вимогу про встановлення права власності на об'єкт самочинного будівництва. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Згідно характеристики будівлі житлового будинку [ADDRESS], виданого КП "БТІ" Рахівської районної ради, спадковий будинок побудований у 1972 році, господарські споруди - вбиральня - у 1972 році, сарай - у 1982 році. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). В матеріалах справи міститься рішення виконавчого комітету Рахівської районної Ради депутатів трудящих від 27.06. 1975 року, "про виділення у безстрокове користування земельної ділянки для індивідуального будівництва земельної ділянки [ADDRESS]. Згідно довідки Великобичківської селищної ради № 158/02-05 від 02.03. 2015 року, нумерація та назва вулиці Герцена змінена в 1994 році, тому з цього часу адреса спадкового житлового будинку змінена з [ADDRESS] на [ADDRESS] На підставі наведеного, суд констатує, що спадковий житловий будинок не являється самочинно збудованим, тому у даному процесі із заявлених підстав, є б"єктом спадкових прав та, відповідно, предметом позову. При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ч.3 ст. 1268 ЦК України, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець, мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви. Судом встановлено, що позивач прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом зі спадкодавцем, у зв'язку з чим набув правового статусу особи, яка цю спадщину прийняла. Спору щодо набуття права на 2/3 спадкового будинку не існує, оскільки в матеріалах справи міститься нотаріально засвідчена заява іншого спадкоємця за законом - [PERSON], дочки нині померлої [PERSON], про відмову від спадщини. Відомостей про позицію іншого спадкоємця за законом, - дочку спадкодавця - громадянку [PERSON], суду не представлено, тому питання право власності в цілій частині на спадкове майно позивачу [PERSON], розгляду не підлягає. На підставі наведеного, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності у порядку спадкування за законом на 2/3 спадкового житлового будинку, тому змінені позовні вимоги підлягають до задоволення. Питання відшкодування судових витрат позивачем не ставилось.

Outcome: approved