Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивач ПАТ „Перший Український Міжнародний банк" звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою, яку під час розгляду справу уточнив, до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 5457200 від 07.06.2007 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07.06.2007 року між позивачем ЗАТ „Перший Український Міжнародний Банк", правонаступником якого є ПАТ „Перший Український Міжнародний Банк", та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 5457200. Відповідно до умов договору, позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 29 000, 00 доларів США, а відповідач зобов'язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом, повернути кредит в порядку та у строки, які визначені кредитним договором. [PERSON] здійснював погашення відсотків за користування кредитним договором та повернення основної суми кредиту, частково повернув кредит, а саме у розмірі 6 658,30 доларів США, та погасив проценти за користування ним, однак з 20.02.2010 року припинив зобов'язання за кредитним договором. Оскільки відповідач належним чином зобов"язання за кредитним договором не виконав, має заборгованість, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованість за кредитним договором у сумі 36 472,94 доларів США та 53 729,48 грн., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 22 341,70 доларів США; заборгованість за процентами за користуванням кредитом за період з 14.09.2009 року по 31.03.2014 року у розмірі 14 131,24 доларів США; пеня у розмірі 35 416,24 грн.; штраф за порушення обов'язку дострокового повернення кредиту у розмірі 2 313,24 грн.; штраф за порушення умов страхування у розмірі 16 000,00 грн. Крім того, позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь витрати по сплаті судового збору у сумі 1 603,60 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у сумі 120,00 грн. В судове засіданні представник позивача ПАТ „Перший Український Міжнародний банк" не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд визнає неявку відповідача у судове засідання неповажною та вважає за можливе розглянути справу за його відсутністю на підставі наявних доказів, які є достатніми для постановлення рішення, та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за його відсутності та в зв'язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, у зв"язку з наступним. Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Так, судом встановлено, що 07.06.2007 року між Закритим акціонерним товариством „Перший Український Міжнародний Банк", правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є Публічне акціонерне товариство „Перший Український Міжнародний Банк", та [PERSON] був укладений кредитний договір №5457200. Відповідно до п.1.1 кредитного договору, Банк зобов'язався надати Позичальнику грошові кошти у розмірі 29 000, 00 доларів США, а Позичальник зобов'язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом, повернути кредит в порядку та у строки, які визначені кредитним договором. Пунктом 1.2. кредитного договору встановлено цільове призначення кредиту, а саме кредит надавався відповідачу для придбання транспортного засобу марки "Хонда". Пунктом 1.3. кредитного договору встановлено процентну ставку за користування кредитом у розмірі 12, 40 % річних, а пунктом 1.4. визначено строк повернення кредиту відповідачем, який встановлено до 07.06.2014 року. Згідно п.1.5 кредитного договору, забезпеченням виконання зобов'язань Позичальника за цим договором є застава транспортного засобу. 07.06.2007 року між Закритим акціонерним товариством „Перший Український Міжнародний Банк", правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є Публічне акціонерне товариство „Перший Український Міжнародний Банк", та [PERSON] був укладений договір застави транспортного засобу № 5462681. У відповідності до п. 3.2.1. кредитного договору, Позичальник зобов'язався здійснювати повернення кредиту частинами в розмірі та в строки, які встановлені Графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, який встановлено в Додатку №1 до Кредитного договору . Пунктом 3.1.2. кредитного договору визначено, що проценти за користування кредитом розраховуються, виходячи з щоденного залишку заборгованості за кредитом, протягом всього строку користування кредитними коштами, починаючи з дня надання кредиту (включаючи цей день) по день повного погашення заборгованості за кредитом (не враховуючи цей день). Проценти розраховуються виходячи з 360 днів у році та нараховуються щоденно. Відповідно до п.5.2. кредитного договору, у разі порушення позичальником строків виконання зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, Позичальник зобов'язаний сплатити на вимогу Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у відповідний період, від суми прострочених виконанням зобов'язань за кожен день прострочення. Згідно п.5.4 кредитного договору, за кожний випадок порушення Позичальником обов'язків щодо поновлення дії договорів страхування, передбачених п.4.3.1 цього договору, Позичальник зобов'язаний сплатити на вимогу Банку на його користь штраф у розмірі 10% від мінімальної страхової суми, на яку згідно з вимогами зазначеного пункту договору має бути укладений договір страхування Відповідно до п.5.5. кредитного договору, за кожний випадок порушення Позичальником обов'язків передбачених пп. 4.3.2-4.3.6. кредитного договору, Позичальник зобов'язаний сплатити на вимогу Банку на його користь штраф у розмірі 1% від суми одержаного кредиту. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконувати свій обов'язок, а кредитор -прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. В силу 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Пунктом 6.6. ст. 6 кредитного договору передбачено, що будь-які повідомлення та документи, які надаються Банком Позичальнику повинні бути викладені в письмовій формі, та будуть вважатись наданими належним чином, якщо вони надіслані рекомендованим листом за місцем проживання Позичальника, вказаним у розділі 7 цього договору, або надаються Позичальнику особисто під час його звернення. 24.03.2009 року позивачем було направлено вимогу на адресу відповідача про дострокове повернення всієї суми кредиту та процентів за користування кредитом, однак вказана вимога була повернута відділенням поштового зв'язку із збігом терміну зберігання. Згідно вимог п.4.3.6 кредитного договору, Позичальник зобов'язався повідомляти Банк письмово про зміну фактичного місця проживання, номеру контактного телефону, місця роботи, зміну складу сім'ї не пізніше 4 календарних днів з часу настання таких змін. Таким чином, суд погоджується з позивачем, що вимога вважається отриманою відповідачем 31.03.2009 року. Відповідно до п.3.5.8 кредитного договору, Позичальник зобов'язаний виконати вимогу Банку про дострокове повернення кредиту разом із сплатою процентів за користування кредитом в строк не пізніше 30 календарних днів. Якщо протягом вказаного строку Позичальник не усуне порушення умов кредитного договору, Банк набуває право розпочати стягнення суми заборгованості за кредитним договором в судовому порядку та звернути стягнення на майно, передане Банку в забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за кредитним договором в порядку, визначеному відповідними договорами забезпечення та чинним законодавством, з метою задоволення вимоги Банку про дострокове повернення кредиту разом із нарахованими процентами та пенею. Як вбачається з розрахунків, які містяться в матеріалах справи, загальна сума заборгованості за кредитним договором № 5457200 від 07.06.2007 року становить 36 472,94 доларів США та 53 729,48 грн., з яких: заборгованість за кредитом станом на 16.03.2010 року у розмірі 22 341,70 доларів США; заборгованість за процентами за користуванням кредитом за період з 14.09.2009 року по 31.03.2014 року у розмірі 14 131,24 доларів США; пеня у розмірі 35 416,24 грн.; штраф за порушення обов'язку дострокового повернення кредиту у розмірі 2 313,24 грн.; штраф за порушення умов страхування у розмірі 16 000,00 грн. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п.3.5.1 кредитного договору, дострокове повернення кредиту може відбуватися за ініціативою позичальника, а також на вимогу Банку, у випадках передбачених кредитним договором та/або договором, предметом якого є забезпечення виконання зобов'язань позичальника за цим договором. Відповідно до п.3.5.7 кредитного договору, Банк набуває право вимагати від позичальника дострокове повернення всього кредиту або частини кредиту разом із розрахованими процентами, а позичальник, відповідно, зобов'язаний виконати таку вимогу Банку. Згідно п.4.2.2 кредитного договору, Банк має право вимагати від Позичальника дострокове повернення наданого кредиту у випадках, передбачених цим договором та або чинним законодавством України. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати відсотків. Пленум Верховного Суду України у п. 14 постанови № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" роз'яснив, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом. Аналогічні роз'яснення містяться у п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", де зазначено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті. Враховуючи, що відповідач порушив умови кредитного договору, виходячи з засад справедливості та розумності, суд вважає вимоги позивача про стягнення суми заборгованості з [PERSON] доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору у сумі 1 603,60 грн., та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у сумі 120,00 грн. - також підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved