Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

21 липня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом. На обґрунтування вимог зазначив, що шлюб з відповідачкою зареєстрували 25 березня 2010 року. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO]. У грудні 2014 року припинили сімейні та подружні стосунки. На теперішній час відповідачка створила нову фактичну сім"ю. Стверджуючи про неможливість примирення на збереження шлюбу, позивач просив про задоволення позовних вимог. У судовому засіданні позивач позов підтримав і просив про його задоволення з підстав, наведених у заяві. Відповідачка позовні вимоги визнала. Підтвердила, що причиною розпаду сім"ї слугували постійні сварки між нею і чоловіком через різність характерів. Примирення рахувала неможливим. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Подружжя зареєструвало шлюб 25 березня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління Миколаївської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №13 і видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], за даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого на підставі актового запису №116 у книзі записів актів громадянського стану ВДРАЦС Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області, 07 вересня 2010 року. Подружжя визнали обставину роздільного проживання за припинення подружніх стосунків у 2014 році. Між сторонами мають місце сімейні правовідносини. У порядку ст.110 СК України позивач пред'явив позов про розірвання шлюбу. В силу ст.112 СК України та відповідно до п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року за №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" за заявлення позову одним з подружжя про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді справи, суд встановив, що сімейні та подружні стосунки сторони у справі припинили і проживають окремо близько трьох років, між ними склалися неприязні стосунки внаслідок постійних сварок та конфліктів через відмінність поглядів на сімейне життя. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливими та суперечить інтересам обох сторін, що має істотне значення, а також інтересам їхньої дитини, оскільки шлюб існує формально, психологічно напружена обстановка у сім"ї може негативно відобразитися на стані здоров"я дитини. З урахуванням викладеного, суд ухвалює про задоволення позовних вимог, визнаючи недоцільним прийняття мір до збереження сім'ї, наданням подружжю часу на примирення відповідно до ст.111 СК України. За ст.113 СК України суд ухвалює про право відповідачки надалі після розірвання шлюбу іменуватися шлюбним прізвищем. На підставі ст.ст.79,88 ЦПК України суд з урахуванням обопільної вини позивача та відповідачки у розпаді сім"ї, стягує з них у дольовому порядку судовий збір на користь держави.

Outcome: approved