Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності за набувальною давністю, мотивуючи свої вимоги тим, що він з 09.12.1998 року володіє 45% від 100% та проживаю разом з дружиною [PERSON] за адресою [ADDRESS] , що підтверджується реєстраційним посвідченням Великолепетиського БТІ від 09.12.1998 року. Позивач зазначив, що вказана частина будинку склада\-ється з житлових кімнат 13.0 кв.м і 11.9 кв.м кухні розміром 13.0 кв.м та санвузла 3.3 кв.м. Зазначена частина будинку була подарована йому [PERSON] , цивільною дружиною його тестя [PERSON] , що підтверджується договором дару\-вання, який зареєстровано в реєстрі за номером 777. Таким чином, з 09.12.1998 року він став власником 45% від 100% домоволодіння за адресою [ADDRESS] . Позивач вказує, що у 1999 році [PERSON] - власниця 55% домоволодіння - померла і з того часу він користується всім домоволодінням. В той же час, проживаючи в даному будинку, він з пер\-шого дня вселення до 55% домоволодіння сплачує комунальні та всі інші витрати, пов`язані з його утриманням. Так враховуючи, що на зазначених 55/100 після смерті [PERSON] про\-довжував проживати її цивільний чоловік [PERSON] то він постійно робив по\-точні та капітальні ремонти за власні кошти та утримуючи взагалі весь будинок в порядку враховуючи, що залишення без догляду 55/100 частину домоволодіння призвело б до руй\-нування усього домоволодіння. Отже він був вимушений взяти турботу про 55/100 на себе і за час більше ніж 10 років облаштував кімнати новими дверима та вікнами, ремонтує дах, тобто продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном. Крім цього, підтвер\-дження постійного та безперервного користування всім домоволодінням є: довідка сількомунхоза про відсутність заборгованості та довідка за Ф-3 про зареєстрованих осіб, а тому просить суд визнати за ним - [PERSON] , 1949 року народження, РНОКПП [NUMBER] право власності на частку 55% домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , за набувальною давністю. У підготовче судове засідання позивач не з"явився, але надав до суду заяву у якій зазначив, що позов підтримує, просить суд його задовольнити, а справу розглянути у його відсутність. Представник відповідача Великолепетиської селищної ради - Мошенець І.Є. у судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву у якій зазначила, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить суд розглянути справу у її відсутність, та вирішити справу на розсуд суду. Прийнявши відповідно до ст. 206 ЦПК України визнання позову відповідачем та вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади (п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду кримінальних та цивільних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" №5 від 07.02.2014 року). Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У Конституції України закріплені основні правові принципи регулювання відносин власності, головними з яких є принцип рівного визнання й захисту рівним чином усіх форм власності (статті 13, 14, 41). Конституційні положення про право власності відображені в нормах діючого законодавства, зокрема в статті 344 ЦК України, якою встановлені правила застосування набувальної давності як одного зі способів набуття права власності. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває права власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Виходячи із змісту вказаної статті, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є такі: добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність, відсутність інших осіб, які претендують на це майно, відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності. Згідно із ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Судом встановлено, що право власності позивача на 45/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарчих та побутових будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] , підтверджується: договором дарування від 09.12.1998 року, згідно якого [PERSON] подарувала [PERSON] 45/100 частин вказаного житлового будинку; довідкою КП "Каховське БТІ" за № 69 від 19.08.2020 року у якій зазначено, що домоволодіння по [ADDRESS] значиться за [PERSON] - 55/100 частина та [PERSON] - 45/100 частин, а також реєстраційним посвідченням від 09.12.1998 року. Довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 13.07.2020 року за № 06-07-696 підтверджується, що позивач [PERSON] [INFO] зареєстрований по [ADDRESS] . Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00028972887 від 18.12.2020 року [PERSON] , [INFO] померла [INFO] . Листом приватного нотаріуса Великолепетиського районного нотаріального округу №866/01-16 від 28.12.2020 року підтверджується, що спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] не заводилася. У зв"язку зі смертю [PERSON] позивач [PERSON] звертався до Великолепетиської селищної ради з заявою про взяття на баланс селищної ради 55/100 частин вищевказаного житлового будинку, та отримав відповідь від 20.08.2020 року за № 02-39/464 у якій зазначено, що Великолепетиська селищна рада взяти на баланс 55% будинку за адресою [ADDRESS] не має можливості, у зв"язку з відсутністю коштів у місцевому бюджеті на виготовлення правовстановлюючих документів. Позивач у позові зазначив, що з часу смерті [PERSON] він разом з дружиною користується всім домоволодінням, сплачує комунальні та всі інші витрати пов`язані з його утриманням, постійно робить по\-точні та капітальні ремонти за власні кошти і за час більше ніж 10 років облаштував кімнати новими дверима та вікнами, відремонтував дах, а тому за вказаних обставин суд вважає, що позивач та члени його сім`ї починаючи з 1999 року добросовісно, відкрито безперервно користуються, нерухомим майном у виді 55% житлового будинку. Згідно п.п. 9, 11, 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Положеннями статей 335 і 344 ЦК України визначено, що право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Тому, в даному випадку можна вважати володіння нерухомим майном, на яке позивач просить визнати право власності є добросовісним. Зі змісту ст. 3 ЦК України випливає неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та іншими законами, а відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Вказані у позові обставини можуть бути прийняті судом в якості належних доказів доведеності підстав для набуття права власності. Таким чином, позивачем доведено обставини, необхідні для набуття права власності, які перелічені положеннями ст. 344 ЦК України, а тому суд відповідно до ст.ст. 328, 344 ЦК України вважає за необхідне визнати за [PERSON] , 1949 року народження, РНОКПП [NUMBER] право власності на частку 55% домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , за набувальною давністю, крім того представник відповідача позов визнала, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~На підставі\~ст.\~41\~Конституції України,\~ст.ст.\~328,\~344,\~397\~ЦК України,\~

Outcome: approved