Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом. Позов мотивовано тим, що [INFO] померла тітка позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 12.02.2020 року, актовий запис № 28. Від імені спадкодавця було складено заповіт на ім"я племінниць : [PERSON] та [PERSON] в рівних частках на все майно, який був посвідчений державним нотаріусом Першої лохвицької державної нотаріальної контори Полтавської області 31.05.2006 року за реєстровим № 597. У відповідності до ст. 1270 ЦК України позивач прийняла спадщину, подавши заяву до Другої лохвицької державної нотаріальної контори. Спадкова справа заведена 19.02.2020 року за № 29/2020. [PERSON] (спадкоємець за заповітом) 19.02.2020 року подала заяву про відмову від прийняття спадщини. До складу спадкового майна входить 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належала померлій [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину серії ВСА № 884176 від 22.04.2005 року, виданого Державним нотаріусом Першої лохвицької державної нотаріальної контори за реєстровим № 404 та невиплачена пенсія за лютий 2020 року в сумі 3743,10 грн. В квітні 2021 року [PERSON] звернулася до Другої лохвицької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку житлового будинку та невиплачену пенсію, але постановою від 07.04.2021 року позивачу відмовлено, оскільки неможливо встановити факт родинних відносин. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. В даному випадку, за наявності заповіту, встановлення факту родинних відносин не обов"язкове. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просить суд винести рішення, яким визнати в порядку спадкування за заповітом за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку приватного житлового фонду (літ.А-1) загальною площею 126,0 м?, житловою площею 73,1 м?, з 1/2 часткою господарських будівель та споруд : сарай з прибудовами (літ.Б,б,б1), погріб (літ.В), вбиральня (літ.Г), сарай (літ.Д), погріб (літ.Е), вбиральня (літ.Ж), сарай (літ.З), огорожа (№1,2), що розташований за адресою: [ADDRESS] , після померлої [INFO] [PERSON] та право власності на невиплачену за лютий 2020 року [PERSON] пенсію в сумі 3743,10 грн. на підставі довідки, виданої Головним Управлінням Пенсійного Фонду України в Полтавській області № 520/02-14 від 30.10.2020 року. В судове засідання позивач не з"явилася, подала письмову заяву, якою позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати без її участі. Відповідач, Лохвицька міська рада, на розгляд справи не направила свого представника, але надала до суду клопотання, в якій просить розглянути справу без участі її представника, не заперечує щодо задоволення позову. Третя особа на розгляд справи не з"явилася, але надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, не заперечує щодо задоволення позову. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що [INFO] померла тітка позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 12.02.2020 року, актовий запис № 28. Від імені спадкодавця було складено заповіт на ім"я племінниць : [PERSON] та [PERSON] в рівних частках на все майно, який був посвідчений державним нотаріусом Першої лохвицької державної нотаріальної контори Полтавської області 31.05.2006 року за реєстровим № 597. У відповідності до ст. 1270 ЦК України позивач прийняла спадщину, подавши заяву до Другої лохвицької державної нотаріальної контори. Спадкова справа заведена 19.02.2020 року за № 29/2020. [PERSON] (спадкоємець за заповітом) 19.02.2020 року подала заяву про відмову від прийняття спадщини. До складу спадкового майна входить 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належала померлій [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину серії ВСА № 884176 від 22.04.2005 року, виданого Державним нотаріусом Першої лохвицької державної нотаріальної контори за реєстровим № 404 та невиплачена пенсія за лютий 2020 року в сумі 3743,10 грн. В квітні 2021 року [PERSON] звернулася до Другої лохвицької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку житлового будинку та невиплачену пенсію, але постановою від 07.04.2021 року позивачу відмовлено, оскільки неможливо встановити факт родинних відносин. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. В даному випадку, за наявності заповіту, встановлення факту родинних відносин не обов"язкове. Згідно ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. На запит суду, нотаріус Другої лохвицької державної нотаріальної контори надала інформаційну довідку зі СР (заповіти/спадкові договори), інформаційну довідку зі СР (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), відповідно до якої після смерті [INFO] [PERSON] з заявою про прийняття спадщини звернулася спадкоємець за заповітом - [PERSON] [PERSON] -спадкоємець за заповітом від прийняття спадщини відмовилася заявою. Спадкова справа заведена 19.02.2020 року за № 29/2020. Звернувшись до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, позивачем надано відповідні докази того, що на сьогоднішній день існують реальні перешкоди у оформленні її спадкових прав. Відповідно до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Разом з цим при розгляді спору між сторонами суд вважає, що заслуговують на увагу слідуючі норми законодавства. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст. 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. З огляду на вказані норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, так як не порушують чиї-небуть права чи інтереси.

Outcome: approved