Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

КП "Житлосервіс" Сарненської міської ради звернулось із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати комунальних послуг з обслуговування будинку, споруд та прибудинкової території, в обґрунтування якого посилається на те, що відповідач проживає в [ADDRESS] в квартирі зі зручностями та є споживачем послуг з обслуговування будинку, споруд та прибудинкової території, хоча відмовилась укласти договір з КП "Житлосервіс" з приводу надання житлово-комунальних послуг, при цьому не виконує зобов»язання по оплаті отриманих послуг, в зв»язку з чим просить стягнути з відповідача 1385,09 грн. заборгованості з оплати комунальних послуг з обслуговування будинку, споруд та прибудинкової території, судові витрати. Представник позивача Мартинюк А.П. підтримав позовні вимоги у повному обсязі та дав пояснення згідно заяви. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала та подала письмові заперечення, які підтримала в судовому засіданні про те, що позивач надає неякісні послуги з з обслуговування будинку, де розташована її квартира, в зв"язку з чим вона не укладає договір про надання житлово-комунальних послуг, тобто між сторонами відсутні договірні зобов"язання, а тому відсутні правові підстави для стягнення заборгованості в сумі 1385,09 грн., крім того заявила в письмових запереченнях про застосування строку позовної давності за період наявної заборгованості з оплати комунальних послуг з березня 2009 року по 2011 рік. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] проживає та зареєстрована в [ADDRESS] згідно повідомлення Сарненського РВ УДМС України в Рівненській області від 23.05.2014 року. Також, судом з"ясовано, що балансоутримувачем будинку в м.Сарни Дослідна станція,29 є КП "Житлосервіс" Сарненської міської ради, яким на ім'я відповідача [PERSON] позивачем відкритий особовий рахунок [NUMBER]. Згідно довідки-розрахунку станом на 01.05.2014 року за споживачем [PERSON] утворилася заборгованість за період з 01.03.2009 року по 30.04.2014 року в сумі 1385,09 грн., яка складається з заборгованості по оплаті за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Таким чином суд приходить до висновку, що правовідносини, які склались між сторонами, регулюються Законом України „Про житлово-комунальні послуги". Відповідно до ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються зокрема на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинковихмереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Згідно п.1,5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08.10.1992р. (в редакції постанови КМУ №45 від 24.01.2006р.), власник квартири зобов'язаний, зокрема укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором. Оглянутими письмовими документами підтверджено, що в період з 01.01.2009 року по 30.04.2014 року відповідачу позивачем надавалися послуги з утримання будинку та прибудинкової території, за надання яких нараховувалася плата за затвердженими в установленому порядку тарифами. Посилання відповідача на те, що договір про надання житлово-комунальних послуг між ним та позивачем не укладався, а тому у нього відсутній обов'язок по оплаті послуг не заслуговує на увагу з огляду на наступне. Відповідно до ч.3 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, яким, зокрема, згідно з ч.2 ст.4 ЦК України є Закон України ''Про житлово-комунальні послуги''. Згідно з ч.1, ч.2 ст. 509 та ст. 526 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно правового висновку Верховного Суду України, що висловлений постановою від 10 жовтня 2012 року у справі №6-110 цс 12, відповідно до змісту статті 627 ЦК України свобода договорів не є безмежною і у випадках, передбачених актами цивільного законодавства, особа зобов'язана укласти відповідний договір. Такий випадок, зокрема, передбачено пунктом 1 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відповідно до якого споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Отже, навіть за відсутності письмово укладеного між сторонами договору між ними у спірному періоді існували цивільні права та обов'язки з приводу надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, які відповідач повинен оплачувати. Оскільки, відповідач не виконує передбаченого законом обов'язку щодо оплати наданих житлово-комунальних послуг у строки встановлені законом, з нього необхідно стягнути витрати по утриманню квартири, яка знаходиться в будинку, що обслуговується КП "Житлосервіс". Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, згідно ч.1 ст. 261 ЦК України. Згідно положень ч.3, ч.4 ст.267 ЦК України - позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. [PERSON] до винесення рішення по справі подала заяву про застосування наслідків спливу позовної давності в частині стягнення заборгованості по оплаті комунальних послуг за період наявної заборгованості з оплати комунальних послуг з березня 2009 року по 2011 рік. Судом встановлено, що за період з березня 2009 року по квітень 2011 року позивач пропустив загальний строк позовної давності, заяву про його поновлення не подав. Таким чином, суд приходить до висновку, що до задоволення підлягають позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг з обслуговування будинку, споруд та прибудинкової території за період з травня 2011 року по квітень 2014 року, яка згідно розрахунку з урахуванням сплати за цей період суми 1645 грн., становить 272,46 грн.

Outcome: partial