Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

Позивач\~ звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, зазначивши, що 21.09.2011 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено договір б/н, відповідно до якого Банк надав останній кредитні кошти в розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, відповідач порушив умови договору та станом на 26.09.2017 року має\~заборгованість за кредитним договором в розмірі 73955,15 гривень. Просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та понесені судові витрати 1600,00 грн.. Сторони до суду не з"явились, представник позивача клопотав про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала частково, просила застосувати строки позовної давності та врахувати, що є інвалідом. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, на підставі поданих доказів. \~ \~ \~ \~ \~ Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що 21.09.2011 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено договір б/н, відповідно до якого Банк надав останній кредитні кошти в розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. \~ \~ \~ \~ Оскільки, відповідач неналежним чином виконував взяті на себе зобов`язання, станом на 26.09.2017 року має\~заборгованість за кредитним договором в розмірі 73955,15 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 3996,17 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 62363,91 грн.; заборгованості за пенею та комісією - 3597,21 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 3497,86 грн., що стверджується розрахунком заборгованості (а.с.4-5). ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Факт отримання кредитних коштів, Умов та правил укладеного договору відповідач не оспорює. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. За правилами ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1ст.626 ЦК України). \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно ст.629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами.\~ Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до змісту ст.ст.610,612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. \~ \~ \~ \~ Згідно ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. У ч.1 ст.638 ЦК України закріплена норма, згідно з якою договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. При цьому, враховуючи викладене, правові висновки Верховного Суду України з аналогічних справ, проаналізувавши проведений позивачем розрахунок заборгованості по процентам за користуванням кредитом, суд дійшов висновку про те, що він не відповідає умовам укладеного договору, оскільки відсоткова ставка неодноразово збільшувалась, проценти нараховувались не лише на заборгованість за тілом кредиту, а одночасно проценти нараховувались на весь розмір просроченої заборгованості. Відповідно до підписаних відповідачем\~ заяви про отримання кредиту, довідки про умови кредитування була встановлена базова відсоткова ставка 30% на рік. Умов щодо зміни обумовленої сторонами відсоткової ставки підписані відповідачем вищевказані документи не містять. Посилання позивача на положення Умов та правил надання банківських послуг є безпідставними, оскільки не представлено доказів того, що такі Умови узгоджувались з відповідачем та ним підписувались, не надано доказів про узгодження з відповідачем зміни процентної ставки чи повідомлення відповідача про таку зміну. Відповідно до ст.1056-1 ЦК України \~фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Суд дійшов висновку, що позивач в односторонньому порядку\~ без погодження з відповідачем та його повідомлення змінював процентну ставку в бік її збільшення, що є недопустимим та не відповідає умовам укладеного договору, тому розмір заборгованості за процентами судом розраховуються відповідно до погоджених з відповідачем умов щодо розміру процентної ставки 30% на рік, тобто 2,5% на місяць, на суму залишку. З наданого позивачем розрахунку слідує, що період заборгованості по кредитному договору становить (46 місяців), розмір встановлених позивачем відсотків за використання кредитними коштами в місяць (30% : 12 місяців = 2,5%), розмір процентів, що підлягають стягненню становить - 4595,60 грн., виходячи з розрахунку (тіло кредиту 3996,17 грн. : 100% х 2,5% х 46 місяців прострочення сплати).\~ Статтею 256 ЦК України, встановлено трирічний строк позовної давності, перебіг якого починається від дня, коли особа довідалась або мала довідатись про порушення свого права, за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ст.261 ЦК України). Види вимог, за якими встановлюється спеціальна позовна давність, передбачені ст.258 ЦК України. Відповідно до вказаної норми до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлюється позовна давність в один рік. Як встановлено судом, та відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за спірним договором по справі, відповідач користувалась коштами позивача, неодноразово частково погашала заборгованість по кредиту і остання проплата нею відбулась 13.01.2015 року. В подальшому, починаючи з лютого 2015 року будь-яке погашення заборгованості відповідачем не здійснювалося. Позовна заява до суду подана 30.10.2017 року. При цьому, позивачем дотримано трирічного строку позовної давності щодо стягнення заборгованості за кредитом та нарахованих за користування ним відсотків, однак пропущено річний строк давності звернення з вимогами про стягнення пені та штрафу. Договір про збільшення строку позовної давності між сторонами у письмовій формі не укладався. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належно не виконував прийняті на себе зобовязання відповідно до укладеного з позивачем договору, порушував його умови, що є підставою для\~ стягнення з відповідача\~ заборгованості за кредитом та\~ відсотків за користування ним (відповідно до проведеного судом розрахунку). Вимоги в частині стягнення пені та штрафу задоволенню не підлягають в звязку з пропуском позивачем строку позовної давності. При цьому, відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказана правова позиція узгоджена в Постанові Верховного суду України від 21.10.2015 року №6-2003 цс15. \~ \~ \~ \~ Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню в сумі 8591,77 гривень заборгованості за кредитним договором, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 3996,17 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 4595,60 грн..\~ \~ \~ Судові витрати підлягають стягненню відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial