Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати укладений з відповідачем шлюб, зареєстрований 21.09.2016 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №1474; стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки, [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов обґрунтовувався тим, що сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, збереження шлюбу неможливе, у зв"язку з чим позивач просить розірвати шлюб. Також вказується, що відповідач самоусунувся від необхідності забезпечувати доньку, добровільно допомоги на її утримання не надає, у зв"язку з чим позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у судовому порядку. Позивач в судовому засіданні уточнила позовні вимоги та остаточно просила стягувати аліменти у розмірі 1 тис. грн., в решті позов підтримала в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу, при цьому вказував, що офіційно не працює та заробляє різними роботами, наразі очікує запрошення для виїзду на роботу до Польщі, просив стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини від його заробітку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов синовку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 вересня 2012 року між [PERSON] та Фещенко (після реєстрації шлюбу - [PERSON]) Н.В. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, актовий запис №1474 (а.с. 4). Сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ТП №212540 від 14.03.2014 р. (а.с.5). Згідно довідки ОСББ «Виставка-4» №70 від 10.02.2017 року, донька сторін проживає разом з матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Згідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З пояснень сторін та обставин викладених у позові вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Вказані обставини відповідачем в судовому засіданні не заперечувались. Враховуючи вказане, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] підлягають до задоволення на підставі ст. 112 СК України. Частиною другою статті 51 Конституції України та статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першою статті 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач постійного місця роботи не має, отримує нерегулярний дохід суд вважає, що згідно положень ст.ст. 180, 184 СК України, відповідач має обов'язок утримувати доньку до досягнення нею повноліття шляхом сплати аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1.ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. На даний час відповідач офіційно не працює. Проте вказана обставина не звільняє його від обов"язку матеріального забезпечення дитини. Він має молодий вік та є працездатним. При цьому відповідач вказував, що має отримує неофіціні доходи та очікує запрошення на роботу у Польщі. Відповідачем не надано доказів про перебування на його утриманні інших осіб, про існування обмежень щодо працевлаштування та можливості утримання свою дитину. Статтями 7, 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» встановлено у 2017 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень; мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі з 1 січня - 3200 гривень. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. З огляду на викладене, враховуючи усі обставини, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, суд вважає за можливе задовольнити позов частково стягнувши з відповідача [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі - 800 грн. щомісяця, починаючи з дня пред"явлення позову - 20.02.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. за вимогу про стягнення аліментів, а також судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. за вимогу про розірвання шлюбу, оскльки позивач в силу ст. 5 Закону України "Про судовий збір" та на підставі ст. 82 ЦПК України була звільнена від його сплати.

Outcome: partial