Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

12 лютого 2016 року представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив позбавити відповідача [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначив, що на території Мішково-Погорілівської сільської ради в [ADDRESS] проживає мати-одиначка - відповідач [PERSON], яка виховує двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно наказу начальника служби у справах дітей № 112-о діти перебувають на профілактичному обліку в службі як такі, що проживають в сім'ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків. [PERSON] навчається в 7 класі Миколаївської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат № 3 по медичним показникам, оскільки має інвалідність, а [PERSON] до 2015 року навчалась в Миколаївській загальноосвітній школі-інтернаті І-ІІІ ступенів №3 Миколаївської обласної ради. Від адміністрацій зазначених навчальних закладів надходила інформація про те, що мати безвідповідально відноситься до виконання батьківських обов'язків, не цікавиться здоров'ям, навчанням своїх доньок, не виявляє материнської уваги та піклування, не приймає участі у їх вихованні, забираючи дітей на вихідні та канікулярні дні, не повертає їх вчасно на навчання, не забезпечує дітей одягом, взуттям та шкільним приладдям. За час перебування дітей в інтернатних закладах мати не стала на шлях виправлення та не змінила спосіб життя на краще. Так, умови проживання сім'ї не відповідають санітарно-гігієнічним нормам (неприємний запах, відсутнє водопостачання, відсутнє спальне місце для однієї дитини, немає постільної білизни, помешкання потребує ремонту. Мати не працює, зловживає спиртними напоями, дитячі кошти витрачає на власні потреби. Разом з тим, сім'я [PERSON] перебувала під соціальним супроводом центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, в зв'язку з складними життєвими обставинами. На засіданні виконавчого комітету Мішково-Погорілівської сільської ради неодноразово розглядалось питання про незадовільне виконання відповідачем [PERSON] своїх батьківських обов'язків відносно своїх дітей: [PERSON] та [PERSON] на підставі листів Миколаївської загальноосвітньої школи-інтернат І-Ш ступенів № 3. Працівники сільської ради разом з дільничним інспектором та фахівцями районного центру соціальних служб неодноразово відвідували [PERSON], проводили з нею роз'яснювальні бесіди щодо створення належних умов проживання для дітей та необхідність використання дитячих коштів за призначенням, попереджали про можливість позбавлення її батьківських прав відносно доньок, але це не дало позитивних результатів. Так, виконкомом Мішково-Погорілівської сільської ради було прийнято рішення про доцільність відібрання без позбавлення батьківських прав у [PERSON], [INFO], проживаючої за адресою: [ADDRESS] дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. 14 жовтня 2015 року діти були вилучені з сім'ї та за направленням служби у справах дітей влаштовані до Миколаївського центру соціально-психологічної реабілітації дітей Миколаївської обласної ради. За час перебування доньок в центрі реабілітації мати відвідала їх один раз і зі слів адміністрації центру перебувала в стані алкогольного сп'яніння. На даний час [PERSON] продовжує навчання в Миколаївській спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті №3 по медичним показникам, а [PERSON] перебуває в центрі реабілітації. Представник позивача вважає, що мати дітей не виявляє належної батьківської уваги, турботи і не підтримує їх матеріально, в зв'язку з чим звертається до суду із позовом про позбавлення її батьківських прав. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила задовольнити, викладені в позовній заяві обставини підтвердила. Пояснила, що мати дітей не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебувала, оскільки не бажала працювати, зловживає спиртними напоями, городу не має, господарством не займається, брала одежу в сільській раді (секонд-хенд). Зазначала, що в будинку відповідачки бачила на столі цибулю і сало, борщу або супу в каструлях та консервації не бачила жодного разу, остання постійно або вживає алкогольні напої, або спить. Донька [PERSON] має інвалідність. В квітні-березні 2016 року відповідач [PERSON] хворіла, не могла ходити, чи зверталася до лікарні - невідомо. До адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов'язків відповідач не притягувалася, однак письмово попереджалася сільською радою, що у разі невиконання батьківських обов'язків може бути позбавлена батьківських прав відносно своїх доньок. Відповідач в судовому засіданні визнала позов частково, визнала свою вину, але не погоджувалася на відібрання дітей. Пояснила, що вона є матір'ю-одиначкою, сама виховує двох дітей, не працює, отримує державні кошти в розмірі 1100 грн. на місяць, яких їм на трьох осіб не вистачає. Вона намагається не ображати дітей, ніколи їх не б'є, діти з синцями не ходять, педикульозу в них не було. Відповідач хворіє на анемію, оскільки не отримує нормального харчування, є дуже слабкою, в зв'язку з чим перебувала в лікарні, з якої вийшла на початку квітня 2016 року, до цього не вживала алкогольні напої близько двох місяців. В будинку проживають відповідач і двоє дітей, газу в будинку немає, опалення здійснює дровами, на що витрачається до 800 грн., оскільки вугілля дороге, їжу готує на електроплитці, є водогін. За останній місяць вона забезпечила дітей ліжками, прибирає будинок: миє посуд, підлогу, витирає пил, вирвала бур'яни. Повідомила, що з жовтня 2015 року була в притулку 3-4 рази, відвідує дітей в навчальних закладах не частіше 1 разу на місяць, привозить їм фрукти, солодощі, соки, останній раз вона була у дітей наприкінці квітня, її донька [PERSON] - молодчина, а старша [PERSON] любила прогулювати школу, зазначала, що діти не відвідують школу в понеділок, оскільки їм не подобаються педагоги, крім того, вони часто хворіють. Зараз [PERSON] перебуває в с.Коблево, а [PERSON] в місті на вул.13 Лінія. Підтвердила, що вживала алкогольні напої 1 раз на тиждень, коли пригощали сусіди. 5-6 років тому відповідач стояла на обліку в центрі зайнятості, але через відсутність коштів на проїзд не з'являлася до центру, інколи вона допомагала сусідам. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Жовтневої райдержадміністрації Миколаївської області в судовому засіданні підтримала вимоги позивача, суду пояснила, що дізналася про сім'ю [PERSON] в 2013 році, її будинок був в занедбаному стані, доньки не доглянуті, через що з відповідачем [PERSON] проводилася профілактично-роз'яснювальна робота, про наявність проблем в зазначеній сім'ї було повідомлено Жовтневому районному центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, працівники якого взяли сім'ю під супровід. Мати [PERSON] зловживає спиртними напоями, не завжди забирає дітей з навчального закладу на вихідні та святкові дні та не завжди повертає їх вчасно, а коли діти повертаються з дому до навчального закладу, вони є брудними, недоглянутими, з педикульозом, через що Служба у справах дітей зверталася до Жовтневої ЦРЛ з клопотанням, на підставі якого в помешканні [PERSON] було зроблено санітарну обробку. Остання працювати не бажає, посилається на те, що хворіє на анемію. Все життя проживає за рахунок дитячих коштів, отримує на доньку [PERSON] пенсію по інвалідності в розмірі близько 1100 грн., до січня 2016 року від Управління соціального захисту населення отримувала допомогу як мати-одиначка в розмірі 716 грн. на місяць, після чого виплати були зупинені. Після лютого 2016 року умови проживання сім'ї [PERSON] не обстежувалися. В 2015 році на [PERSON] двічі складалися адміністративні протоколи про невиконання нею батьківських обов'язків, втім даних щодо їх розгляду немає. Працівниками служби неодноразово здійснювалися виїзди до будинку відповідачки, останній виїзд здійснено в жовтні 2015 року, під час якого виявлено, що в будинку не топлено, діти кутаються в ковдру, мати дітей перебуває в стані алкогольного сп'яніння, на плиті знаходиться пательня з салом та 2 яйцями, через що дітей було вилучено. Рішенням виконкому дітей було передано в притулок, потім було направлено клопотання до школи-інтернату про прийняття [PERSON], яка є інвалідом та потребує спеціального навчання, через що Службою було видано дозвіл на переведення останньої до інтернату. 20 травня 2016 року до них зверталася мати дітей та просила укласти мирову угоду з метою повернення їй дітей. Представник третьої особи - Жовтневого районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді в судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що сім'я [PERSON] кілька разів перебувала у них на обліку з 2012 року по теперішній час та була взята під соціальний супровід. З відповідачем неодноразово проводилися бесіди щодо покращення соціально-побутових умов, працевлаштування, постановлення на облік в центр зайнятості, звернення до лікаря-нарколога з приводу алкоголізму. Втім, остання рекомендації не виконувала взагалі або виконувала їх частково. Представник третьої особи - Миколаївської загально-освітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів Миколаївської області в судовому засіданні позов підтримала, повідомила, що до них зверталася відповідач [PERSON], цікавилася, що її очікує в суді, повідомила, що умови проживання дітей змінилися, обіцяла звернутися по допомогу до сільської ради. Після того, як [PERSON] почала в них навчатися, мати не турбувалася поліпшенням стану здоров'я дитини, не дослухалася до психолога та не виконувала поради щодо покращення емоційно-психічного стану доньки в певний період часу, коли вона була в тому стані, коли можна було б його покращити. В перший раз відповідач прийшла до [PERSON] на свято 27 грудня 2015 року, але дівчинка відмовилася від зустрічі з матір'ю, після чого остання прийшла до доньки наступного дня, принесла дитині солодку воду та інші солодощі, поспілкувалася з нею близько 10 хвилини та пішла. Дівчинка зверталася до представника з проханням зателефонувати матері, коли остання довго не приходила. В березні вона не з'явилася на уроки, оскільки до неї прийшла мати без попередження, коли йшов навчальний процес. [PERSON] переживала за маму, запитувала, коли буде суд та коли її відберуть у матері. Під час канікул працівниками школи була відвідана сім'я [PERSON], в зв'язку з чим 25 березня 2015 року був складений акт обстеження житлових умов, в подальшому школа зверталася із клопотанням про відібрання дітей. У дівчат було виявлено педикульоз, в зв'язку з чим їх матері були надані профілактичні засоби. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є практичним психологом Миколаївського центру соціально-психологічної реабілітації дітей Миколаївської обласної ради, в якому перебувають діти [PERSON] Так, [PERSON] перебуває в центрі з листопада 2015 року, а її сестра [PERSON] поступила на 2-3 тижні пізніше, але в подальшому була відправлена до школи-інтернату. За час перебування в центрі мати відвідувала дітей 4 рази (в листопаді, грудні 2015 року, березні, середині квітня 2016 року), разом з тим, один раз [PERSON] приїжджала в стані алкогольного сп'яніння, але працівники центру не дозволили їй відвідати дітей, а в подальшому приходила до дітей твереза, приносила гостинці (яблука, печиво) "аби рахувалось", вважає, що відвідувала їх лише формально. Повідомляла, що мати пояснювала свою відсутність перебуванням на лікуванні в лікарні. Вважає, що [PERSON] жаліє та любить матір, яка не може забрати її через скрутне матеріальне становище. На теперішній час [PERSON] стала краще навчатися, стала спокійнішою, є активною, товаришує з іншими дітьми, допомагає. Щодо минулого життя згадує про зміну школи, вживання матір'ю алкоголю, конфлікти через те, що вона пропускала школу. [PERSON] була спокійнішою, ніж її сестра, дуже раділа, коли до інтернату приїжджала мати. Малолітня [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що до того, як попасти до притулку, вона проживала з матір'ю, навчалася в школі. Вони жили нормально, але коли мати вживала алкоголь (близько 1 разу на тиждень), між ними відбувалися сварки. Коли мама робила уколи, то не вживала спиртні напої близько 2 місяців, а потім знову почала пиячити, коли вона навчалася в інтернаті на вул.13 Лінія в м.Миколаєві. Коли дівчинка проживала в с.М-Погорілове, то вони з матір'ю їздили на 1 день на море в м.Очаків, це було 2 роки тому. В 8-10 років вона з матір'ю і сестрою були в зоопарку. [PERSON] з сестрою проживає в одній кімнаті, а мати - в іншій, інколи в них були проблеми з харчуванням. Коли в матері були гроші, вона купувала їм одежу, в них були котлети, крупи, борщі. Було також й таке, що не було взуття та одежі. Після переведення до притулку мати навідувалася до неї частіше, після чого 3 місяці не приїжджала, в квітні цього року сказала, що не приходила, оскільки перебувала в лікарні. Повідомила, що вона часто пропускала школу через сварки з матір'ю, інколи залишалася у подружки, а інколи вдома, мама знала, що вона не була в школі, наполягала на тому, щоб не пропускала уроки, тому що її забере служба у справах дітей. Коли вона з сестрою навчалися в інтернаті, мати спочатку возила та забирала їх, інколи не приводила до школи, дозволяла залишатися вдома. В подальшому вона перейшла до Мішково-Погорілівській школи-інтернату через те, що мала конфлікти з дітьми, де також мала пропуски 3-4 рази на місяць, отримує оцінки: 7, 8 балів, інколи 12. Додала, що вона ходить додому, їй з мамою краще. Прокурор Малюк А.В. просив позов задовольнити частково, відібравши у відповідача дітей. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтв про народження [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відповідач [PERSON] є їх матір'ю (а.с.6, 8). Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України від 02 листопада 2015 року та копії актового запису про народження №511 від 06 листопада 2001 року відомості про батька [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], записані зі слів матері (а.с.28, 44). Разом з тим, згідно з висновком №23 на дитину-інваліда віком до 16 років [PERSON], [INFO], має захворювання "Помірна розумова відсталість" (а.с.7). На підставі довідок виконавчого комітету Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 26 січня 2015 року [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS], до складу сім'ї якої входять доньки: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]; зазначений житловий будинок обліковується за [PERSON] згідно запису в погосподарській книзі №26 стор.233; [PERSON] має на території сільської ради присадибну ділянку розміром 0,04 га, земельного паю не має (а.с.11-12, 9-10). В акті обстеження матеріально-побутових умов проживання від 30 вересня 2013 року зазначено, що в ході обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] виявлено, що за вказаною адресою проживає [PERSON] разом з доньками: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], будинок знаходиться в незадовільному стані, потребує ремонту, в будинку наявне пічне опалення, запасів дров та вугілля немає, зручності також відсутні. [PERSON] постійно перебуває в стані алкогольного сп'яніння, в її будинку збираються компанії, з якими остання розпиває спиртні напої. Діти навчаються в школі-інтернаті, мати забирає їх на вихідні та святкові дні. Належних умов для навчання, відпочинку дітей не створено, в будинку не прибрано, сморід (а.с.15). Згідно протоколу №2 засідання комісії у справах неповнолітніх при виконкомі Мішково-Погорілівської сільської ради від 28 квітня 2014 року вирішено надати до служби у справах дітей Жовтневої райдержадміністрації необхідні документи для постановки громадян, в т.ч. [PERSON] на облік як неблагонадійну сім'ю (а.с.17). На зазначену комісію [PERSON] не з'явилася, що підтверджується повідомленням виконкому Мішково-Погорілівської сільської ради до служби у справах дітей (а.с.18). Відповідно до акту відвідування [PERSON] від 16 травня 2014 року на час відвідування діти [PERSON] були вдома, а сама [PERSON] була відсутня. На питання, чому діти вдома, а не в школі, останні нічого зрозумілого не повідомили (а.с.19). З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 25 листопада 2014 року слідує, що в ході обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї [PERSON] виявлено, що остання проживає в приватному будинку, який опалюється дровами, в кімнатах брудно, речі розкидані, купа немитого посуду, житло не відповідає санітарно-гігієничним нормам, будинок потребує косметичного ремонту. Під час обстеження [PERSON] перебувала в стані алкогольного сп'яніння, в неохайному вигляді, старша донька перебувала вдома, а не в школі, за словами матері вона хворіла (а.с.16). Як вбачається з листа Миколаївської загально-освітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів №3 від 12 січня 2015 року за №15 на адресу сільського голови Мішково-Погорілівської сільської ради, [PERSON], [INFO], є ученицею 4 класу Миколаївської загально-освітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів №3, яка проживає в [ADDRESS] разом з матір'ю [PERSON], яка має статус одинокої матері, та старшою неповнолітньою сестрою. [PERSON] інтернована, лише на період вихідних та канікулярних днів знаходиться в сім'ї, після вихідних мати приводить дівчинку до школи з педикульозом, не приділяє належної уваги навчанню та вихованню доньки. Дівчина має пропуски навчальних занять без поважних причин, через що знизився рівень успішності навчання, щопонеділка вона відсутня у школі без поважної причини. Неодноразово мати не з'являлася до школи, аби забрати [PERSON] додому, просила про це знайомих (а.с.13). Разом з тим, класним керівником Миколаївської загально-освітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів №3 на адресу сільського голови Мішково-Погорілівської сільської ради було направлено подання від 07 вересня 2015 року за №02-08/399 з проханням вплинути на матір [PERSON], [INFO], яка навчається в 7 класі Миколаївської загально-освітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів №3, в зв'язку з тим, що мати не виконує власні обов'язки, оскільки [PERSON] пропускає заняття в школі без поважних причин, шкільним приладдям і речами особистої гігієни забезпечена не в повній мірі (а.с.14). Згідно з повідомленням Миколаївської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів №3 від 30 березня 2016 року за №254 неповнолітня [PERSON], [INFO], навчалася у Миколаївській загальноосвітній школі-інтернаті І-ІІІ ступенів №3 Миколаївської обласної ради з 31 січня 2012 року по 17 вересня 2015 року, а з 17 вересня 2015 року її переведено на навчання до школи за місцем проживання, згідно заяви матері та довідки про навчання Мішково-Погорілівської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів від 17 вересня 2015 року за №244 (а.с.41). Рішенням виконавчого комітету Мішково-Погорілівської сільської ради від 13 жовтня 2015 року №30 вирішено відібрати дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у матері [PERSON], [INFO] (а.с.20), на підставі якого дітей було влаштовано до КУ "Центр соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Миколаївської обласної ради", що підтверджується повідомленнями Служби у справах дітей Жовтневої райдержадміністрації від 15 жовтня 2015 року (а.с.24). Разом з тим, 16 жовтня 2015 року [PERSON], [INFO], повернено до Миколаївської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату №3 згідно висновку служби у справах дітей Жовтневої райдержадміністрації від 16 жовтня 2015 року за №1476-01 (а.с.29), відповідно до якого дитина [PERSON] потребує корекційного навчання та виховання за програмою спеціальної загальноосвітньої школи для дітей з помірною розумовою відсталістю в умовах інтернатного навчального закладу (а.с.27). 12 лютого 2015 року та 24 червня 2015 року за №45/1216 та №5309 відповідно Жовтневим РВ УМВС України в Миколаївській області направлялися повідомлення начальнику служби у справах дітей про те, що в ході здійснення виїздів в [ADDRESS] з [PERSON], [INFO], проводилися профілактично-роз'яснювальні бесіди щодо належного виконання нею своїх батьківських обов'язків та складалися адміністративні протоколи за ст.184 КУпАП, що були направлені для розгляду до Жовтневого районного суду Миколаївської області (а.с.23), втім відомості щодо їх розгляду в матеріалах справи відсутні. З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 18 лютого 2016 року слідує, що в ході обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї [PERSON] виявлено, що [PERSON] проживає у власному будинку, який опалюється дровами. В будинку дві житлові кімнати та кухня, він підключений до електромережі, у дворі є водогін. В кімнатах брудно, стіни обвалені, наявний неприємний запах, відсутня постільна білизна та чисті речі, житло не відповідає санітарно-гігієничним нормам, будинок та піч потребує капітального ремонту. Під час обстеження [PERSON] перебувала вдома в неохайному вигляді, стан жінки був, як після вживання спиртних напоїв. Після відібрання дітей [PERSON] продовжує вести аморальний спосіб життя, не вживає заходів щодо зміни звичного способу життя, не шукає зустрічі з дітьми, не цікавиться їх долею. Остання втретє перебуває під соціальним супроводом, але спроби фахівців допомогти матері подолати складні життєві обставини закінчувались невиконанням їх вимог, через що родина була знята з соціального супроводу (а.с.60). Аналогічні відомості щодо умов проживання сім'ї [PERSON] зазначено в актах обстеження умов проживання від 06 червня 2016 року та встановлено, що вони є незадовільними, для дітей не створено умов для проживання та розвитку, в зв'язку з чим повернення дітей в сім'ю є недоцільним (а.с.74, 75). Відповідно до акту відвідування [PERSON] станом на 09 червня 2016 року матеріально-побутові умови проживання її сім'ї не змінилися, вона не працевлаштувалася, на облік в центр зайнятості не стала (а.с.73). Згідно характеристики від 16 березня 2016 року, завіреної сільським головою Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, [PERSON] не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, характеризується негативно, як особа, яка веде антигромадський спосіб життя та зловживає спиртними напоями, неодноразово попереджалась працівниками виконавчого комітету про відповідальність за невиконання обов'язків щодо виховання дітей, але відповідних висновків для себе не зробила (а.с.61). На підставі висновку №4026/01-29/27-15 від 19 листопада 2015 року Жовтнева районна державна адміністрація вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей, позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.21-22). У відповідності до приписів ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. На підставі ч.6 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків, відповідно до ч.4 ст.155 СК України, є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Разом з тим, ч.1 ст.170 СК України визначено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених п.п.2-5 ч.1 ст.164 цього Кодексу, а саме: у разі, якщо він/вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків. Бабі, дідові, іншим родичам - за їхнім бажанням або органу опіки та піклування. Пунктом 18 Постанови Пленуму ВСУ від 03 вересня 2014 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад. Згідно приписів ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 №789-ХІІ, яка є частиною національного законодавства України у відповідності до ст.9 Конституції України, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини, а також дитинi забезпечується такий захист i пiклування, якi необхiднi для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно перебуває в скрутному матеріальному становищі, оскільки ніде не працює через наявність хвороби (анемія), матеріально-побутові умови проживання сім'ї є незадовільними, але остання намагалася їх покращити шляхом встановлення другого спального місця для дитини, що підтверджується поясненнями малолітньої [PERSON], по мірі можливості навідує своїх дітей в навчальних закладах, зверталася до працівників служби у справах дітей з клопотанням про повернення їй дітей, була присутня в судовому засіданні під час розгляду даної справи, що надає право вважати, що матері небайдужа їх доля, крім того, її донька [PERSON] переживає за матір, радіє, коли вона її відвідує в навчальному закладі, що підтверджується поясненнями свідка [PERSON], а з пояснень малолітньої [PERSON] слідує, що останній краще жити з матір'ю. Крім того, відомості про притягнення відповідача [PERSON] до адміністративної відповідальності за невиконання нею батьківських обов'язків в матеріалах справи відсутні. Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності докази по справі, з урахуванням бажання дітей проживати з матір'ю та думки прокурора, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та вважає доцільним відібрати у відповідача [PERSON] дітей без позбавлення її батьківських прав, з винесенням їй попередження про необхідність змінити ставлення до виховання дітей. На підставі викладеного,

Outcome: partial