Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

У жовтні 2018 р. позивач звернулася до суду зі вказаним позовом, уточнивши його у вересні 2019 р. та просить стягнути на свою користь та на користь малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , кошти в розмірі по 140000 грн., кожному, на відшкодування моральної шкоди завданої смертю працівника внаслідок нещасного випадку на виробництві, без нарахування та утримання податку з доходів фізичних осіб та інших зборів і платежів, а також 3000 грн. витрат на правничу допомогу. В обґрунтування позову зазначила, що її чоловік - [PERSON] , [INFO] , працював кріпильником на шахті « Гвардійська » ПАТ « Кривбасзалізрудком ». 26.04.2018 р., перебуваючи у третій зміні з 15-30, виконуючи обов`язки майстра гірничої дільниці № 7, [PERSON] керував роботами та виконував технічний нагляд за роботами відповідно до письмового наряду начальника дільниці № 7 [PERSON] Перед спуском в шахту [PERSON] отримав в ламповій шахтний ліхтар, саморятівник. Прибор для аналізу рудничної атмосфери ним не був отриманий, про що свідчить відсутність записів в «Журналі реєстрації прийому та видачі газоаналізаторів та трубок індикаторних», що знаходиться в ламповій шахти "Гвардійська" ПАТ "Кривбасзалізрудком". З початку зміни [PERSON] , спустився на гор. -1350м, прийшов в виробки блоку у осях 188-193 гор.-1340 м та, не перевіривши стан рудничного повітря на робочих місцях, видав письмовий допуск на виконання робіт, згідно з виданим нарядом, робітникам дільниці № 7 і до настання нещасного випадку здійснював технічний нагляд за виконанням робіт. Біля 20-00, [PERSON] , в телефонному режимі доповів начальнику дільниці №7 [PERSON] , що виконання наряду проходить за планом, а о 20-30, [PERSON] доповів [PERSON] , що скреперування руди по орту 19 осі гор.-1340 м ускладнюється з технічних причин та великого об`єму гірничої маси. Наряд на роботи в орті буровому 193 осі гор. -1333м, не видавався і не погоджувався. Близько 20-40, не перевіривши стан рудничного повітря - внаслідок відсутності газоаналізатора та індикаторних трубок, через декілька хвилин, [PERSON] піднявся по висхідному ВХП № 22 193 осі-1340 м/-1333 м до розсічки орта бурового. Близько 22-15, на дерев`яному полку розсічки орта бурового гор. -1333 м., було виявлено без свідомості [PERSON] , який був спущений через ВХП № 22 І92 осі гор. - 1340 м/-1333 м на гор. -1340 м. Потім [PERSON] був перенесений на господарчий комплекс 188 осі гор. -1340 м, де йому проводились реанімаційні дії до прибуття бійців ДВГРЗ ДСНС України. О 22-31, відділення респераторників ДВГРЗ ДСНС України, прибувши на господарчий комплекс, почали реанімаційні заходи, які виконувались під час транспортування потерпілого до ствола шахти «Гвардійська-1», а о 23-02, медичним працівником ДВГРЗ ДСНС України, була констатована біологічна смерть [PERSON] .. Згідно з висновком завідуючого Криворізьким міжрайонним відділом КЗ «ДОБ СМЕ» ДОР» від 05.06.2018 р., встановлено, що смерть [PERSON] , 1988 року народження, наступила від отруєння чадним газом. При судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі з трупа не виявлені: метиловий, етиловий, ізопропіловий, бутиловий, ізоаміловий спирти. Комісією з спеціального розслідування нещасного випадку встановлено, що основна причина нещасного випадку - організаційна. Шахта забезпечена приборами для відбору проб рудникової атмосфери, але відсутній належний нагляд та контроль зі сторони керівництва дільниці № 7 ш. «Гвардійська» ПАТ «Кривбасзалізрудком» за їх отриманням та проведенням перевірки рудничної атмосфери перед допуском працівників до виконання робіт. Так, зокрема начальником дільниці № 7 [PERSON] , не було забезпечено безпечне ведення гірничих робіт та охорону праці згідно ЗУ «Про охорону праці», належний контроль за додержанням працюючим підлеглим персоналом правил і норм з охорони праці, виконання посадових і робочих інструкцій, чим порушено п.2.35, п. 2.42, п. 2.55 «Посадової інструкції начальника дільниці нарізних робіт», затвердженої наказом № 1862 від 31.08.2015 р.. У зв`язку зі смертю [PERSON] , вона - позивач втратила люблячого чоловіка, рідну, близьку людину, з якою прожила щасливі вісім років шлюбу, батька малолітніх дітей, опору та підтримку їхньої сім`ї, а діти люблячого, турботливого та уважного батька. Після звістки про смерть чоловіка, вона відчула сильне душевне потрясіння та шок. Представник відповідача надав відзив на позов, в якому зазначив, що згідно Акту проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку від 16.07.2018 р. розслідування нещасного випадку, що стався 26.04.2018 р. в.о. гірничого майстра дільниці № 7 [PERSON] керував роботами у зміні та виконував технічний нагляд. Стаж роботи за професією [PERSON] становить 9 років. Перед спуском в шахту [PERSON] , отримав в ламповій шахтний ліхтар, саморятівник. Прибор для аналізу рудничної атмосфери ним не був отриманий, про що свідчить відсутність записів в "Журналі реєстрації прийому та видачі газоаналізаторів та грубок індикаторних", що знаходиться в ламповій шахти "Гвардійська" ПАТ "Кривбасзалізрудком". Шахта "Гвардійська". забезпечена приборами для відбору проб рудникової атмосфери. Відповідно до п. 2.16. "Посадової інструкції майстра гірничого дільниці нарізних робіт" [PERSON] , контролює стан провітрювання, вміст отруйних газів у вибоях та виробках. Згідно п. 2.16. "Посадової інструкції майстра гірничого дільниці нарізних робіт", [PERSON] користується засобами індивідуального захисту, вогнегасниками та газоаналізаторами, контролює вентиляційний режим і ступінь запиленості на дільниці, особливо, тупикових виробок, стежить за справним станом вентиляційних перемичок та вентиляторів місцевого провітрювання. За весь період (з 13.04.2018 р. по 26.04.2018р.) виконання обов`язків гірничого майстра дільниці № 7 [PERSON] отримував газоаналізатор з індикаторними трубками 1 раз - згідно з записом в "Журналі реєстрації прийому та видачі газоаналізаторів та трубок індикаторних". З початку зміни в.о. гірничого майстра дільниці № 7 [PERSON] , спустився на горизонт - 1350 м, прийшов у виробки блоку в осях 188-193 горизонту - 1340 м та, не перевіривши стан рудничного повітря на робочих місцях, видав письмовий допуск на виконання робіт, згідно виданим нарядом, робітникам дільниці № 7 і до настання нещасного випадку здійснював технічний нагляд за виконанням робіт. Близько 20-30, 26.04.2018 р., начальник дільниці № 7 [PERSON] , дав вказівку в.о. гірничого майстра дільниці № 7 [PERSON] та прохіднику [PERSON] закінчити роботи зі скреперування руди, повернути вибухові матеріали до складу ВМ горизонту -1350 м. Начальник дільниці № 7 [PERSON] наряд на роботи в орті буровому 193 осі горизонту 1333 м. не видавав та не погоджував. Близько 20-40 26.04.2018 р. в.о. гірничого майстра дільниці № 7 [PERSON] дав команду [PERSON] по закінченню скреперування руди по орту 193 сі горизонту -1340 м йти до ВХП № 22 193 осі горизонту - 1340/-1333 м. Закінчивши роботу [PERSON] пішов до ВХП № 22 193 осі гор. -1340/-1333 м. [PERSON] не перевіривши стан рудничного повітря внаслідок відсутності газоаналізатора та індикаторних зубок, піднявся по висхідному ВХП № 22 193 осі горизонту - 1340/-1333 м. [PERSON] , підіймаючись драбиною висхідного ВХП № 22 193 осі гор. -1340/-1333 , знепритомнів та впав, внаслідок чого отримав травму. Приблизно 22-15, [PERSON] був знайдений без свідомості на дерев`яному полку розсічки ВХП № 22 193 осі гор. -1340/-1333 м. Потім [PERSON] був перенесений на господарчий комплекс 188 осі горизонту -1340 м, де йому проводились реанімаційні дії, а о 23-02, медичним працівником була констатована біологічна смерть [PERSON] від отруєння чадним газом. Згідно Акту проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку від 06.07.2018 р. розслідування нещасного випадку, що стався 26.04.2018р. винним у смерті [PERSON] є сам постраждалий, який не користувався газоаналізатором - не контролював вентиляційний режим і ступінь запиленості на дільниці, особливо в тупикових виробках, не зробив відбір повітря на наявність газу в атмосфері на робочому місці, чим порушив п. 2.16, п.2.21 "Посадової інструкції майстра гірничого дільниці нарізних робіт", п. 13 глави 7 розділу IV "Правил безпеки під час розробки родовищ рудних та нерудних корисних копалин підземним способом" НПАОП 0.00-1.77-16. Станом на сьогоднішній день, родичі загиблого працівника не звертались до суду з метою скасування вищезазначеного акту, що лише підтверджує факт наявності вини загиблого працівника. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. Тобто наявність шкоди ще не породжує обов`язку її компенсації, так як необхідно довести наявність всіх складових цивільно-правової відповідальності, при цьому правильно визначивши суб`єкта такої відповідальності. Вважає вимоги позивача незаконними і необґрунтованими та просить відмовити в задоволені позову в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , працював кріпильником на шахті « Гвардійська » ПАТ « Кривбасзалізрудком ». 26.04.2018 р., перебуваючи у третій зміні з 15-30, виконуючи обов`язки майстра гірничої дільниці № 7, [PERSON] керував роботами та виконував технічний нагляд за роботами відповідно до письмового наряду начальника дільниці № 7 [PERSON] Перед спуском в шахту [PERSON] отримав в ламповій шахтний ліхтар, саморятівник. Прибор для аналізу рудничної атмосфери ним не був отриманий, про що свідчить відсутність записів в «Журналі реєстрації прийому та видачі газоаналізаторів та трубок індикаторних», що знаходиться в ламповій шахти "Гвардійська" ПАТ "Кривбасзалізрудком". З початку зміни [PERSON] , спустився на гор. -1350м, прийшов в виробки блоку у осях 188-193 гор.-1340 м та, не перевіривши стан рудничного повітря на робочих місцях, видав письмовий допуск на виконання робіт, згідно з виданим нарядом, робітникам дільниці № 7 і до настання нещасного випадку здійснював технічний нагляд за виконанням робіт. Біля 20-00, [PERSON] , в телефонному режимі доповів начальнику дільниці №7 [PERSON] , що виконання наряду проходить за планом, а о 20-30, [PERSON] доповів [PERSON] , що скреперування руди по орту 19 осі гор.-1340 м ускладнюється з технічних причин та великого об`єму гірничої маси. Наряд на роботи в орті буровому 193 осі гор. -1333м, не видавався і не погоджувався. Близько 20-40, не перевіривши стан рудничного повітря - внаслідок відсутності газоаналізатора та індикаторних трубок, через декілька хвилин, [PERSON] піднявся по висхідному ВХП № 22 193 осі-1340 м/-1333 м до розсічки орта бурового. Близько 22-15, на дерев`яному полку розсічки орта бурового гор. -1333 м., було виявлено без свідомості [PERSON] , який був спущений через ВХП № 22 І92 осі гор. - 1340 м/-1333 м на гор. -1340 м. Потім [PERSON] був перенесений на господарчий комплекс 188 осі гор. -1340 м, де йому проводились реанімаційні дії до прибуття бійців ДВГРЗ ДСНС України. О 22-31, відділення респераторників ДВГРЗ ДСНС України, прибувши на господарчий комплекс, почали реанімаційні заходи, які виконувались під час транспортування потерпілого до ствола шахти «Гвардійська-1», а о 23-02, медичним працівником ДВГРЗ ДСНС України, була констатована біологічна смерть [PERSON] .. Згідно з висновком завідуючого Криворізьким міжрайонним відділом КЗ «ДОБ СМЕ» ДОР» від 05.06.2018 р., встановлено, що смерть [PERSON] , 1988 року народження, наступила від отруєння чадним газом. При судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі з трупа не виявлені: метиловий, етиловий, ізопропіловий, бутиловий, ізоаміловий спирти. Комісією з спеціального розслідування нещасного випадку встановлено, що основна причина нещасного випадку - організаційна. Шахта забезпечена приборами для відбору проб рудникової атмосфери, але відсутній належний нагляд та контроль зі сторони керівництва дільниці № 7 ш. «Гвардійська» ПАТ «Кривбасзалізрудком» за їх отриманням та проведенням перевірки рудничної атмосфери перед допуском працівників до виконання робіт. Так, зокрема начальником дільниці № 7 [PERSON] , не було забезпечено безпечне ведення гірничих робіт та охорону праці згідно ЗУ «Про охорону праці», належний контроль за додержанням працюючим підлеглим персоналом правил і норм з охорони праці, виконання посадових і робочих інструкцій, чим порушено п.2.35, п. 2.42, п. 2.55 «Посадової інструкції начальника дільниці нарізних робіт», затвердженої наказом № 1862 від 31.08.2015 р. (а.с. 11-15, 16-22). Відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.04.2018 року - [PERSON] , помер [INFO] у віці 30 років (а.с. 5). Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 153 КЗпП України, на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Відповідно до ст. 16 ЦК України, відшкодування моральної шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів судом. У статті 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року № 155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини. Таким чином, ч. 1 ст. 1167 ЦК України, встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача. Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи. Відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Суд, приходить до висновку, що відповідач є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди [PERSON] та її малолітнім дітям. У зв`язку з чим, доводи представника відповідача, щодо відсутності підстав для відшкодування моральної шкоди з боку відповідача на користь позивача, є необґрунтованими, оскільки факт заподіяння моральної шкоди у зв`язку зі смертю чоловіка та батька внаслідок нещасного випадку на виробництві стався в результаті незабезпечення потерпілому відповідачем ПАТ «Кривбасзалізрудком» безпечних та нешкідливих умов праці, встановлений та підтверджується матеріалами справи. Так, позивач втратив рідну та близьку людину, чоловіка, з яким прожила вісім років у шлюбі, батька її малолітніх дітей, опору та підтримку їхньої сім"ї, а діти турботливого батька, чим порушений звичайний для неї спосіб життя, а втрата близької людини, вимагає від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Крім того, факт вини посадових осіб ПАТ «Кривбасзалізрудком», окрім провини самого потерпілого доведений актом проведення спеціального розслідування, у п. 6, якого зазначено, що особою, чиї дії або бездіяльність призвели до нещасного випадку є: - [PERSON] начальник дільниці № 7 шахти «Гвардійська» ПАТ «Кривбасзалізрудком» (а.с.22). Встановлені фактичні дані спростовують посилання представника відповідача у відзиві на позовну заяву про відсутність вини підприємства у загибелі чоловіка позивача, як підставу для відшкодування моральної шкоди. У п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що з ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат" необхідно стягнути на користь [PERSON] та на користь малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , кошти в розмірі по 130000 грн., кожному, на відшкодування моральної шкоди завданої смертю працівника внаслідок нещасного випадку на виробництві, без нарахування та утримання податку з доходів фізичних осіб та інших зборів і платежів. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, на користь держави за розгляд цивільної справи підлягають відшкодуванню з відповідача судові витрати - 704 грн. 80 коп. судового збору станом на дату подачі позову, від сплати якого було звільнено позивача. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з отриманням професійної правничої допомоги в розмірі 3000,00 гривень, яку суд, враховуючи норми ст. 137 ЦПК України, та надані підтверджуючі докази понесених витрат (а.с. 23-26), вважає необхідним задовольнити. На підставі викладеного, ст. 153 КЗпП України, ст. 13 Закону України «Про охорону праці», ст. ст. 16, 23, 1167, 1168 ЦК України,

Outcome: partial