Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

У грудні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укркарго», Товариства з обмеженою відповідальністю " РАДУГА СІТІ", залучивши в якості третьої особи: Приватне підприємство «АВП-груп» про зобов"язання укласти договір купівлі-продажу, свої вимоги мотивує тим, що між позивачем та ТОВ "Укркарго" було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири , що був нотаріально посвідчений 16 жовтня 2012 року. Згодом позивач 20.07. 2015 року за вх. № 34680 ( а.с. 134-136) уточнив свої позовні вимоги в яких просить зобов"язати відповідача ТОВ " Укркарго" ЄДРПОУ 32526584 укласти з ним , договір купівлі- продажу квартири [ADDRESS] ( будівельна адреса: [ADDRESS]) відповідно до Попереднього договору купівлі-продажу від 16 жовтня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сень-Силка І.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 3095 та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити позовні вимоги. Представник позивача [PERSON] за довіреністю від 17 грудня 2014 року ( а. с. 49) [PERSON] підтримав думку свого довірителя, та також просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Укркарго» за довіреністю від 25 серпня 2015 року (а.с. 162) Вербовий Роман Петрович позовні вимоги не визнав, пояснивши, що заявлені позивачем позовні вимоги є необгрунтованими, безпідставним та задоволенню не підлягають. Треті особи ПП "АВП-груп" в особі виконуючого обов"язки директора Іщенко -Пренделас Т.Б. та директора Пренделас А.В. підтримали заявлені позовні вимоги, та не заперечували проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін у справі, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як слідує із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, між позивачем та ТОВ "Укркарго" було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири , що був нотаріально посвідчений 16 жовтня 2012 року ( а.с. 8-9). Згідно п. 1.1. даного договору, сторони зобов'язались укласти в майбутньому договір купівлі-продажу відповідно до якого Продавець зобов'язується передати окрему квартиру в житловому будинку, за адресою: [ADDRESS], а Покупець зобов'язується прийняти Об'єкт та належним чином оплатити його вартість в обсязі згідно з розділом 2 Попереднього договору. Також згідно п. 1.3. Попереднього договору, сторони зобов'язались укласти Основний договір протягом другого кварталу 2013 року, але в будь-якому разі не раніше отримання Стороною-1 правовстановлюючих документів на Об'єкт та надання Комунальним підприємством "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на нерухоме майно» документів, що є необхідними для належного укладання та оформлення Основного договору. Одночасно з Попереднім договором, згідно п.1.2. було укладено Договір про забезпечення зобов'язання № 89/1/4/43 від 16 жовтня 2012 року за яким, [PERSON] повинен був сплатити ТОВ «Укркарго» 97% вартості квартири - 261 172 грн. 50 коп. протягом двох днів з дня підписання договору, а залишок - 3% вартості квартири сплатити під час оформлення Основного договору купівлі-продажу квартири.14.02.2013 р. між сторонами було укладено Угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог за якою грошове зобов'язання боржника [PERSON] у сумі 261 172,50 грн. припинялось в рахунок зарахування грошового зобов'язання ТОВ «(Укркарго» у сумі 261 172, 50 грн. за поставку продукції (бетону) ( а.с. 12-13). З пояснень представника позивача та Позивача, останній чекав на повідомлення від відповідача ТОВ «Укркарго» про дату укладення повного договору купівлі-продажу. Відповідно до п.3.2. Попереднього договору. «Факт передачі об'єкта Стороні-2 оформлюється та підтверджується актом передачі-приймання Об'єкта. Такий акт підписується не пізніше з моменту укладання Основного договору.» Як стверджує позивач у судовому засіданні, що в квітні, коли будинок був добудований та прийнятий в експлуатацію, директор ТОВ «Укркарго» дозволив йому та іншим покупцям квартир в будинку починати робити ремонт у квартирах, зазначивши , що Акти оформить під час оформлення Основного договору. Однак, 29.09.2014 року позивачем було отримано Листа ТОВ "Радуга Сіті " від 19 вересня 2014 року про розірвання попереднього договору з ТОВ "Укркарго". В листі повідомлялось, що ТОВ «Радуга Сіті» є набувачем прав та обов'язків ТОВ «Укркарго» за укладеними ними договорами, в листі зазначалось, що станом на 19 вересня 2014 року [PERSON] має прострочену заборгованість понад 22 місяці в розмірі 261 172 грн. 50 коп. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Позовні вимоги позивача сформульовані як " зобов"язати відповідача ТОВ " Укркарго" ЄДРПОУ 32526584 укласти з ним , договір купівлі- продажу квартири [ADDRESS] ( будівельна адреса: [ADDRESS]) відповідно до Попереднього договору купівлі-продажу від 16 жовтня 2012 року". Вказаний спосіб захисту цивільних прав та інтересів не відповідає вимогам ч.2 ст. 16 ЦК України Водночас , ст. 635 ЦК України також не передбачає таких правових наслідків у разі не укладення основного договору, передбаченого попереднім договором про що наголошує правова позиція ВСУ, викладена в рішенні ВСУ від 18.04.2007 р. по справі № 6-22333св06 "Про виконання договору купівлі-продажу квартири та відшкодування збитків і моральної шкоди", а саме, «частиною третьою ст. 635 ЦК передбачено, що зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Примушення до виконання зобов'язання, що грунтується на попередньому договорі, Цивільним кодексом не передбачено.» Аналогічна правова позиція вкладена в ухвалі ВСУ від 11.03.2009 р. по справі № 6-23141св08 2) , зазначаючи, що «примушування до угоди, яка грунтується на попередньому договорі, чи визнання її укладеною за відсутності згоди зустрічної сторони законом не передбачено, оскільки за порушення умов попереднього договору ч. 2 ст. 635 ЦK передбачені інші правові наслідки - відшкодування збитків. Крім того, ч. З ст. 635 цього ж Кодексу передбачено, що зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку, встановленого попереднім договором. » Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Проте, п. 5 Угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 14.02. 2013 року ( а.с. 12) передбачено, що вона набирає чинності з моменту її підписання Сторонами та скріплення її печатками Сторін. З наданої позивачем копії Угоди не вбачається, що вона скріплена печатками Сторін - тобто Угода не набрала чинності. Угода підписана між юридичною особою (ТОВ «УКРКАРГО») та фізичною особою ( [PERSON] - позивачем ). Проте в п. 1.2. Угоди йде мова про Договір поставки продукції від 10.10.2012 р. на поставку продукції (бетону), за яким нібито позивач є кредитором ТОВ «УКРКАРГО». Вказані в Угоді виконання зобов"язань, позивачем не надано. Між ТОВ «УКРКАРГО» та позивачем договір поставки продукції (бетону) не укладався - він і не міг бути укладений, так як позивач не є суб'єктом господарювання (суб'єктом підприємницької діяльності). Відповідно до ч. З ст. 265 ГК України Сторонами договору поставки можуть бути суб'єкти господарювання, зазначені у пунктах 1, 2 частини другої статті 55 цього Кодексу. Отже, позивач не міг бути постачальником продукції за вказаним договором поставки - відповідно він не є кредитором ТОВ «УКРКАРГО» за вказаним договором поставки, оскільки у останнього відсутній вказаний ним договір поставки, накладні та товаро-супровідні документи на бетон, акти звіряння, які б підтверджували факт того, що він є кредитором ТОВ «УКРКАРГО» на суму 261 172,50 грн. за вказаним договором поставки. Договори поставки бетону ТОВ «УКРКАРГО» укладало з суб'єктами господарювання - вказаної заборгованості на суму 261 172,50 грн. перед постачальниками станом на 14.02.2013 р. (дата укладення Угоди) у ТОВ «УКРКАРГО» не існувало. Як вбачається із договору поставки продукції № 10/10 від 10 жовтня 2012 року ( а.с . 73- 76) двох сторонній договір поставки продукції (бетону) укладений між третьою особою Приватним підприємством " АВП -ГРУП" та Товариством з Обмеженою Відповідальністю " «УКРКАРГО», а не трьохсторонній як стверджує позивач та представники третьої особи ПП " АВП-ГРУП". Разом з цим позивач не довів поважні причини факту порушення ним умов Попереднього договору, Договору про забезпечення виконання зобов»язань в частині несплати ним передбачених вказаними договорами грошових коштів у встановлений в договорах строк - 261 172.50 грн. він був був зобов'язаний сплатити протягом 2 днів з дня підписання договору - тобто не пізніше 18.10.2012 року, а вказані грошові зобов"язання позивачем у встановлений строк не виконано. Відповідно до п. 4.2. умов Попереднього договору купівлі-продажу від 16 жовтня 2012 року - Основний договір може бути укладений виключно у разі перерахування повної суми коштів на поточний рахунок Сторони-1 ( ТОВ " «УКРКАРГО») на виконання зобов'язань за договором забезпечення у належному порядку. Посилання представників третьої особи ПП " АВП-ГРУП" на той факт, що позивач [PERSON] перебуваючи з ними у трудових відносинах і за взаємною згодою, саме ними були виконані умови договору щодо поставки бетону на 261 172,50 гривень ТОВ " Укркарго" в рахунок сплати на купівлю квартири [ADDRESS], відповідно до умов Попереднього договору купівлі-продажу від 16 жовтня 2012 року, судом не можуть бути покладені в основу рішення, оскільки як вбачається з видаткових накладних з 15 жовтня по 18 грудня 2012 року ( а.с. 137 -161) розрахунки відбувалися виключно за основним договором від 10.10. 2012 року ( а.с. 73 - 76) та відсутні докази щодо сплати грошових коштів ( готівковою чи безготівковою формою оплати ) від імені [PERSON] Крім того, п. 1.3. Попереднього договору передбачено, що основний договір укладається в будь-якому разі не раніше отримання Стороною-1 правовстановлюючих документів на Об'єкт та надання КП «Київське міське БТІ та реєстрації права власності на нерухоме майно» документів, що є необхідними для належного укладення та оформлення основного договору. Доказів настання обставин, передбачених п. 1.3. Попереднього договору позивачем не надано. Більш того, згідно цього ж пункту Сторони встановили, що основний договір укладається протягом 30 календарних днів з моменту отримання Стороною-2 (позивачем) відповідного письмового повідомлення (поштового відправлення із описом вкладення та повідомлення про вручення) від Сторони-1. Вказана умова не виконана - жодних повідомлень Сторона-1 позивачу не направляла - відповідно право вимоги у позивача укладення основного договору не виникало. Таким чином, аналізуючи всі зібрані докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 635 ЦК України, 265 ГК України ,

Outcome: dismissed