Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі по тексту - ПАТ КБ "Приватбанк") звернулося із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. На обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що 02 липня 2007 року між ними та відповідачкою в даній справі [PERSON] було укладено Договір №б/н, згідно якого остання 02 липня 2007 року отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Згідно п.6.6. Умов надання банківських послуг позичальник зобов"язався, у разі невиконання зобов"язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов"язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Відповідно до кредитного договору, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов"язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов"язаний сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Відповідач в порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України зобов'язання за вказаним договором не виконала, не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.10.2013 року має заборгованість 19397 грн. 15 коп., яка складається з: - 4680,18 грн. - заборгованість по кредиту; - 10279,20 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3276,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до умов договору: - 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 911,77 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в терміни, установлені договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Позивач прохає стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 02.07.2007 року в розмірі 19397 грн. 15 коп., а також судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача не з'явився, до суду надійшла заява з проханням розглядати дану справу за його відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надіславши до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги не визнає, просить відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі в зв"язку зі спливом позовної давності. Вивчивши всі надані по справі докази та даючи їм оцінку у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що 02 липня 2007 року між сторонами в даній справі було укладено Договір №б/н від 02 липня 2007 року, згідно якого відповідачка [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку - кредитка "Універсальна", 30 днів льготного періоду, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає Договір про надання банківських послуг. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідач в порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України зобов'язання за вказаним договором не виконала, в зв"язку з чим і утворилася заборгованість, яку позивач і просить стягнути на свою користь. Разом з тим, ст. 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.1,2 ст.258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Нормами ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов"язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов"язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред"явити вимогу про виконання зобов"язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Відповідно до норм ст.266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Як вбачається з наданих позивачем доказів, зокрема: із доданої заяви від 02.07.2007 року, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов"язань, передбачених даним договором більш ніж на 120 днів, в зв"язку з чим Банк вимушений буде звернутися до суду, позичальник зобов"язаний сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову (а.с.7). Також, п.9.4. Умов та правил надання банківських послуг визначено, що у випадку наявності перерозходу платіжного ліміту по карті та непогашення його Клієнтом на протязі 6 місяців, карта закривається, послідуюче поновлення дії карти можливе лише після повного погашення заборгованості Клієнтом (а.с.10). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №б/н, укладеним між сторонами 02.07.2007 року, заборгованість за вказаним договором виникла з серпня 2007 року і станом на 31.10.2013 року становить 19397 грн. 15 коп. (а.с.3-6). Отже, ПАТ КБ "Приватбанк" було достовірно відомо про те, що заборгованість відповідачки по договору виникла з серпня 2007 року, і позивач міг звернутися до суду за захистом своїх порушених прав у встановлений чинним законодавством строк, але з вказаного періоду і по 20.12.2013 року позивач на протязі більше 6 років не звертався до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, а звернувся з даним позовом до суду лише 20 грудня 2013 року, тобто після спливу строків позовної давності. Нормами ч. 4 ст. 267 ЦК України визначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За викладених обставин суд приходить до висновку про те, що в задоволенні позову ПАТ КБ "Приватбанк" слід відмовити в зв"язку із пропуском строків позовної давності. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати повинні бути покладені на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed