Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

05 жовтня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] третя особа: орган опіки та піклування Снігурівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. У позові зазначив, що з початку 2010 року з відповідачем проживали у незареєстрованому шлюбі. Від сумісного проживання народилася донька [PERSON] , [INFO] . Реєстрація народження дитини проведена матір`ю відповідно до ст.135 СК України з наміром отримання соціальної допомоги, як одинока мати. З 2012 року позивач з [PERSON] спільно не проживають. Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області [PERSON] визнав батьківство над своєю донькою [PERSON] . Дитина проживає з позивачем з 2017 року на повному його утриманні. Відповідачка, мати [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; взагалі не спілкуєтьсяз дитиною; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Відповідачка фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] разом зі своїм співмешканцем, зловживає алкогольними напоями, не відвідує дитину, ніякої участі у вихованні доньки не приймає та не цікавиться її життям та здоров`ям, не надає грошової допомоги на її утримання. Донька [PERSON] навчається у 5 класі Юріївської Снігурівської ЗОШ І-ІІІ ступенів, її мати [PERSON] жодного разу не поцікавилась навчанням своєї доньки, не давала коштів для зібрання дитини до школи Відповідач по справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання доньки. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить позбавити відповідача [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно доньки - [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] в судовому засідання позов підтримав, та пояснив, що дитина проживає з ним. Він повністю забезпечує дитину. Відповідач приїжджає рідко, раз в пів року, дитиною не цікавиться, зловживає алкогольними напоями, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні, яке відбулось 26.11.2020 року проти позову заперечила, в задоволені позову просила відмовити. Зазначила, що дитина проживає з позивачем, та перебуває на його утриманні. Три або чотири рази на рік відвідує дитину. Кошти на утримання дитини не дає. В судові засідання призначені на 21.12.2020 року та 13.01.2021 року позивач не з`явилася, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином . Причини неявки суду невідомі. Відзив не надійшов. Представник третьої особи органу опіки та піклування Снігурівської районної державної адміністрації Миколаївської області в судове засідання не з`явилась. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала, що сторони проживали в цивільному шлюбі. Уних народилась дитина. Спочатку вони всі проживали в с. Юріївка. Коли дитина пішла в школу, почали разом випивати. Відповідач забрала дитину і поїхала в с. І.Кепено. Посварилась з співмешканцем та попросила щоб позивач забрав дитину. Три роки дитина живве з батьком. Відповідач матеріальної допомоги не надає. Відповідач деколи дитину забирає, дуже рідко. Коли були вибори забрада дитину на 3-4 дні. Відповідач вживає алкогольні напої. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала, що являється сусідкою позивача. Відповідач дитині нічого не купляє, не виховує, кожень день вживає алкогольні напої. Деколи приїжджає, матюкається. Дитиною не цікавиться. Заслухавши усасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (ч.1 ст.152 СК України). При цьому, відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст.165 СК України). При цьому, особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною (ст.166 СК України). Позов про позбавлення батьківських прав позивачем обґрунтовується на підставі п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України. Відповідно до вказаної норми права мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Судом встановлено, що сторони у справі не перебували в зареєстрованому шлюбі, але мають доньку [PERSON] , [INFO] , актовий запис №3 від 11 травня 2010 року, свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане повторно 03 липня 2018року Снігурівським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. (а.с. 5) Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 22.05.2018 року по справі №485/314/18 (провадження №2/485/333/18), [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Юріївка Снігурівського району Миколаївської області, громадянина України, визнано батьком [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Снігурівка Миколаївської області, матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] (а.с.7-9). Згідно рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області про визнання батьківства №485/314/18 від 22 травня 2018 року, реєстратором Снігурівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 03 липня 2018 року внесено відомості про батька до Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження та сформовано витяг від 22 жовтня 2020 року (а.с.30,31). Дитина проживає разом з батьком за адресою по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім"ї позивача, виданої Афанасіївським старостинським округом Снігурівської міської ради Миколаївської області № 441 від 21 липня 2020 року(а.с.13). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] , від 27 серпня 2020 року, членами комісії Снігурівської міської ради встановлено, що він проживає у власному будинку разом зі своєю донькою [PERSON] , ученицею 5 класу та матір`ю [PERSON] , пенсіонеркою. Батько не працює, має тимчасові підробітки. В будинку прибрано, дитина чиста та доглянута, має окреме ліжко, куточок де проводить своє доозвілля, одягом та продуктами харчування забезпечена. В родині добрі взаємовідносини. Проживають на підробітки та плату за оренду земельного паю [PERSON] , пенсію бабусі. Також вказано, що [PERSON] зловживає алкогольними напоями, не відвідує дитину, ніякої участі у вихованні доньки не приймає та не цікавиться її життям та здоров`ям. Позивач [PERSON] за місцем проживання характеризується позитивно, згідно характеристики в.о. старости Афанасіївського старостинського округу Снігурівської міської ради від 21.07.2020 року вих. № 440.(а.с.10-12). Відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформацією Афанасіївського старостинського округу Снігурівської міської ради №195 від 09.10.2020 року (а.с.23) та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Павлівського старостинського округу Снігурівської міської ради від 09.10.2020 року № 680 (а.с.22 зворот). Згідно характеристики та акту - обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї [PERSON] , складеного членами комісії Павлівського старостинського округу Снігурівської міської ради Миколаївської області від 21.09.2020 року, [PERSON] продживає з співмешканцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , сім`я проживає в середньому достатку, донька разом з матір`ю не проживає, умови для проживання не задовільні, в будинку брудно, мати систематично зловживає спиртними напоями (а.с.14,15). За повідомленням директора Снігурівського районного центру СССДМ Бурбела К. від 02.112020 року № 297, сім`я/особа [PERSON] , [INFO] під соціальним супроводом не перебували (а.с.34). За повідомленням Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області від 01.12.2020 року за вих.№ 14836/72-20, [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності в період 2020 року за ч.1 ст.175-1 , ч.1 ст. 178 КУпАП (а.с.67). Згідно відповіді вих.№ 1174/06-05 від 01.12.2020 року на запит до КНП" Снігурівська ЦРЛ" [PERSON] , [INFO] , знаходиться на диспансерному обліку у лікаря-нарколога з 22.01.2018 року, діагноз: синдром залежності від алкоголю. ( а.с. 69). Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Згідно ч. 4,5 ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення та поновлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування; Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У висновку служби у справах дітей Снігурівської райдержадміністрації, виконуючої функції органу опіки та піклування №25 від 25.11.2020 року про доцільність позбавлення батьківських прав, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав громадянку [PERSON] по відношенню до її неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 68). Пленум Верховного суду України в пунктах 15 та 18 постанови №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Кожен із зазначених факторів має місце по відношенню до доньки відповідача. Вона самоусунулася від виховання та утримання дитини, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Під час розгляду справи у суді відповідач зазначені обставини не заперечила, відзиву не надала, виявила байдужість до долі дитини, виконувати батьківські обов"язки бажання не виявила, до суду з`явилась лише один раз. Така поведінка матері є винною по відношенню до дитини. В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини. З огляду на наведені обставини, суд визнає її поведінку ухилянням від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, що згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав. Судом встановлено, що спільна дитина проживає з позивачем і перебуває на його утриманні. За таких обставин позбавлення батьківських прав не призведе до відібрання дитини у матері, оскільки вони не проживають разом протягом тривалого часу, так само даний захід не виключає можливість побачення матері із своєю дитиною. Тобто, позбавлення батьківських прав відповідача фактично не змінить тривалу існуючу ситуацію між мамою та дитиною. Окремо суд наголошує, що застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідач має право у випадку зміни її поведінки на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому СК України (стаття 169). Оцінивши в сукупності надані докази по справі, висновок служби у справах дітей, враховуючи інтереси дитини, суд вважає, що є правові підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав, тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved