Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 11 лютого 2001 року у Млиинівському райвідділі реєстрації актів громадянського стану, Рівненської області, актовий запис № 7; після розірвання шлюбу залишити прізвище " [PERSON] "; стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000,00 грн. щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред"явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000,00 грн. щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред"явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; на підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей в межах сум платежів за один місяць; стягнути з відповідача судові витрати. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що з 2001 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя між ними не склалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. В сім"ї були постійні скандали, конфлікти та непорозуміння. Фактично їх сім"я давно розпалася, вони стали одне для одного зовсім чужими людьми, намірів зберегти сім"ю не мають. Подальше наше спільне життя як подружжя неможливе, вони втратили почуття любові та поваги одне до одного. Примирення також неможливе, оскільки таке примирення суперечить її інтересам та інтересам дітей. Також вказує, що на даний час їй одній важко матеріально утримувати сина і доньку. Дітям потрібно купувати одяг, продукти харчування, різні вітаміни, а в разі необхідності і ліки. Їх діти потребують постійної батьківської уваги та допомоги. Діти відвідують школу та позакласні заняття. Відповідач фактично не надає матеріальної підтримки дітям. Іноді їй доводиться просити фінансової допомоги у своїх батьків. Сподіватися на чесність та порядність відповідача щодо регулярної виплати аліментів у добровільному порядку вона не може. Відповідач є здоровою і працездатною людиною, працює неофіційно, отримує дохід приблизно 15000 грн. на місяць, при цьому інших неповнолітніх дітей відповідач не має, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться 09 вересня 2019 рок відпровідачем подано відзив на позовну заяву (вх.№46460/19), в якому зазначає, що дійсно, подружнє життя між ними не складається вже довгий період часу, шлюбні відносини відсутні, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, а тому не заперечує проти розірвання шлюбу. Щодо утримання та розвитку дітей, погоджується, що утримування двох неповнолітніх дітей складає неабияких витрат. Однак відомості позивача щодо його заробітку є нічим не обґрунтованими та надуманими. Сума його доходу не складає 15 000 грн. на місяць, оскільки офіційно не працевлаштований та не має стабільного доходу, а отже стверджувати про те, що він має стабільну суму коштів кожного місяця є безпідставним та нічим не підтвердженим. По мірі можливості він забезпечує дітей всім необхідним, але у зв"язку із скрутним матеріальним становищем просить визначити суму стягнення аліментів в розмірі 1500 грн. на утримання доньки, [PERSON] та 1500 грн. на утримання сина [PERSON] . 10 жовтня 2019 року відповідачем подано додаткові пояснення (вх.№52161/19), в яких зазначає, що він не є ні фізичною особою підприємцем, ні працевлаштованою особою, яка отримує стабільний дохід і відповідно, не сплачує жодних податків. Крім того, у нього на утриманні є непрацездатні батьки, які потребують матеріальної допомоги, у зв"язку з лікуванням. Вважає за доцільне стягнути з нього суму аліментів в розмірі 1500 грн на утримання доньки, [PERSON] та 1500 грн. на утримання сина, [PERSON] . 10 жовтня 2019 року позивачем подано письмові пояснення (вх.№52325/19), де вказує, що доказів того, що у відповідача немає можливості сплачувати аліменти у визначеному розмірі відповідач не надав. Відповідач не перебуває на обліку в центрі зайнятості та не зареєстрований як безробітний. Визначаючи розмір аліментів по 1500 грн. на кожну дитину, свідчить про те, що відповідач є працюючим, має власні доходи, однак їх приховує. Вказує, що витрати на дітей в місяць становлять 11458 грн., які є значно більшими ніж визначений нею розмір до стягнення аліментів. Ухвалою суду від 14 серпня 2019 року по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 23 вересня 2019 року з повідомленням (викликом) сторін, визначено сторонам строк для подання відзиву на позов, відповіді та заперечень. Ухвалою суду від 23 вересня 2019 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 10 жовтня 2019 року з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання 10 жовтня 2019 року було відкладено на 04 листопада 2019 року у зв"язку із перебуванням судді у відпустці. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, просили позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково Заслухавши виступи учасників справи, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 11 лютого 2001 року у Млиинівському райвідділі реєстрації актів громадянського стану, Рівненської області, актовий запис № 7, між сторонами зареєстровано шлюбу, що стверджується свідоцтвом про одруження. Від шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №2371 та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №810. Діти проживають за адресою: [ADDRESS] з 20.09.2013 по теперішній час, що стверджується Довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 29.07.2019 за №45974 та відомостями про реєстрацію місця проживання особи. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки, спільне господарство не ведуть, не бажають надалі підтримувати шлюбні відносини і зберегти шлюб, доказів іншого суду не надано. Таким чином, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що у відповідності до положень ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Щодо вимоги про стягнення аліментів, то суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 141 СК України встановлено рівність батьків щодо прав та обов"язків по відношенню до дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд має врахувати обставини, які мають істотне значення, в тому числі, стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, тощо. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України" на 2019 рік прожитковий мінімум становить для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. Для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З долученої відповідачем копії трудової книжки, серії [NUMBER] вбачається, що останній офіційно непрацевлаштований. Із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків вбачається, що за період з 1 кварталу 2019 року по 2 квартал 2019 року інформація про доходи відповідача відсутня. Відповідно до 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Посилання відповідача на той факт, що на його утриманні є непрацездатні батьки, які потребують матеріальної допомоги не знайшли свого підтвердження належними доказами. Так, в матеріалах справи знаходиться лише копія пенсійного посвідчення [PERSON] , однак відсутні докази того, що вказана особа потребує фінансового забезпечення від відповідача та отримує його. Усупереч вимогам ст. 81 ЦПК України доказів того, що відповідач отримує дохід, який є достатнім для сплати аліментів у визначеному розмірі на дітей, позивачем не надано. Посилання позивача на те, що відповідач матеріально забезпечений, отримує дохід в розмірі 15000 грн. не підтверджено належними та допустимими доказами. При вирішенні питання про розмір аліментів суд враховує, що відповідач працездатний, однак непрацевлаштований, будь-яких доходів немає. Разом з тим, вказані обставини не звільняють відповідача від його обов"язку утримувати своїх неповнолітніх дітей. Інших утриманців у відповідача немає. Сума аліментів, які він погоджується сплачувати на утримання своїх дітей є замалою та не зможе в повній мірі забезпечити належне утримання дітей. Водночас суд вважає, що розмір аліментів, які позивач просить стягувати з відповідача, є завищеним та необгрунтованим, оскільки розмір витрат на дітей не доведений та не підтверджений жодним належним та допустимим доказом. На підставі встановлених і наведених судом фактів, а також з метою недопущення погіршення матеріального становища дітей та одночасно відповідача, суд із урахуванням, положень ст. ст. 141, 180, 184 СК України, приходить до висновку про часткове задоволення позову в частині стягнення аліментів, а саме про доцільність стягнення їх у розмірі 1700 грн. на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 05 серпня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття. Такий розмір аліментів, суд вважає реально можливим для їх сплати.. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Згідно ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць У відповідності до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При наявності у позивача доказів про одержання відповідачем доходів у більшому розмірі, а також документального підтвердження додаткових витрат на особливі потреби дітей, вона не позбавлена у майбутньому заявити вимогу про збільшення розміру аліментів. Також, у свою чергу, при наявності у відповідача доказів щодо погіршення стану його здоров"я, а також документального підтвердження зміни свого матеріального становища, він не позбавлений у майбутньому заявити вимогу про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені нею документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу. У свою чергу з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: partial