Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

Управління соціального захисту населення Лохвицької районної державної адміністрації Полтавської області звернулося до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом. Позов мотивовано тим, що 09.02.2015 року [PERSON] вперше була написана заява для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. [PERSON] своїм підписом підтвердила про поінформованість, що вся інформація подана у заяві, а також документи, додані до неї, можуть бути перевірені органом соціального захисту населення для забезпечення цільового використання бюджетних коштів, а також підтвердила достовірність наданої інформації. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» рішенням управління від 09.02.2015 року була призначена допомога з 09.02.2015 року по 08.08.2015 року на чотирьох членів сім'ї. 29.07.2015 року [PERSON] на наступний шестимісячний термін була написана заява для призначення допомоги. [PERSON] своїм підписом підтвердила про поінформованість, що вся інформація подана у заяві, а також документи, додані до неї, можуть бути перевірені органом соціального захисту населення для забезпечення цільового використання бюджетних коштів, а також підтвердила достовірність наданої інформації. Рішенням Управління від 29.07.2015 року була призначена допомога з 09.08.2015 року по 08.02.2016 року на трьох членів сім'ї у розмірі 2210,00 грн. щомісяця, а саме: [PERSON] - 442,00 грн. (доглядає за дитиною до 3-х років), [PERSON] - 884,00 грн. (дитина до 18 років), [PERSON] - 884,00 грн. (дитина до 18 років). [PERSON] своєю заявою від 21.03.2016 року повідомила Управління про зміну прізвища, у зв'язку з реєстрацією шлюбу, та зміну місця проживання. 01.04.2016 року [PERSON] на наступний шестимісячний термін була написана заява для призначення допомоги. [PERSON] своїм підписом підтвердила про поінформованість, що вся інформація подана у заяві, а також документи, додані до неї, можуть бути перевірені органом соціального захисту населення для забезпечення цільового використання бюджетних коштів, а також підтвердила достовірність наданої інформації. При здійсненні перевірки 01.04.2016 року, Управлінням виявлено у власності [PERSON] нерухоме майно, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення . Рішенням Управління від 11.04.2016 року в призначені допомоги було відмовлено на підставі абз. 2 п.6 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» затвердженого постановою КМУ від 1 жовтня 2014 року № 505. Довідкою Управління від 18.08.2016 року було встановлено переплату у розмірі 9449.66 грн. Про наявність у власності чоловіка житлового приміщення [PERSON] в поданих заявах не вказала, в результаті чого неправомірно отримала бюджетні кошти з 01.10.2015 року по 08.02.2016 року. [PERSON] своєю заявою від 19.05.2016 року визнала наявність заборгованості та зобов'язалася повернути надміру виплачені кошти допомоги, але до цього часу кошти не повернула. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просить суд винести рішення, яким стягнути з [PERSON] надміру сплачену щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на користь держави в особі Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області в розмірі 9449 грн. 66 коп. , та сплачений судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп. В судове засіданні представник позивача не з"явився, подавши заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримують. Відповідач в судове засідання не з"явилася, подавши заяву про визнання позовних вимог, просить розглянути справу без її участі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов'язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що09.02.2015 року [PERSON] вперше була написана заява для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. [PERSON] своїм підписом підтвердила про поінформованість, що вся інформація подана у заяві, а також документи, додані до неї, можуть бути перевірені органом соціального захисту населення для забезпечення цільового використання бюджетних коштів, а також підтвердила достовірність наданої інформації. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» рішенням управління від 09.02.2015 року була призначена допомога з 09.02.2015 року по 08.08.2015 року на чотирьох членів сім'ї. 29.07.2015 року [PERSON] на наступний шестимісячний термін була написана заява для призначення допомоги. [PERSON] своїм підписом підтвердила про поінформованість, що вся інформація подана у заяві, а також документи, додані до неї, можуть бути перевірені органом соціального захисту населення для забезпечення цільового використання бюджетних коштів, а також підтвердила достовірність наданої інформації. Рішенням Управління від 29.07.2015 року була призначена допомога з 09.08.2015 року по 08.02.2016 року на трьох членів сім'ї у розмірі 2210,00 грн. щомісяця, а саме: [PERSON] - 442,00 грн. (доглядає за дитиною до 3-х років), [PERSON] - 884,00 грн. (дитина до 18 років), [PERSON] - 884,00 грн. (дитина до 18 років). [PERSON] своєю заявою від 21.03.2016 року повідомила Управління про зміну прізвища, у зв'язку з реєстрацією шлюбу, та зміну місця проживання. 01.04.2017 року [PERSON] на наступний шестимісячний термін була написана заява для призначення допомоги. [PERSON] своїм підписом підтвердила про поінформованість, що вся інформація подана у заяві, а також документи, додані до неї, можуть бути перевірені органом соціального захисту населення для забезпечення цільового використання бюджетних коштів, а також підтвердила достовірність наданої інформації. При здійсненні перевірки 01.04.2016 року, Управлінням виявлено у власності [PERSON] нерухоме майно, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Рішенням Управління від 11.04.2016 року в призначені допомоги було відмовлено на підставі абз. 2 п.6 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» затвердженого постановою КМУ від 1 жовтня 2014 року № 505. Відповідно до абз. 1, 2 п.6 Постанови № 505 - грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто із членів сім'ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. Відповідно до абз.1 п.11 Постанови № 505 - уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Довідкою Управління від 18.08.2016 року було встановлено переплату у розмірі 9449.66 грн. Про наявність у власності чоловіка житлового приміщення [PERSON] в поданих заявах не вказала, в результаті чого неправомірно отримала бюджетні кошти з 01.10.2015 року по 08.02.2016 року. Встановлено, що Управління зверталося до [PERSON] з проханням добровільно повернути надміру виплачені кошти на рахунок Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, зокрема в листі від 15.11.2016 року. [PERSON] своєю заявою від 19.05.2016 року визнала наявність заборгованості та зобов'язалася повернути надміру виплачені кошти допомоги, але до цього часу кошти не повернула. Відповідно до абз., абз. 2, 3 п.11 Постанови № 505 суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Разом з цим при розгляді спору між сторонами суд вважає, що заслуговують на увагу слідуючі норми законодавства. Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» в статті 1 надає поняття внутрішньо переміщеної особи «Внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру». Відповідно до пункту 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Відповідно до пункту 11 Порядку, уповноважений представник сім"ї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім"ї на вимогу уповноваженого органу. За змістомст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов"язана повернути потерпілому це майно незалежно від того, чи безпідставне набуття було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Пунктом 1 ч. 1ст. 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров"я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Таким чином, за змістом зазначеної норми щомісячна адресна допомога не підлягає поверненню у випадку, якщо її виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки та відсутності недобросовісності з боку набувача. Аналіз положень ст. 1215 ЦК України дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом безпідставно набута особою щомісячна адресна допомога не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Таким чином, повернення надмірно сплачених сум щомісячної адресної допомоги передбачає стягнення зазначених сум у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини особи, яка отримала таку допомогу, а саме, через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Отже, підсумовуючи наведе вище, суд дійшов висновку про те, що відповідач [PERSON] про наявність у власності чоловіка житлового приміщення, в поданих заявах не вказала, а отже надала недостовірну інформацію, яка вплинула на встановлення права на призначення адресної допомоги, та внаслідок цього неправомірно отримала бюджетні кошти в розмірі 9449,66 грн. До теперішнього часу зазначена сума допомоги відповідачем позивачу не повернута. Доказів на спростування зазначеного вище відповідач суду не надав. З огляду на вищевказане, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved