Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, судові витрати просить покласти на відповідача. Свої вимоги мотивує тим, що 23.01.2018 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 18-028-850-2-18-Г, за умовами якого відповідачу було надано грошові кошти в розмірі 28026,91 гривень, на строк з 23 січня 2018 року до 22 січня 2021 року включно, зі сплатою 15% річних. Позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надав кошти у визначеному розмірі. Відповідач зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконала, допустила заборгованість, яка разом з відсотками та штрафом складає 30757,39 грн., а тому банк змушений звернутись в суд. Ухвалою від 11.04.2019 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 20.05.2019 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. 21.05.2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначається, що у зв`язку з скрутним матеріальним становищем відовідач перестала сплачувати кредит. Оскільки позивач не довів наявність негативних наслідків через прострочення виконання зобов`язання відповідачем за кредитним договором, просить відмовити в задоволенні позову в частині стягнення суми штрафу в розмірі 12612,11 грн., однак не заперечив щодо стягнення штрафу в розмірі 500,00 грн. 28.05.2019 року до суду надійшла відповідь на відзив на позов, у якому вказується, що внаслідок невиконання відповідачем кредитного договору настали негативні наслідки у вигляді недоотриманої плати за користування кредитними коштами. Крім того на суми прострочених кредитів фізичних осіб банком формуються резерви для відшкодування можливих втрат за активними банківськими операціями та на їх суму зменшується нерозподілений дохід банку. Відповідач не обгрунтовував зменшення розміру неустойки. Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказує про те, що позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, не повідомила суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, участі свого представника не забезпечила. Відтак, беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надала, в силу положень ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.01.2018 року між ПАТ «Мегабанк», який згідно рішення позачергових Загальних зборів акціонерів (протокол №73 від 25.09.2018 року) змінено тип акціонерного товариства з публічного на приватне і змінено найменування на Акціонерне товариство «Мегабанк», та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 18-028-850-2-18-Г, за умовами якого відповідачу надано грошові кошти в розмірі 28026,91 грн., на строк з 23.01.2018 року до 22.01.2021 року включно, зі сплатою 15% річних. У відповідності до положення ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов"язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобов"язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.611 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). У відповідності із ч. 2, 3 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Як встановлено судом, банк взяті на себе зобов`язання виконав в повному обсязі, відповідач такі не виконала, а тому станом на 01.03.2019 року заборгувала кредитору кошти за кредитним договором в загальній сумі 30757,39 грн., з яких залишкова сума заборгованості за кредитом (тіло кредиту) становить 18143,73 грн., залишок нарахованих та несплачених процентів 1,55 грн., штраф 12612,11 грн. Згідно п. 6.3 укладеного договору, відповідач зобов`язувалася у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та/або комісійної винагороди понад 90 календарних днів, позичальник сплачує кредитодавцеві штраф у розмірі 45% від суми кредиту. Доказів неможливості виконання даного пункту договору суду стороною відповідача не надано. Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 1921,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням. Оскільки позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved