Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Грушківської сільської ради Благовіщенського району про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивував тим, що в с.Грушка Благовіщенського району проживала його дружина [PERSON], яка мала спадкове майно, а саме: земельну ділянку, площею 1,5000 га, що розташована на території Грушківської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області. 09.10.2015 року [PERSON] померла. Позивач у відповідності до ст.1261 ЦК України являється спадкоємцем за законом першої черги. При зверненні до нотаріуса з питання отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документу про належність зазначеної земельної ділянки спадкодавцеві, про що було надано роз"яснення, яким рекомендовано звернутись до суду. У зв"язку з цим, позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом у якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку . Позивач в судове засідання не з"явився, подавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та просив суд задовольнити позов. Представник відповідача в судове засідання не з"явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Направив до суду клопотання, в якому просить суд слухати справу без його участі, заперечень проти заявлених позовних вимог не має. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені слідуючі обставини. Згідно свідоцтва про одруження серії V111-УР №265031 [PERSON] та [PERSON] являлись чоловіком та дружиною ( а.с5). [PERSON] належала земельна ділянка (пай) кадастровий №3525581300:02:000:5196, площею 1,5000 га, що розташована на території Грушківської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області ( а.с. 8-12). 09.10.2015 року [PERSON]Є померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-ОЛ №213985 (а.с.6). При зверненні до нотаріуса з питання отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документу про належність зазначеної земельної ділянки спадкодавцеві, що підтверджується роз"ясненням приватного нотаріуса про неможливість вчинення нотаріальної дії (а.с. 7). Таким чином, позивач являється єдиним спадкоємцем за законом після смерті дружини, інші спадкоємці за законом і заповітом, які б претендували на дану земельну ділянку відсутні, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання за ним права власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті дружини обґрунтовані та підлягають задоволенню, так як позивач в іншій спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування за законом, захистити своє порушене право не може. Приймаючи рішення, суд керується наступним. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно частини 1 статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В даному випадку позивачем набуто право власності в порядку спадкування, а тому за ним має бути визнано право власності на земельну ділянку. Стаття 392 цього ж кодексу передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою. Таким чином, реалізувати своє право на спадщину позивач може лише в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі та погодився на їх задоволення. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи викладене суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved