Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

У листопаді 2012 року [PERSON] звернувся до суду з позовом. Із врахуванням доповнень до позовної заяви просив розподілити невід'ємні допоміжні конструктивні елементи будинку (горище і льох), який є спільною частковою власністю його та відповідача, усунути перешкоди з боку відповідача у користуванні належними йому частинами горища та льоху, стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 30 000,00 грн. та понесені витрати у зв'язку з проведенням судової будівельно-технічної експертизи. В обґрунтування позову зазначав, що він є власником 52/100 частин житлового будинку по [ADDRESS], а власником іншої частини будинку є відповідач. Проте, він не може використовувати для власних потреб належну йому частину горища, так як відповідач чинить йому перешкоди, поставивши на горищі металеву решітку, що унеможливлює йому доступ для відбудови пошкодженого відповідачем димоходу. Відповідач також позбавляє його можливості зайти до належної йому частини льоху, вхід до якого до подачі ним до суду позовної заяви здійснювався з належної відповідачу частини житлового будинку. Вважає, що такими діями відповідача йому заподіяна моральна шкода, так як він не маючи доступу до димоходу протягом 2012-2013 року не може запустити котел водяного опалення для обігріву свого житла. Відсутність тепла в холодну пору року негативно впливає на стан його здоров'я, оскільки він є інвалідом 2 групи, а також завдає йому душевні страждання. Рішенням Житомирського районного суду від 22 січня 2014 року позов задоволено частково. Проведено розподіл невід'ємних допоміжних конструктивних елементів будинку (горища, підвалу (льоху), які відносяться до належної [PERSON] частини нерухомого майна, шляхом виділення йому в натурі у власність із спільної (часткової) власності таких конструктивних елементів будинку. А саме, горища та підвалу (льоху), що знаходяться а межах зовнішнього периметру належного [PERSON] на праві приватної власності нерухомого майна за адресою: [ADDRESS]. Цим же рішенням усунуто перешкоди у користуванні майном - горищем та підвалом (льохом), що знаходиться в межах зовнішнього периметру належного [PERSON] на праві приватної власності нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] шляхом заборони [PERSON] самовільно проникати до належної [PERSON] частини горища та підвалу (льоху). Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 500,00 грн. моральної шкоди та 2 000,00 грн. понесених витрат, пов'язаних з проведенням судової будівельно-технічної експертизи. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 107,30 грн. В решті позову відмовлено. У поданій апеляційній скарзі [PERSON] просить зазначене рішення скасувати та ухвалити нове, яким розділити невід"ємні допоміжні конструктивні елементи будинку, які відносяться до належної [PERSON] частини нерухомого майна, шляхом виділення йому в натурі у власність із спільної власності таких конструктивних елементів будинку, що знаходиться по середині стіни, що розмежовує власність [PERSON] від нерухомого майна [PERSON], яка належить [PERSON] на праві приватної власності, а в решті позову - відмовити за безпідставністю. На думку апелянта, рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права. Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що позивач є власником 52/100 ідеальних частин житлового будинку [ADDRESS] (а.с.10,11). Власником іншої частини будинку є відповідач [PERSON] - батько позивача. Рішенням Житомирського райсуду від 21 вересня 2007 року позивачеві виділено в натурі належну йому частину будинку, до складу якої входить веранда, кладовка, дві кімнати та кухня (а.с.16,17). Відповідач визнає ту обставину, що позивачеві належать невід"ємні допоміжні конструктивні елементи будинку - горище та льох, відповідно до його частки у спільному майні. Тому, відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК зазначені обставини доказуванню не підлягають. Можливість поділу спірних допоміжних приміщень визначена висновком експерта, який відповідач також не оспорює (а.с.157-167). Зокрема, експертом зазначено, що лінію розподілу приміщень льоху та горища між співвласниками, в тому числі [PERSON], який є власником 52/100 частин житлового будинку [ADDRESS], можливо прокласти по лінії розподілу приміщень першого поверху, що зображено в дослідницькій частині висновку. За необхідності по лінії розподілу горища та льоху, влаштувати перегородку (а.с.167). Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги в цій частині, суд всупереч способу розподілу, визначеному експертом, провів розподіл на свій розсуд, не врахувавши, що вирішення цього питання потребувало спеціальних знань та безпідставно проігнорував висновок експертизи. У зв"язку з цим рішення суду в цій частині вимог підлягає скасуванню з ухваленням нового про проведення розподілу спірних допоміжних приміщень у спосіб, запропонований експертом. Оскільки позивачем понесені витрати на проведення експертизи в сумі 2000 грн., то відповідно до ст.88 ЦПК ці витрати підлягають відшкодуванню позивачеві за рахунок відповідача (а.с.173). Крім того, задовольняючи вимоги позивача про усунення перешкод в користуванні майном, суд першої інстанції не врахував наступне. Зміст резолютивної частини рішення, постановленого судом першої інстанції за цими вимогами, свідчить про те, що відповідачу заборонено „проникати до належної [PERSON] частини горища та підвалу (льоху)" (а.с.193). Тобто, заборону адресовано на майбутнє. Проте, суд не звернув уваги на те, що такий спосіб захисту, обраний позивачем, не узгоджується з положеннями ч.2 ст.16 ЦК, яка визначає способи захисту цивільних прав та інтересів. Крім того, неможливо передбачити на майбутнє, що після розподілу між сторонами спірних допоміжних приміщень відповідач буде порушувати права позивача. За наведених обставин, рішення суду в цій частині вимог підлягає скасуванню з ухваленням нового - про відмову в позові. Оскільки заподіяння моральної шкоди позивач пов"язував саме з чиненням йому перешкод в користуванні підсобними приміщеннями, у зв"язку з відмовою в позові в цій частині вимог та із врахуванням того, що вимога про відшкодування моральної шкоди є похідною від вказаної вище вимоги, підстав для задоволення позову в цій частині також не було. У зв"язку з наведеним рішення суду в цій частині також підлягає скасуванню з ухваленням нового - про відмову в позові. Доводи апеляційної скарги про порушення судом таємниці нарадчої кімнати в даному випадку правового значення не мають, оскільки оскаржуване рішення підлягає скасуванню з інших підстав.

Outcome: approved