Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом, вимоги за яким уточнив шляхом подання позовної заяви 22.06.2016 року, в якій зазначив, що 03.09.2015 року виконкомом Сингаївської сільської ради Коростенського району Житомирської області було прийнято рішення №43 про виділення [PERSON] квартири [ADDRESS]. Дана квартира була виділена на склад сім"ї в кількості 2 осіб : [PERSON] та [PERSON]. 04.09.2015 року виконком видав [PERSON] ордер на житло №77. З 28.10.2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєструвались за вищевказаною адресою. Разом з тим, у даному помешканні фактично продовжує проживати [PERSON], яка не є членом сім"ї нового наймача житла. При цьому відповідач отримала житло по переселенню в м.Гнівань Вінницької області по вул. Хмельницького, 3, зобов"язавшись 12.03.2013 року, здати спірне житло на баланс Сингаївської сільської ради. Вважає, що відповідач самоправно користується житловим приміщенням і підлягає виселенню, оскільки правових підстав для користування квартирою №41 в будинку №1 по вул.Шкільній в с.Грозино Коростенського району, не має. Рішенням суду просить виселити [PERSON] із житлового приміщення за адресою [ADDRESS], без надання іншого жилого приміщення. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав і просив задовольнити. Вказав, що фактично доступу, без дозволу [PERSON], до квартири, в якій зареєстрований, він не має. \~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала і зазначила, що в спірній квартирі фактично без правових підстав проживає [PERSON], яка реалізувала своє право на отримання житла по переселенню в м.Гнівань Вінницької області. 18.06.2013 року на її ім"я був виданий ордер №28 на житлове приміщення [ADDRESS]. Житлове приміщення на яке видано ордер становить 3 кімнатну квартиру, загальною площею, 64, 7 кв.м, жилою 39, 1 кв.м. При цьому, [PERSON] написала зобов"язання про здачу житла, знялась з реєстрації в с.Грозино та зареєструвалась в м.Гнівань, тому підлягає виселенню на підставі ч.3 ст.116 ЖК України. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги не визнала і пояснила, що надане [PERSON] зобов"язання не має юридичної сили. Її довірителька як проживала в цій квартирі , так і проживає, отже ордер був виданий позивачам з порушенням вимог ст.58 ЖК України, оскільки квартира не була вільна, а також [PERSON] не поновлювала документи, перебуваючи на квартирному обліку. Про виділення житла позивачам [PERSON] дізналась випадково. До 2013 року ніяких претензій до [PERSON] ніхто не пред"являв, ніхто не просив її здати ключі та звільнити квартиру. На запитання сторони позивача зазначила, що [PERSON] з позовом про визнання ордеру недійсним не зверталась. З таким позовом зверталась інший позивач [PERSON], якій в задоволенні позову було відмовлено. \~ \~ \~ \~Представник Сингаївської сільської ради [PERSON] по справі пояснив, що дійсно [PERSON] надала зобов"язання про здачу житла, оскільки отримала житло у чистій зоні. Відповідно до вимог Закону остання при отриманні ордеру в м.Гнівань мала пред"явити довідку про здачу житла в с.Грозино. На той час він вже працював сільським головою, однак такої довідки [PERSON] не видавав, інформацією про те, яким чином було видано без довідки ордер , не знає. Вказав, що на даному етапі питання щодо звільнення відповідачем квартири не вирішується із-за компенсації, яку хоче отримати [PERSON] за зроблений нею ремонт в квартирі [ADDRESS]. Йому, як сільському голові відомо, що комунальні платежи сплачує [PERSON] Вказав, що сільська рада з позовом про виселення [PERSON] не зверталась. \~ \~ \~ \~Вислухавши пояснення сторін та проаналізувавши їх в сукупності з дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи суд дійшов висновку про наступне. \~ \~ \~ \~Судом встановлено,\~що предметом спору є квартира №41, розташована в будинку №1 по вулиці Шкільній в с.Грозино, Коростенського району Житомирської області. \~ \~ \~ \~12.03.2013 року відповідач надала зобов»язання про здачу вказаної квартири у зв»язку з отриманням квартири згідно направлення на переселення у Вінницьку область. \~ \~ \~ \~На підставі рішення Гніванської міської ради від 17.04.2013 року за №66 [PERSON] на склад сім»ї 3 особи було видано ордер №4 на право зайняття житлового приміщення загальною площею 64, 7 кв.м., житловою площею 39, 1 кв.м., яке складається з 3 кімнатної квартири за адресою:[ADDRESS]. \~ \~ \~ \~Відповідач була знята з реєстрації в [ADDRESS] та на підставі вищезазначеного ордера зареєстрована в [INFO]. \~ \~ \~ \~Згідно п.5 ст.12, ст.ст.31, 43 Житлового Кодексу України жилі приміщення в будинках державного і громадського жилого фонду надаються громадянам у встановленому законодавством порядку, в тому числі з додержанням черговості. \~ \~ \~ \~03.09.2015 року виконком Сингаївської сільської ради Коростенського району Житомирської області рішенням за №43 виділив [PERSON], інваліду 1 групи ЧАЄС, квартиру [ADDRESS] на склад сімї 2 особи ([PERSON] - заявник та [PERSON] - син). На підставі зазначеного рішення [PERSON] був виданий ордер №77 від 4.09.2015 року. Сторона позивача зареєструвалась в квартирі №41 в будинку №1 в с.Грозино Коростенського району Житомирської області, однак фактично вселитись до вказаного житлового приміщення не має змоги, оскільки в квартирі проживає [PERSON], яка добровільно житлове приміщення звільнити відмовляється. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.58 ЖК України єдиною підставою для вселення в жиле приміщення є ордер. Зайняття жилого приміщення без правоустановчих документів є самоправним. При цьому, довготривалість користування самоправним зайнятим жилим приміщенням, фактичний вступ у договірні відносини, оплата комунальних послуг, навіть відкриття особового рахунку не надають особі будь-яких прав на нього. Посилання сторони відповідача на порушення Сингаївською сільською радою вимог законодавства при виділенні житла стороні позивача належними, допустимими та достатніми доказами не підтверджено. Як встановлено в судовому засіданні відповідач з вимогами про визнання виданого позивачу ордеру недійсним не зверталась. Натомість з такими вимогами зверталась [PERSON], у зв»язку з чим провадження у даній справі було зупинено до вирішення в судовому порядку порушеного останньою спору. Рішенням Коростенського міськрайонного суду від 18.06.2018 року в позові [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету, ордеру та зобов»язання вчинити дії було відмовлено. Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 04.09.2018 року вказане рішення залишено без змін. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.5 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи. Отже, правомірність виділення житлового приміщення стороні позивача та видача ордера були предметом судового розгляду, з даного питання ухвалено процесуальне рішення, яке набрало законної сили, тому такі обставини повторному доказуванню не підлягають. Відповідно до ч.1 ст.109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться в добровільному або в судовому порядку. У статті 116 ЖК України передбачені підстави для виселення без надання іншого житлового приміщення. Такий вид виселення може бути засобом цивільно правової відповідальності за порушення, в тому числі прав інших осіб і настає в разі незаконного зайняття житлового приміщення. Право на житло гарантовано ст.47, 48 Конституції України. Враховуючи, що відповідач маючи житло в м.Гнівань Вінницької області та будучи в ньому зареєстрованою, без відповідного рішення та ордеру займає спірне житлове приміщення, чим створює позивачу, який наділений правовими підставами на користування квартирою №41, в будинку №1 по вул.Шкільній в с.Грозино Коростенського району, перешкоди в надані доступу до вказаного приміщення, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved