Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про розірвання договору купівлі продажу квартири та стягнення коштів, мотивуючи тим, що 05.12.2009 року між [PERSON] зі згодою [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Згідно даного договору, покупець зобов'язувався сплатити 180000 грн., що еквівалентно 22500 дол. США, а продавець зобов'язався звільнити відчужувану квартиру та передати її покупцеві. [PERSON] сплатив покупцеві 40000 дол. США, про що продавець написав відповідну розписку. Відповідач в свою чергу не виконав умови договору. За період з 2009 року по 2016 рік вказаний договір оспорювався в судах, колишнім власником квартири, який відмовився звільнити вказану вище квартиру. На даний час [PERSON] не може вселитися в квартиру, оскільки вона вже перепродавалася іншим особам. Нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 05.12.2009 року, зареєстрований 23.12.2009 року в КП ВМБТІ на ім'я [PERSON] жодним органом не визнавався недійсним та не скасовувався. У зв'язку із вище зазначеним позивач змушений був звернутися в суд для захисту своїх прав та інтересів. Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просив задовольнити позов в повному обсязі. [PERSON] не передав йому ключі від квіартири, технічну документацію і саму квартиру. Квартира є спльною власністю подружжя, тому позовні вимоги він висуває до обох відповідачів. Згідно розписки він сплатив продавцю [PERSON] 40 000 дорларів США на той час такою була ринкова вартість квартири. Тому просить стягнути саме цю суму. В продовж трималого часу [PERSON] запевняв його в належності його права. Довгий час квартир була предметом судового спору. Він приймав участюь в судових засіданнях, відстлоюючи своє право. На рвзі 1\\2 частка квартири зареєсьтрована за , до якого він не може навіть пред"явити позовю. Тому саме зараз він позивається до ввідповідачів. Предстаник позивача підтримав позицію позивача, вказав, що строк позовної давності позивачем не пропущено, оскільки про порушене право позивач дізнався в 2016 році. Представник відповідача [PERSON], заперечувала проти позовних вимог, просила відмовити в задоволенні позову, посилалась на пропуск строку позовної давності, неправомітності вимог стягнення 40 000 доларів США, неправомірність вимог до [PERSON] Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, про причин неявки суд не повідомила, хоча про місце, дату, та час судового засідання повідомлялася належним чином. Судом досліджено докази: -Копія договору купівлі-продажу квартири ( на 6 а.с. ), відповідно до якого покупець зобов'язувався сплатити 180000 грн., що еквівалентно 22500 дол. США, а продавець зобов'язався звільнити відчужувану квартиру та передати її покупцеві; -Копія витягу з державного реєстру правочинів № 8037204 від 05.12.2009 року ( а 7 а.с. ), відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]; -Копія розписки ( на 8 а.с. ), згідно якої [PERSON] продав квартиру за 40000 дол. США; -Копія рішення Вінницького міського суду від 31.01.2011 року ( на 59 а.с. ), згідно якого позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договорів купівлі-продажу та застосування наслідків їх недійсності, залишено без задоволення. -Копія ухвали Ленінського районного суду м. Вінниці, від 27.10.2009 року відповідно до якого позов [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу, та [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про усуненя перешкод в користуванні власністю, залишено без розгляду. ( на 67 а.с. ); -Копія ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 18.04.2011 року ( на 68-69 а.с. ), згідно якої рішення Вінницького міського суду від 31.01.2011 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договорів купівлі-продажу та застосування наслідків їх недійсності залишено без змін; -Копія ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 29.04.2013 року ( на 70-72 а.с. ), згідно якої рішення Вінницького міського суду від 01.03.2013 року залишено без змін; - Копія рішення Вінницького міського суду від 01.03.2013 за позовом [PERSON] в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи: Служба у справах дітей Вінницької міської ради, [PERSON], [PERSON] про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, відповідно до якого в задоволенні позову було відпомлено ( на 73 а.с. ) - Копія ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.10.2013 року ( на 75 а.с. ), згідно якого рішення Вінницького міського суду від 31.01.2011 року, та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 29.04.2013 року скасовано; - Копія акту державного виконавця від 25.11.2014 року ( на 77 а.с. ); - Копія ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 16.03.2015 року ( на 78 а.с. ), відповідно до якого ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 01.12.2014 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на ? частину квартири, скасовано. - Копія ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 21.04.2016 року ( на 79 а.с. ), позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на ? частину квартири залишено без розгляду. - Копія ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 01.12.2014 року ( на 80 а.с. ), відповідно до якої було накладено арешт на квартиру [ADDRESS]. - Копія рішення Вінницького міського суду від 09.06.2016 року ( на 81 а.с. ), відповідно до якого позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, усунення перешкод в користуванні власністю, залишено без задоволення; - Копія інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № [NUMBER] від 25.11.2014 року ( на 82 - 83 а.с. ), відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]; - Копія довідки про склад сімї ( на 87 а.с. ), згідно якої [PERSON] зареєстрований за адресою квартиру [ADDRESS]. - Копія акту від 27 квітня 2017 року ( на 88 а.с. ); - Довідка МКП «ЖЕК №12» № 2249 від 03.05.2017 року ( на 89 а.с. ), відповідно до якої [PERSON] проживає в [ADDRESS]; - Копія рішення Вінницького міського суду від 04.07.2014 року ( на 94-95 а.с. ), згідно якого позов був задоволений; - Копія рішення Вінницького міського суду від 09.06.2016 року ( на 96 а.с. ), відповідно до якого позов [PERSON] в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи: Служба у справах дітей Вінницької міської ради, [PERSON], [PERSON] про визнання договорів купівлі-продажу недійсними було відмовлено; - Копія повідомлення відповідно до якого за [PERSON], зареєстровані три транспортних засобів ( на 100 а.с. ); - Копія інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта ( на 101 а.с. ), згідно якої на земельну ділянку яка розташована за адресою [ADDRESS], накладено арешт, згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 27.08.2009 року. Оцінивши докази як належні і допустимі, суд прийняв їх та встановив факт укладення 05.12.2009 року між [PERSON] який діяв за письмовою згодою [PERSON] та [PERSON], який діяв за письмовою згодою [PERSON] договору купівлі- продажу квартири [ADDRESS]. Згідно п. 9 договору продавець зобов"язався зняти з реєстраційного обліку осіб, звільнити відчжувану квартиру від речей, погасити борги по комунальним послугам, передати покупцю технічну документацію та ключі в строк до 15.12.2009 року. Прийняття ключів та технічної документації буде свідчити, що передача квартири відбулася. Згідно розписки [PERSON] продаж квартири вчинено за 40000 доларів США. Відомості про передачу покупцю продавцем документів та ключів відсутні. В подальшому квартира [ADDRESS] довгий час була предметом судового спору. В 09.06.2016 року Вінницький міський суд Вінницької області відмовив [PERSON] в задовленні вимог о [PERSON], [PERSON], про визання договору купівлі- продажу не дійсним, усунення перешкод в користуванні власністю. Оскільки [PERSON] давала згоду на продаж квартири [ADDRESS] [PERSON] - квартира на момент відчудження була їх спільною власністю. Згідно ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. [PERSON] в розписці ( на а.с. 8) вказав, що отримав за договором купівлі- продажу 40000 доларів США , отже суд не має сумнівів в визначенні вказаної суми. Отже, згідно договору купівлі- продаж, укладеного 05.12.2009 року та розписки [PERSON] ( на а.с. 8) , [PERSON] отримав від [PERSON] 40000 доларів США та зобов"язався передати останньому квартиру [ADDRESS], яка була спільною сумсною власністю [PERSON] та [PERSON] , при цьому [PERSON] діяв за згодою [PERSON] Так відповідно до ч.3 ст. 61 СК України, якщо одним з подружжя укладено договір в інтересах сім"ї то гроші, отримані за цим догвоором, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об"єктом спльної сумісної власності подружжя. З цих підстав суд відхиляє посилання представника відповідача [PERSON] що до безпідставності вимог до [PERSON] Суд приймає до уваги, те, що квартира [ADDRESS] довгий час була предметом судових спорів, відповідачем за якими були як [PERSON] та і [PERSON] , а тому суд вважав, що до вирішення вказаних спорів у [PERSON] були поважні причини невиконання своїх зобов"язань за договором купівлі- продажу з [PERSON] в частині передачі майна ( п. 9 договору). З наданих до суду доказів свідчить, що останнє рішення по цивільній справі № 212\\2-2532\\11 за позовом [PERSON], яка діяла в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON]С до [PERSON], [PERSON] про визання договороів купівлі- продажу недійсними винесено 12.03.2014 року, - в задоволенні позовних вимог було відмовлено. Отже 12.03.2014 року суд рахує як час, коли у [PERSON] настав час виконання обов"язку по передачі передмета договору купівлі-продажу. Про те Відповдач [PERSON] вказаного обов"язку не виконав. Саме вказану дату суд приймає як початок відліку строку позовної давності . Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Ст. 257 Цивільного кодексу України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. У відповідності до положень ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно штампу вхідної кореспонденції на позовній заяві ( на а.с. 4) [PERSON] звернувся до суду з позовом 21.12.2016 року, тобто в в межах строку позовної давності. Тому суд відхидляє посилання представника відповідача [PERSON] про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог через пропуск [PERSON] строку позовної давності. Суд приймає до уваги, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09.06.2016 року по цивільній справі 127\\25542\\14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] за участю 3-х осіб без самостійних вимог щодо предмета спороу приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] , [PERSON] відмовлено в визнанні не дійсним договору купівлі- продажду, усунення перешкод в користуванні власністю ( витяг з рішення на а.с. 81) . Суд приймає до уваги інформаційну довідку з державного реєстра речових прав на нерухоме майно ( на а.с. 82- 83), згідно якого власниками квартири [ADDRESS] вказані [PERSON], [PERSON], я якими [PERSON] в будья-ких договірних відносинах не перебуває. Отже в інший спосіб позивач не може захистити своє порушуене право. Згідно ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з частиною 1 статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абзац другий частини другої статті 651 ЦК України). Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. З огляду на те, що відповідач зобов'язувався звільнити відчужувану квартиру та передати її покупцеві, дане зобов'язання [PERSON] не виконав, а тому суд приходить до висновку, що відповідач порушив істотні умови договору купівлі-продажу, відступивши від принципу добросовісності виконання договору. Суд вважає, що таким чином, позивач був позбавлений того, на що міг розраховувати при укладені договору з відповідачем - квартири [ADDRESS]. Тому суд вважає з можливе задовольнити позовні вимоги. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 7170,00 грн., тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України, сума сплачених судових витрат підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved