Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про надання дозволу на виготовлення проїздних документів та перетин кордону дитиною без згоди батька дитини, мотивуючи свою вимогу тим, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу у них народилося двоє дітей : дочка [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON] [INFO] . Шлюб за рішенням Жидачівського районного суду від 25.12.2014 року був розірваний. З відповідачем вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, відповідач життям та станом здоров"я дітей не цікавиться, не бере участі у їх вихованні, не приймає будь-якої участі у фізичному, духовному та моральному розвитку дітей, з нею та дітьми не спілкується. Окрім того, молодша дочка [PERSON] [INFO] хвора, у неї проблеми зі слухом вона не чує, та є інвалідом . Дитина проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Вона в багатьох лікувальних закладах м.Львова, м.Києва перебувала на лікуванні та на різних консультаціях. [PERSON] встановлено діагноз : двобічне порушення функції звукосприймання . Двобічна сенсоневральна приглухуватість ІІ ст.справа, V ст.зліва. [PERSON] рекомендовано бінауральне слухопротезування.МРТ головного мозгу та інші медичні процедури, які зі слів матері, доцільно пройти у Республіці Польща. Отаннім часом дочка пройшла серйозне обстеження в ТОВ Центр слухової реабіліації "Аврора" у м.Києві, де спеціалісти порадили, що вилікувати дочку можна тільки у клініці за кордном . Після чого позивачка почала збирати документи, щоб чим швидше поїхати за кордон, потрібна письмова згода батька дитини відповідача по справі, а він такої згоди позивачці не надає . Вона зверталася із заявою в орган опіки і піклування Жидачівської РДА, щоб даний орган дав свій висновок з цого приводу, а саме що Жидачівська райдержадміністрація , як орган опіки та піклування, вважає за доцільне надання дозволу на тимчасові виїзди за межі України (Республіка Польща) малолітньої [PERSON], [INFO] у супроводі матері [PERSON] чи інших осіб, уповноважених нею, без згоди та супроводу батька [PERSON] . Окрім того відповідач по справі на засідання комісії з питань захисту прав дитини при Жидачівській РДА 26.02.2016 року не прибув, хоча належним чином був повідомлений. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за межі України може бути дозволено на підставі рішення суду і тому вона змушена звернутися з таким позовом до суду . Окрім того у дитини не виготовлений закордонний паспорт , а тому просить надати [PERSON], [INFO], дозвіл на виготовлення проїзного документа для дитини на виїзд за кордон (закордонного паспорту для дитини) - [PERSON], [INFO], без згоди її батька [PERSON], [INFO] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні, свої позовні вимоги підтримала повністю та дала аналогічні пояснення як і в позовній заяві . Додатково пояснила, що без згоди батька дитини та у зв"язку із відсутністю закордонного документу дитини вона не може отримати запрошення на лікування в Польщу, а тому змушена із таким позовом звернутися до суду. Відповідач перебуває за кордоном. Просить позов задоволити , проти постановлення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання жодного разу не прибув, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином і від нього не надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, свого відношеня до позову не висловив. Представники третіх осіб Жидачівського районного сектору ГУ ДМСУ у Львівській області та Орган опіки та піклування Жидачівської РДА Львівської області в судове засідання не прибули хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Однак на адресу суду подали листи в яких своєї думки щодо позовних вимог не висловили проте просили розгляд справи проводити за відсутності представників третіх осіб. На підставі ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому, судом вирішено дану справу розглядати за відсутності відповідача та на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановити заочне рішення по справі. Окрім того, допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що позивач є її донькою, а дитина [PERSON] [INFO] є її внучкою. Дитина повністю перебуває на утриманні її доньки , позивачки по справі, батько життям дітей зовсім не цікавиться та матеріально їх не забезпечує , щодо стягнення в судовому порядку аліментів з відповідача на утримання дітей позивачка не зверталася . Дитина дійсно хворіє та потребує лікування за кордоном . Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив , що він є батьком позивачки по справі, а дитина [PERSON] є його внучкою. Надав суду аналогічні пояснення як і свідок [PERSON] , проте додатково пояснив суду, що після того як дитина [PERSON] захворіла мінінгітом почалося ускладення здоров"я, а саме дитина втратила слух на одне вухо, а на інше майже не чує. Є надія, що слух можна покращити, на консультації зверталися до м.Києва однак їм відмовлено у лікуванні та рекомендовано на лікування звернутися в Республіку Польща. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст.ст.10,60,61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених ними вимог. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.08.2011 року виданого Дублянською міською радою Жовківського району Львівської області стверджується, що батьком [PERSON] [INFO], є відповідач по справі - [PERSON] , а матір"ю позивачка [PERSON] . Як вбачається із копії рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 25.12.2014 року , розірвано шлюб , зареєстрований 31.05.2008 року Зарічанською сільською радою Жидачівського району Львівської області, актовий запис №03, між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Неповнолітніх дітей сторін дочку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] залишити на виховання матері [PERSON] З довідки із місця проживання №29 від 12.01.2016 року, виданої виконавчим комітетом Зарічанської сільської ради Жидачівського району Львівської області , про те що [PERSON] 1986року народження проживає в с.Заріччя та має на утриманні дочку [PERSON], [INFO]. Із тимчасової довідки №56 від 10.12.2015 року виданої Управлінням соціального захисту населення , про те, що [PERSON] [INFO] отримує державну соціальну допомогу на дитину-інваліда віком до 18 років [PERSON], [INFO] , з 01.11.2015 року по 01.08.2029 року. Як вбачається із копії консультаційного висновку спеціаліста 08.09.2015 року, [PERSON] [INFO], за результатами функціонального, рентгенологічного та інших спеціальних досліджень встановлено діагноз двобічне порушення функції звукосприймаючого, Двобічна сенсоневральна приглухуватість ІІ ст.справа зліва V ст.зліва . Згідно висновку Жидачівської РДА Львівської області органу опіки та піклування про доцільність надання дозволу на тимчасові виїзди за межі України малолітньої [PERSON], [INFO], без згоди та супроводу батька [PERSON] від 02.03.2016 року від 02.03.2016 року , вирішено як орган опіки та піклування, вважає за доцільне надання дозволу на тимчасові виїзди за межі України (Республіка Польща) малолітньої [PERSON], [INFO] у супроводі матері [PERSON] чи інших осіб, уповноважених нею, без згоди та супроводу батька [PERSON]. Так, згідно ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно п.18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених Постановою КМ України від 31 березня 1995 року № 231 (у редакції постанови КМ України від 24.03.2004 року № 380), оформлення паспорта, проїзного документа за наявності заперечень одного з батьків може бути оформлено на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 (далі - Правила), виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, і без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до п. 22 ч. 1 Правил, встановлено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним із батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон. Проте , як вбачається із матеріалів даної справи та наданих в судовому засіданні пояснень позивачем , судом встановлено, що без проїздного документу у позивачки відсутня можливість отримати запрошення на лікування неповнолітньої дитини за кордоном , а саме в Республіці Полтьща. А тому суд приходить до висновку , що позивач не надала суду доказів та не вказала періоду і проміжку часу для надання судом дозволу на перетин кордону [PERSON], [INFO] до досягнення нею 16-ти річного віку, тобто до [INFO] року у супроводі її матері [PERSON], [INFO] , без супроводу батька [PERSON], [INFO], а також у супровіді інших осіб, уповноважених матір"ю [PERSON], без згоди та супроводу батька [PERSON]. А тому суд приходить до висновку що у вищевказаній позовній вимозі позивачки слід відмовити. Згідно ст. 4 ч. 2 п .2 Закону України "Про порядок виїзду з України та в"їзд в Україну громадян України" оформлення проїзного документу дитини проводиться на підставі засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства", батьки зобов"язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного, культурного розвитку. Згідно частини 1 статті 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Враховуючи встановлену частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини норму про приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, вищезазначені положення Сімейного кодексу України, досліджені в судовому засіданні дані щодо навчання дитини, віку дитини, наявність того що дитина проживає з матір"ю - позивачем по справі, того, що мати дитини не може отримати згоду батька, а батько не дає згоду у зв"язку з тим, що він перебуває за кордоном, враховуючи те, що виготовлення проїздного документу для дитини [PERSON], [INFO] , не порушує прав [PERSON] , як батька дитини, та вчиняється матір'ю [PERSON] в інтересах їх дитини [PERSON], а саме, що коли буде виготовлений проїздний документ для дитини, позивач зможе отримати запрошення на лікування за кордоном . За таких обставин,

Outcome: dismissed