Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Позивач у травні 2014 року звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути із відповідачів, солідарно, заборгованість за кредитним договором №401/29/12/2006/840-4153/КФ від 29.12.2006 року в розмірі- 7 054,56 доларів США, що за курсом НБУ станом на 19.05.2014 року складає 82 927,72 грн. та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача надала заяву щодо розгляду справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачі -[PERSON], [PERSON] в судове засідання не з"явились, про день та час розгляду справи повідомлялись, заперечень на позов не подали. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє, із наступних підстав. Так з"ясовано, що 29.12.2006 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір №401/29/12/2006/840-4153/КФ, відповідно якого позичальнику було надано кредит в сумі 18 000,00 доларів США на придбання автотранспортного засобу, під 13,49 % річних, строком до 27 грудня 2013 року. Відповідно до умов договору Позичальник зобов"язався повернути кредит та сплатити банку передбачені п.п. 1.3.1-1.3.2 платежі, безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на поточний рахунок, у порядку передбаченому п.3.3.1 цього Договору, шляхом сплати суми мінімально необхідного платежу, що складає 330,79 доларів США (а.с. 11-12). Згідно ст. 1054 ЦК України, за Кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов"язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов"язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов"язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов"язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця-гривня. Відповідач зобов'язання перед позивачем належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 19.05.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 7 054,56 доларів США, що за курсом НБУ станом на 19.05.2014 року складає 82 927,72 грн., з них: основний борг- 4 577,79 доларів США, заборгованість по відсоткам- 428,25 доларів США, пеня за неповернення кредиту- 248,52 долари США, заборгованість по штрафам- 1 800,00 долари США, розрахунок якої додається ( а.с. 5 ). У відповідності до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов"язання може забезпечуватися неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання ( ст. 549 ЦК України). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Цивільне законодавство не встановлює обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Одночасне стягнення з боржника, який порушив умови договору, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі ст. 549 ЦК України, пеня та штраф є формою неустойки, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій. В забезпечення виконання зобов"язання за Договором №401/29/12/2006/840-4153/КФ між Банком та [PERSON] укладено договір поруки. Відповідно до п. 1.2, 1.4 договору поруки, поручитель та позичальник відповідають перед Банком, як солідарні боржники. 19 травня 2014 року Банком направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконання зобов"язань за Договором №401/29/12/2006/840-4153/КФ від 29.12.2006 року, яку вони отримали. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов"язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову ( субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов"язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов"язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню - по 414,64 грн., з кожного, судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved