Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до суду, посилаючись на те, що 07.05.2008р. між ним та відповідачем було укладено договір № б/н, відповідно до якого, [PERSON] був наданий кредит у розмірі 3000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення умов договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого, станом на 13.07.2014 року виникла заборгованість у розмірі 13915,34 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 1527,87грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 153,64 грн.; 4095,00 грн.- заборгованість з пені та комісії за користуванням кредитом, а також 500,00грн. - штраф (фіксована частина); 638,83 грн. - штраф (процентна складова). Оскільки відповідач у добровільному порядку заборгованість не погасив, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 13915,34 грн. за кредитним договором № б/н від 07.05.2008 року та судові витрати у розмірі 243,60 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала, щодо задоволення позовної заяви, оскільки при отримані кредитної картки, [PERSON] заповнював тільки заяву на отримання кратки, самого кредитного договору він не укладав, картку не отримував, коштами не користувався, тому вважає, що позовна заява є незаконної та необґрунтованою. Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.05.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № б/н, відповідно до якого, [PERSON] був наданий кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору погашення заборгованості повинно було здійснюватись щомісяця в період сплати; позичальник повинен надавати банку грошові кошти (місячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, ін. витрати. В порушення умов договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого, станом на 13.07.2014 року виникла заборгованість у розмірі 13915,34 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 1527,87грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 153,64 грн.; 4095,00 грн.- заборгованість з пені та комісії за користуванням кредитом, а також 500,00грн. - штраф (фіксована частина); 638,83 грн. - штраф (процентна складова). Оскільки відповідач у добровільному порядку заборгованість не погасив, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 13915,34 грн. за кредитним договором № б/н від 07.05.2008 року та судові витрати у розмірі 243,60 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. В силу ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 3.2., п.3.3. умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь -який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.3.3. Умов та Правил надання банківських послуг. Отже, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписав разом з "умовами та правилами надання банківських послуг", "правил користування платіжною карткою" та "тарифами Банку" , що підтверджується підписом [PERSON] у заяві. Крім того, твердження представника позивача, що її довіритель не користувався кредитними коштами спростовується випискою з особистого рахунку наданою представником банку, з якої вбачається, що відповідачем використовувались кошти та здійснювалось часткове погашення відсотків за користування кредитної картки б/н від 07.05.2008 року. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновків про те, що відповідач, в порушення умов кредитного договору № б/н від 07.05.2008 року, та діючого законодавства України, не виконав зобов'язання щодо своєчасного погашення наданого кредиту та процентів за його користування, у зв'язку з чим позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача також підлягають стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved