Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

АТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. Позов мотивує тим, що 08.11.2012р. відповідач отримав кредит у розмірі 1800,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Кредит отримано відповідно анкети-заяви та "Умов і правил надання банківських послуг". Відповідачем порушено умови повернення кредиту, станом на 31.12.2019р., за ним рахується борг 133004,10грн., з яких: 1790,59рн.- заборгованість за кредитом; 131213,51грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 08.11.2020р. по 29.06.2018р., яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку, та 2102,00 грн. судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з"явився, надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутності, позов підтримує повністю. Відповідач та представник в судове засідання не з`явилися, представник відповідача надав клопотання, згідно якого просить відмовити в позові так як позивачем не надано доказів щодо строку дії карткового рахунку, підтвердження часу поновлення та переоформлення карткового рахунку та одночасно просить відмовити в зв"язку з пропуском строку позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.1054 ЦК України банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, вістановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати зобов`язання належним чином, а кредитор прийняти виконання. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За договором №б/н від 08.11.2012р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 1800,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно клопотання представник позивача просить застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позову повністю, поскільки строк дії картки закінчився, підтвердження часу поновлення та переоформлення карткового рахйнку в зв`язку з закінченням терміну попереднього (початкового) карткового рахунку не підтверджено належними доказами, часткове погашення за останні три роки до часу звернення до суду не проводилося, а позивач звернувся до суду за захистом свого права після спливу 3 років позовної давності. Згідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд вважає, що в позовній заяві представник позивача зазначає, що кінцевий термін погашення заборгованості за даним кредитним зобов"язанням відповідає строку дії картки (а.с.1). За розрахунком заборгованості по даній справі вбачається, що відповідач не проводив оплату взагалі (а.с.5-7). Отже, строк позовної давності починається обраховуватись з 09.11.2014р., договір про продовження строку позовної давності між сторонами не укладався (підписані відповідачем умови не відносяться до договірних відносин), тому суд доходить висновку про відмову в позові у зв"язку з пропуском строку позовної давності.

Outcome: dismissed