Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, заінтересована особа: [PERSON] про встановлення факту постійного проживання однією сім"єю. Свою заяву мотивує тим, що [INFO] в м.Виноградів померла [PERSON], останнім місцем проживання якої було [ADDRESS]. після її смерті залишилося спадкове майно: 1/2 частина квартири в [ADDRESS], яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності. Згідно свідоцтва про право власності та витягу з реєстру права власності на нерухоме майно, заявниця є співвласником спільної сумісної власності, на цю квартиру заявниці належить друга половина. Заявниця разом з [PERSON], яка померла [INFO], навчалися в Ужгородській школі для дітей із вадою слуху. По завершенню навчання, з 1952 року, вони стали разом проживати в [ADDRESS] та разом працювали на швейній фабриці. В 1978 році вони отримали від держави квартиру в [ADDRESS], де стали проживати разом. Їх об"єднували дружні стосунки та той факт, що обоє мали вади із слухом, були інвалідами з дитинства. Проживаючи разом, вони мали спільний бюджет, разом проводили дозвілля, морально підтримували один одного. Офіційна реєстрація померлої за вищевказаною адресою була здійснена 09.02.1999 року. У зв"язку з фізичними вадами, [PERSON] за життя не залишила заповітного розпорядження на випадок своєї смерті. У зв"язку з тим, що необхідність встановлення факту проживання однією сім"єю з [PERSON] необхідна для подачі заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк, заявниця звернулася до суду для встановлення такого факту. Заявниця в судове засідання не з"явилася, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, вимоги заяви підтримує повністю та просить такі задоволити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з"явилася, але подала заяву, в якій просить провести розгляд справи у її відсутності, вимоги заявниці визнає повністю, не заперечує щодо їх задоволення. Обстеживши матеріали справи, визнаючи в порядку ст.169 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від сторін, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, а відповідно до ч.2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно п.21 цієї ж Постанови при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. Згідно п.23 цієї ж Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено наступне. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом ДРАЦС Виноградівського РУЮ 03.05.2014 року, [PERSON] померла [INFO] в м.Виноградів Закарпатської області (а.с.5). Як вбачається із свідоцтва про право власності на квартиру, виданого Виноградівською міською радою Закарпатської області згідно рішення від 27.06.2006 року №175, реєстровий №1868, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить двом особам на праві приватної, спільної, сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08.07.2006 року вбачається, що власниками двокімнатної квартири в [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON], згідно свідоцтва про право власності (175) від 27.06.2006 року в частці 1/2 (а.с.7). Факт спільного проживання та ведення спільного господарства, проживання однією сім"єю підтверджується довідкою виконавчого комітету Виноградівської міської ради №1481 від 30.05.2014 року, згідно якої [PERSON], яка померла [INFO], була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] з 09.02.1999 року та вела спільне господарство з [PERSON], [INFO] (а.с.8). Згідно довідки Виноградівської територіальної організації Українського товариства глухих №12 від 11.06.2014 року, [PERSON], [INFO], мешканка [ADDRESS], є глухонімою і знаходиться на обліку Виноградівської територіальної організації глухих з 1952 року по теперішній час. [PERSON], яка мешкала у [ADDRESS] і померла [INFO], була глухонімою та перебувала на обліку Виноградівської територіальної організації з 1952 року до дня смерті. [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім"єю та вели спільне господарство в [ADDRESS] із 1952 року, а з 1978 року по [ADDRESS] (а.с.9). Із записів будинкової книги вбачається, що реєстрацію [PERSON] за адресою [ADDRESS] була проведена 09.02.1999 року (а.с.18). З огляду на викладене суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази достовірно підтверджують факт постійного проживання заявниці [PERSON] із спадкодавцем [PERSON], яка померла [INFO], на час відкриття спадщини. Судом встановлено, що встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини має значення для подачі заяви про прийняття спадщини [PERSON] за [PERSON], яка померла [INFO]. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявниця, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що вони підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved