Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

у листопаді 2018 року [PERSON] звернулася у суд з позовом про встановлення фактів, що мають юридичне значення, та визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві власності на ім"я [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Московської районної ради народних депутатів 13.12.1994 р. [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/4 частини вказаної квартири. Його батьки [PERSON] та [PERSON] вказану спадщину фактично прийняли, оскільки на момент смерті сина були зареєстровані разом з ним в квартирі. [INFO] помер [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/4 частини вказаної квартири. Спадкоємцем за законом після його смерті є його дружина [PERSON], яка звернулася до Другої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину на кошти у Київській регіональній дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" у відділенні поштового зв"язку № 39 м. Києва. [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/4 частини вказаної квартири. Єдиною її спадкоємицею була [PERSON], яка фактично прийняла спадщину, оскільки на момент смерті своєї матері проживала та була заареєстрована в даній квартирі. [INFO] померла [PERSON] Після її смерті вікрилася спадщина у вигляді 1/4 частини вказаної квартири. Позивач зазначає, що вона з 06 червня 1997 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Його батьки [PERSON] та [PERSON] були на її утриманні, вона підтримувала їх за життя, після смерті займалась їх похованням. Позивач вважає себе єдиною спадкоємицею, у зв"язку з чим звернулася з відповідними заявами про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON]. та [PERSON], до Другої київської державної нотаріальної контори. Також позивач звернулася із заявами про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] та [PERSON]. до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скульської Т.А. Постановою від 12 жовтня 2018 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скульської Т.А. відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] та [PERSON]., у зв"язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру, яка є спадковим майном. У заяві про уточнення позовних вимог [PERSON] зазначила, що до спадкового майна також входить житловий будинок [ADDRESS], що належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29 липня 1977 року, виданим Ічнянською державною нотаріальною конторою 29.07.1977 року. З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с. 40), позивач просить: - встановити факт, що має юридичне значення, зокрема факт належності правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Московської районної Ради народних депутатів 13.12.1994 р. [PERSON], [PERSON] та [PERSON]; - встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт проживання однією сім"єю [PERSON], [PERSON] та [PERSON], починаючи з травня 1999 року до [INFO]; - визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]., який помер [INFO], - визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] в порядку представлення за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO], - визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO], - визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON]., яка померла [INFO], - визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 07 листопада 2018 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі. (а.с. 37) 02 січня 2019 року Київська міська рада подала до суду відзив на позовну заяву [PERSON] (а.с. 95) Просить відмовити в задоволенні позову, оскільки встановлення факту проживання однією сім"єю [PERSON] та [PERSON]. з метою підтвердження факту прийняття спадщини [PERSON] на 1/4 частину спірної квартири не потребує встановлення в судовому порядку, оскільки згідно довідки ф-4 ЖЕК № 202 ід 16.12.1994 р. у вказаній квартирі з 05.08.1982 р. проживали та були зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. З наведеного вбачається, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON]., яка складається з 1/4 частини спірної квартири, оскільки на день смерті останньої була зареєстрована за однією адресою. [PERSON] на день смерті [PERSON] та [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], тому саме дана квартира є місцем її проживання. Доказів на підтвердження проживання або перебування позивача у спірній квартирі в розумінні закону не надано. В матеріалах справи також відсутні докази того, що вона в період з травня 1999 р. по 26.06.2014 р., проживаючи разом із [PERSON] та [PERSON], брала участь у витратах по утриманню квартири, яка є спадковим майном. Також 02 січня 2019 року Київська міська рада подала до суду зустрічну позовну заяву, в якій просить визнати квартиру [ADDRESS] відумерлою спадщиною. (а.с. 58) Зазначає, що вказана квартира належала [PERSON], [PERSON], [PERSON]. та [PERSON]., які померли. Спадщина після їх смерті ніким не була прийнята та після смерті спадкодавців минуло більше одного року. 25 лютого 2019 року [PERSON] подала до суду відзив на зустрічну позовну заяву. (а.с. 126) Просить відмовити в задоволенні зустрічного позову Київської міської Ради, посилаючись на відсутність доказів про сплату судового збору. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов [PERSON] у повному обсязі. Зустрічний позов не визналаа та заперечувала проти його задоволення. Представник відповідача Київської міської ради в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову [PERSON] та задовольнити зустрічний позов. Відповідач - Ічнянська міська рада в судове засідання не забезпечила явку свого представника, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася судом. Третя особа - Головне територіальне управління юстиції у м. Києві в судове засідання не забезпечило явку свого представника. У письмових поясненнях просить розглянути справу без їх участі. (а.с. 132) Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Квартира [ADDRESS], житловою площею 55,8 кв.м, загальною площею 82,5 кв. м, зареєстрована на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Московської районної ради народних депутатів 13.12.1994 р. (а.с. 21) Житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29 липня 1977 року, виданого Ічнянською державною нотаріальною конторою 29.07.1977 року. (а.с. 46) [INFO] померла [PERSON]., що підтверджується записом акту про смерть від 18.10.1995 р. (а.с. 13) Позивач [PERSON] з 06 червня 1997 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу, виданим 06 червня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Старокиївського району м. Києва. (а.с. 10) [INFO] [PERSON]. помер, що підтверджується даними свідоцтва про смерть, виданого [INFO] відділом реєстрації актів громадянського стану Московського району м. Києва. (а.с. 10) [INFO] помер [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про смерть, виданого 09 листопада 2010 року відділом реєстрації смерті у м. Києві. (а.с. 11) [INFO] померла [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про смерть, виданого 29 червня 2014 року відділом реєстрації смерті у м. Києві. (а.с. 12) 06 серпня 2014 року Другою київською державною нотаріальною конторою на підставі заяви [PERSON] була заведена спадкова справа № 551/2014 щодо майна [PERSON]., померлого [INFO]. (а.с. 137) Листом від 06.08.2014 р. [PERSON] повідомлено про необхідність, зокрема надання оригіналів документів, які підтверджують місце відкриття спадщини, документів, які підтверджують фактичне прийняття спадщини, родинні стосунки з померлим та документів на майно, яке успадковується. (а.с. 142) 22.02.2014 року Другою київською державною нотаріальною конторою на підставі заяви [PERSON] була заведена спадкова справа № 126/2011 щодо майна [PERSON], померлого [INFO]. (а.с. 151) 02 червня 2011 року Другою київською державною нотаріальною конторою було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом щоо вкладу з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться в Київській регіональній дирекції АТ "Райффайен Банк Аваль" у відділенні поштового зв"язку № 39 м. Кива на рахунку № [NUMBER]. (а.с. 186) Постановами від 12 жовтня 2018 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скульської Т.А. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] та [PERSON]., у зв"язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого виконавчим комітетом Московської районної ради народних депутатів 13 грудня 1994 року, що підтверджує право власності померлих на їх частки квартири, розташовані за адресою: [ADDRESS], та відсутністю документів, що підтверджують факт проживання заявниці однією сім"єю із померлими не менш як п"ять років до часу відкриття спадщини. (а.с. 20, 21) Звертаючись у суд з позовом, [PERSON] зазначає, що вона є єдиною спадкоємицею, у зв"язку з чим звернулася з відповідними заявами про прийняття спадщини, проте їй відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючого документа на квартиру та документи про родинні стосунки. Проте, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно із ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім"єю не менш як п"ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач просить встановити факт проживання однією сім"єю [PERSON] та [PERSON].; [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Встановити факт проживання однією сім"єю необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS], що залишилася після смерті [PERSON], [PERSON]. та [PERSON]. Відповіно до довідки ф-4 ЖЕК № 202 від 16.12.1994 р. у вказаній квартирі з 05.08.1982 р. проживали та були зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. З наведеного вбачається, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON]., яка складається в 1/4 частини вищевказаної квартири, оскільки на день смерті останньої була зареєстрована за однією адресою. За таких підстав, суд вважає, що встановлення факту проживання онією сім"ю [PERSON] та [PERSON]. з метою підтвердження факту прийняття спадщини [PERSON] на 1/4 частину спірної квартири не потребує встановлення в судовому засіданні. Що стосується встановлення факту проживання однією сім"єю [PERSON], [PERSON] та [PERSON], слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" місцем проживання фізичної особи є адміністративно - територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Місцем проживання є житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає. Документи, до яких відносяться відомості про місце проживання, є паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на посттійне проживання, посвідка на тимчасове проживання тощо. Довідкою про реєстрацію місця проживання вважається документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи. Органом реєстрації є виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова, що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюются повноваження відповідної сільської, селищної, або міської ради. Як вбачається з паспорту МЕ 482303, виданого 27.07.2004 р. Солом"янським РУГУ МВС України в м. Києві, позивач [PERSON] на день смерті [PERSON] та [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Отже зазначена квартира і є місцем її постійного проживання. Суд вважає, що позивачем не надано доказів на підтвердження проживання або перебування позивача у спірній квартирі в розумінні закону. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 156 ЖК України повнолітні члени сім"ї власника будинку (квартири) зобов"язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території та проведенню ремонту. Позивачем не надано доказів на підтверження того, що вона в період з травня 1999 року по 26.06.2014 р., проживаючи разом із [PERSON] та [PERSON], брала участь у витратах по утриманню спірної квартири. В матеріалах справи також відсутня інформація щодо нарахування плати за комунальні послуги на [PERSON] у вказаній квартирі. Як зазначено в п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім"єю не менш як п"ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім"ю складають особи, кі спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. зазначений п"ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім"єю до набрання чинності цим Кодексом. Пунктом 6 Рішення Контитуційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім"ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних стосунках. Обов"язковою умовою для визнання їх членами сім"ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Виходячи з доказів, наявних в матеріалах справи, суд вважає, що спільне проживання [PERSON] з [PERSON] та [PERSON] не мало ознак сім"ї, які визначені ч. 2 ст. 3 СК України. В матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують факт проживання [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що [PERSON]. (чоловік позивачки), який помер раніше своїх батьків та не зміг прийняти спадщину, на яку він би мав право, якщо був би живий на момент смерть бітьків, право на спадкування переходить позивачу як дружині та спадкоємцю першої черги. Статтею 1266 ЦК України визначено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частину спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Прабаба, прадід спадкують ту частину спадщини, яка б належала за законом їхнім дітям (бабі, дідові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частину спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Отже, з наведеного вбачається, що [PERSON] не має права на спакування за правом представлення. Суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази в своїй сукупності не підтверджують факт ведення спільного господарства [PERSON] та [PERSON], [PERSON], а також наявність взаємних прав і обов"язків, а в силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України рішення суду не може грунтуватися на припущеннях, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв"язок доказів у їх сукупності. Метою встановлення факту проживання однією сім"єю є отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS]. У відповідності до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України). Разом з тим, у відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" суду слід звернути увагу на наявність або відсутність спадкової справи стосовно спдкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обгрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим спосоом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Прийняття спадщини сспадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами, зокрема копіями документів із спадкової справи. З матеріалів справи вбачається, що постановами від 12 жовтня 2018 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скульської Т.А. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] та [PERSON]., у зв"язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого виконавчим комітетом Московської районної ради народних депутатів 13 грудня 1994 року, що підтверджує право власності померлих на їх частки квартири, розташовані за адресою: [ADDRESS], та відсутністю документів, що підтверджують факт проживання заявниці однією сім"єю із померлими не менш як п"ять років до часу відкриття спадщини. З огляду на те, що позивачем не надано доказів факту проживання однією сім"єю із спадкодавцями, підстав для визнання за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] відсутні. За таких підстав, в задоволенні позовних вимог [PERSON] необхідно відмовити. Розглядаючи зустрічний позов Київської міської ради про визнання спадщини відумерлою, суд дійшов таких висновків. Нерухомим майном, що складає спадщину, відкриту після смерті [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. є квартира [ADDRESS], яка належала їм на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 13.12.1994 р. Листом від 18.04.2018 р. № 100-6089 Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація повідомила, що за інформацією, яка містится в еектронному Реєстрі територіальної громади м. Києва, в квартирі [ADDRESS] зареєстрованих осіб немає. Частинами 1, 2, 3 статті 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкувння, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов"язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Оскільки спадщина після смерті ніким не була прийнята та після смерті спадкодавців минуло більше одного року, суд погоджується з доводами позивача за зустрічним позовом про існування передбачених законом підстави для визнання спадщини, що відкрилася після їх смерті, відумерлою. Статтею 274 ЦПК України регламентовано, що заява про визнання спадщини відумерлою у випадках встановлених ЦК України, подається до суду органом місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до статті 5,10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Київська міська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє територіальну громаду міста Києва та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Питання про стягнення судових витрат вирішити на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved