Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області з зазначеним позовом з вимогою стягнути з відповідача 22 900 гривень заборгованості за договором позики, мотивуючи такі вимоги тим, що 06 серпня 2012 року надав [PERSON] у позику 8 000 грн. Відповідно договору позики, відповідач зобовязався повернути позику до 01.10.2012 року, за невиконання відповідного договору позичальник повинен сплатити позикодавцю пеню у розмірі 1 % від суми позики за кожен день прострочки. Відповідач не виконав зобов"язання, покладені на нього за договором, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 22 900 гривень 00 копійки, з яких сума позики 8000 гривень, сума неустойки за несвоєчасне виконання зобов"язання 16 900 гривень, тому позивач звернувся до суду. Представник позивача під час судового розгляду позовні вимоги підтримав по мотивам, викладеним у позовній заяві, прохав стягнути на користь позивача заборгованість за договором позики від 06 серпня 2012 року в сумі 22900 гривень. з яких 8000 гривень сума основного боргу та 16900 гривень - пеня за несвоєчасне виконання зобов"язання за договором позики. В обґрунтування своїх вимог пояснила що відповідач про отримання коштів за договором позики склав боргову розписку. Відповідач [PERSON] викликався в судове засідання двічі - 29 січня 2014 року на 09:30 годину судовою повісткою та на 27.02.2014 року на 10:00 годину через оголошення у пресі, в судове засідання не з'явився. Оголошення про виклик у суд відповідача було опубліковане в газеті "Наддніпрянська правда плюс" № 5(16) за 13 лютого 2014 року, таким чином він був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, заперечень по суті позову не надав. Відповідно до ч. 4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини: Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов"яання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно договору грошової позики, укладеному 06.08.2012 року, [PERSON], позивач по справі надав позичальнику [PERSON] 8000 гривень в борг до 01.10.2012 року. Відповідно п.3.1 зазначеного Договору, передбачена відповідальність за невиконання зобов"язань за договором, а саме сплата пені у розмірі 1% від суми позики за кожний день прострочення. (а.с.8). Таким чином, пеня повинна розраховуватися з 02.10.2012 року до 16.12.2013 року, з розрахунку 80 гривень за кожний день прострочення виконання зобов"язань за договором позики, таким чином загальна сума пені становить 16900 гривень. Отримання відповідачем позики підтверджено відповідним оригіналом розписки про отримання 8000 гривень, яка підписана відповідачем від 06.08.2012 року на строк до 01.10.2012 року ( а.с.7). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що між сторонами виникли договірні відносини за договором позики. Відповідач у передбачений договором позики строк не повернув суми позики, що свідчить про невиконання ним умов зобов'язання. Таким чином, є підстави для задоволення позовних вимог. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує судові витрати, пов"язані зі сплатою позивачем судового збору в сумі 229 гривень 40 копійок з відповідча на користь позивача.

Outcome: approved