Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк", в особі представника Сафіра Ф.О., звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що у відповідності до умов Кредитного договору №IFA0R000831171, укладеного 14 січня 2005 року, банк надав відповідачу кредит у сумі 2500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3, 34 % на місяць на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 14 січня 2006 року. В зв"язку з порушенням взятих на себе зобов"язань відповідач допустив заборгованість по даному договору, а тому, станом на 09.10.2014 року у нього перед позивачем виникла заборгованість у сумі 50858, 13 грн., з яких 11150, 18 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 39707, 95 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов"язань за договором. Від цієї суми віднімається сума, яка була задоволена судовим наказом Коломийського міськрайонного суду від 05.07.2007 року, а саме 4291, 65 грн., отже заборгованість до стягнення становить 46566, 48 грн. яку позивач просив стягнути на свою користь, крім того, і понесені ним судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з"явився, до суду подав заяву, згідно якої розгляд справи просив провести без його участі, при цьому зазначив, що позов, з підстав наведених у поданій до суду заяві, підтримує повністю, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у визначеному законом порядку. Причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності, чи відкладення розгляду справи до суду не подав. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" у відповідності до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 054809, довідки АА № 241170 з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, як юридична особа зареєстроване 19 березня 1992 року виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, форма власності приватна, вид діяльності: комерційні банки. У відповідності до Статуту Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк", затвердженого загальними зборами акціонерів від 08 серпня 2011 року та погодженого Національним банком України 01 вересня 2011 року ПАТ КБ "ПриватБанк" є правонаступником всіх прав та зобов"язань Закритого акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк". За рішенням загальних зборів акціонерів від 08.08.2011 року, Банк набуває статусу банку з іноземним капіталом. 14.01.2005 року між ПАТ КБ „ПриватБанк" та [PERSON] було укладено Кредитний договір № IFA0R000831171 (далі - кредитиний договір) про надання банком останньому грошових коштів у розмірі 2500 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3, 34 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, і сплатою комісії щомісяця в період сплати в розмірі 0, 00 % від суми виданого кредиту з кінцевим терміном повернення 14.01.2006 року. Відповідно до п.1.1 кредитного договору, відповідач щомісяця в період сплати з 20 по 25 число кожного місяця повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 256, 98 грн. для погашення заборгованості за кредитом та відсотками. Однак, відповідачем [PERSON] не виконуються зобов'язання по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитом. Відповідно до п.3.2, п.4.1 кредитного договору, при порушенні позичальником зобов"язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом кредитом у розмірі 6, 68 % на місяць. У разі невчасної сплати заборгованості по відсотках та комісії, банк має право нарахувати, а позичальник зобов"язується сплатити банку пеню у розмірі 0, 15 % від суми непогашеної заборгованості за кожний день прострочення. Згідно поданого розрахунку заборгованості станом на 09 жовтня 2014 року заборгованість по наданому кредиту [PERSON] становить 50858, 13 грн., з яких 11150, 18 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 39707, 95 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов"язань за договором. Від цієї суми віднімається сума, яка була задоволена судовим наказом Коломийського міськрайонного суду від 05.07.2007 року, а саме 4291, 65 грн. Отже, стягненню підлягає заборгованість в розмірі 46566, 48 грн. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства і в установлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилося, та сплати процентів, належних йому. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, стягнути з відповідача [PERSON] в користь позивача заборгованість за Кредитним договором №IFA0R000831171 від 14 січня 2005 року у сумі 46566, 48 грн., а також понесені судові витрати. На підставі ст.ст. 526, 530, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved