Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Запорізьке комунальне підприємство міського електротранспорту „Запоріжелектротранс" звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 06 липня 2017 року о 12-40 годині по вул. Рекордній в напрямку кільці „ Запоріжцирк" в м. Запоріжжя сталася дорожньо - транспортна пригода за участю водія автомобіля «Idеаl», реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] та водія трамваю Т-ЗМ № 464 , [PERSON] Відповідно до постанови Орджонікідзевського районного су м. Запоріжжя по справі №335/8272/17 від 06 вересня 2017 року було встановлено, що водій [PERSON] , керуючи вказаним транспортним засобом, не витримала безпечну дистанцію при зупинці та здійснила зіткнення з трамваєм Т-ЗМ № 464, чим порушила п.16.12 ПДР України, в наслідок чого, відповідача було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили 18.09.2017 р. Внаслідок ДТП транспортні засоби пошкодженні, завдано матеріальних збитків. Внаслідок протиправних дій відповідача, було затримано рух трамваю маршруті № 14 з 12 години 40 хвилин до 15 години 13 хвилин, і підтверджується протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 06.07.2017 року. За цей час підприємство «Запоріжелектротранс» не перевіз пасажирів, тобто не отримало запланований дохід. Відповідно до розрахунку збитків під час затримки руху трамваю на маршруті № 14 від 11.11.2017 року, зробленого згідно методичних рекомендацій щодо визначення втрат підприємств міського електричного транспорту у випадках тимчасово закриття або перешкоджання рухові трамваїв чи тролейбусів, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 31 грудня 2010 року № 490, розмір шкоди спричиненої внаслідок затримки руху транспорту становить 1 557,89 грн., з яких 86,22 грн. - заробітна плата водію трамваю, 953,27 грн. - не одержаний прибуток, 18,40 грн. - витрати, і пов`язані з виїздом служби безпеки дорожнього руху на місце дорожні транспортної пригоди, 500 грн. - витрати на послуги адвоката представництво інтересів підприємства під час оформлення матеріалів фактом ДТП 06.07.2017 року у т.ч. - виїзд на місце ДТП, надання правої допомоги водію трамваю під час складання протоколу, проведення робота зібрання доказів у справі. 30 січня 2018 року [PERSON] було направлено претензію № 3/1-239 від 26.01.2018 року з проханням добровільно відшкодувати суму матеріальної шкоди в розмірі 1557,89 грн., завданої підприємством «Запоріжелектротранс». Зазначена претензія була направлена на адресу відповідача, який був отримано відповідачем особисто 03.02.2018 р. Крім того, 18.09.2018 року на адресу відповідача було направлено попередження № 3/1-2391 про початок підготовки позовної заяви до суду з зазначенням можливості добровільного відшкодування збитків, яке вона отримала особисто 08.10.2018 року. Проте станом на сьогоднішній день жодної відповіді від неї підприємство «Запоріжелектротранс» не отримало. Посилаючись на вищенаведені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача суму матеріальної шкоди у розмірі 1557,89 гривень та судові витрати, що складають судовий збір у розмірі 1921 гривень, витрати на досудове врегулювання спору у розмірі 42 гривень. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні, письмовий відзив на позов не надала . Суд заслухавши думку учасників справи, вивчивши надані письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06 липня 2017 року о 12-40 годині по вул. Рекордній в напрямку кільці „ Запоріжцирк" в м. Запоріжжя сталася дорожньо - транспортна пригода за участю водія автомобіля «Idеаl», реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] та водія трамваю Т-ЗМ № 464 , [PERSON] Відповідно до постанови Орджонікідзевського районного су м. Запоріжжя по справі №335/8272/17 від 06 вересня 2017 року було встановлено, що водій [PERSON] , керуючи вказаним транспортним засобом, не витримала безпечну дистанцію при зупинці та здійснила зіткнення з трамваєм Т-ЗМ № 464, чим порушила п.16.12 ПДР України, в наслідок чого, відповідача було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили 18.09.2017 р. Внаслідок ДТП транспортні засоби пошкодженні, завдано матеріальних збитків. Згідно з п. 1.5 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху та інші особи не повинні утворювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Внаслідок протиправних дій відповідача, було затримано рух трамваю маршруті№ 14 з 12 години 40 хвилин до 15 години 13 хвилин, і підтверджується протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 06.07.2017 року. За цей час підприємство «Запоріжелектротранс» не перевіз пасажирів, тобто не отримало запланований дохід. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогнебезпечних та інших речовин, утримання диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання кого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Аналіз зазначеної норми цивільного права свідчить про те, що законом покладено на володільця джерела підвищеної небезпеки відповідальність за шкоду, яка є наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності його вини у її заподіянні. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки. Зазначений аналіз також підтверджується і роз`ясненнями, викладеними у п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», відповідно до якого на володільця джерела підвищеної небезпеки покладено відповідальність та обов`язок відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, навіть якщо вони завдані не з його вини. Частиною 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода завдана одній особі з вини іншої особі, відшкодовується винною особою. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства, при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Отже, власник автомобілю, відповідач по справі повинен нести відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки під керуванням відповідача, яке належить їй на праві власності та на момент ДТП з її власності проти його волі не вибувало. Згідно з ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв"язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України „Про міський електричний транспорт" перевізник має право вимагати відшкодування втрат за тимчасове закриття а перешкоджання рухові. Також відповідно до ст. 113 КЗпП України, час простою не з вини працівника оплачується за розрахунок не нижче від двох третин тарифи ставки встановленого працівникові розряду (окладу). За час простою, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров`я працівників або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не його вини, за ним зберігається середній заробіток. Тобто підприємство понесло додаткові витрати, пов`язані з простоєм у зв"язку з ДТП, яких не повинно було понести. Відповідно до розрахунку збитків під час затримки руху трамваю на маршруті № 14 від 11.11.2017 року, зробленого згідно методичних рекомендацій щодо визначення втрат підприємств міського електричного транспорту у випадках тимчасово закриття або перешкоджання рухові трамваїв чи тролейбусів, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 31 грудня 2010 року № 490, розмір шкоди спричиненої внаслідок затримки руху транспорту становить 1 557,89 грн., з яких 86,22 грн. - заробітна плата водію трамваю, 953,27 грн. - не одержаний прибуток, 18,40 грн. - витрати, і пов`язані з виїздом служби безпеки дорожнього руху на місце дорожні транспортної пригоди, 500 грн. - витрати на послуги адвоката представництво інтересів підприємства під час оформлення матеріалів фактом ДТП 06.07.2017 року у т.ч. - виїзд на місце ДТП, надання правої допомоги водію трамваю під час складання протоколу, проведення робота зібрання доказів у справі. 30 січня 2018 року [PERSON] було направлено претензію № 3/1-239 від 26.01.2018 року з проханням добровільно відшкодувати суму матеріальної шкоди в розмірі 1557,89 грн., завданої підприємством «Запоріжелектротранс». Зазначена претензія була направлена на адресу відповідача, який був отримано відповідачем особисто 03.02.2018 року. Крім того, 18.09.2018 року на адресу відповідача було направлено попередження № 3/1-2391 про початок підготовки позовної заяви до суду з зазначенням можливості добровільного відшкодування збитків, яке вона отримала особисто 08.10.2018 року. Проте станом на сьогоднішній день жодної відповіді від неї підприємство «Запоріжелектротранс» не отримало. Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справ або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з частинами 1,2 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Як вказує ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Оцінюючи надані позивачем належні та допустимі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог на суму 1557,89 грн., а тому позовні вимоги Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту „ Запоріжелектротранс" є законними та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, позивачем понесені судові витрати на сплату судового збору та досудового врегулювання спору. Відповідно до ст.ст.140, 141 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1921 гривень та витрати на досудове врегулювання у сумі 42 гривень.

Outcome: approved