Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

у травні 2016 року [PERSON] звернулася у суд з позовом про визнання незаконними та скасування висновку та актів в частині невизнання діагнозу професійним захворюванням. Ухвалою судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 травня 2016 року відкрито провадження у даній цивільній справі. (а.с. 36) Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 червня 2016 року зазначена цивільна справа передана для розгляду по суті до Голосіївського районного суду м. Києва. (а.с . 101 - 102) В обгрунтування своїх вимог позивач зазначає, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON] Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 267 від [INFO] року, виданого Івано-Франківською обласною клінічною лікарнею, у [PERSON], крім інших хвороб (патологічного стану), що призвели до смерті, встановлено і пневмосклероз, який віднесений до професійного захворювання під кодом J68-J70 Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем (МКХ-10), та був виявлений у [PERSON] вперше на час роботи в ДП "Шахта імені Ю.О.Гагаріна".В подальшому [PERSON] неодноразово проходив курс лікування від вказаного захворювання. Висновком Державної установи "Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України" Клініки професійних захворювань від 14 березня 2012 року № 875 [PERSON] встановлено основний діагноз: хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легкою ступінню пониження слуху за класифікацією [PERSON] та [PERSON] (ІІ ст.) - захворювання професійне, встановлене вперше, підтверджено прикореневий та нижньочастковий пневмосклероз, ЛН І ст., який з умовами праці [PERSON] не пов"язаний, так як початок реєсраціх даного захворювання приведено через чотири роки після тривалого перериву в роботі в шкідливих виробничих умовах. Відповідно до повідомлення про професійне захворювання (отруєння) № 223 від 13 березня 2012 Горлівською санітарно-епідеміологічною станцією складено акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 12 квітня 2012 року, яким [PERSON] встановлено професійне захворювання - хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легкою ступінню пониження слуху за класифікацією [PERSON] та [PERSON] (ІІ ст.). Прикореневий та нижньочастковий пневмосклероз, ЛН 1 ст. зазначений як супутний діагноз. 13 червня 2012 року Донецькою обласною медико-соціальною експертною комісією № 6 [PERSON] згідно акта огляду № 1280 встановлено 35% ступеня втрати професійної працездатності, у тому числі повторно 15% внаслідок отриманої у 2007 році травми та первинно 20% внаслідок професійного захворювання приглухуватості. На думку позивача, встановлене [PERSON] професійне захворювання - двобічна сенсоневральна приглухуватість з легкою ступінню пониження слуху з втратою 20% професійної працездатності є неповним, а відмова відповідачів у визнанні прикореневого та нижньочасткового пневмосклерозу, ЛН 1 ст. пов"язаними з умовами його праці - необгрунтованою та незаконною. На 07 листопада 2011 року загальний трудовий стаж [PERSON] становить 29 років 5,5 місяців. В підземних умовах [PERSON] пропрацював 20 років 5,5 місяців. В період з 03 лютого 1995 року по 09 вересня 2004 року у [PERSON] дійсно є перерва в роботі в підземних умовах. Однак до 03 лютого 1995 року підземний стаж у нього становив 12 років 2,5 місяців, а з 09 вересня 2004 року, до виявлення у нього вперше 26 серпня 2008 року дифузійного пневмосклерозу, він пропрацював на підземних роботах понад 4 роки. Таким чином до виявлення у [PERSON] 26 серпня 2008 року дифузійного пневмосклерозу, його підземний стаж становив понад 16 років, професії, в яких працював [PERSON] в підземних умовах, пов"язані з роботою під впливом шкідливих факторів виробничого середовища, в тому числі і вугільного та рудного пилу. За таких підстав, позивач просить визнати незаконними та скасувати восновок Державної установи "Інституту медицини праці національної академії медичних наук України" Клініки професійних захворювань № 875 від 14 березня 2012 року, акт розслідування причин виникнення хронічного захворювання від 12 квітня 2012 року, акт огляду № 1280 від 13 червня 2012 року в частині невизнання прикореневого та нижньочасткового пневмосклерозу, ЛН 1 ст. професійним захворюванням у [PERSON] В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Відповідач Державна установа «Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України» в судове засідання не забезпечила явку свого представника, надіслала письмові заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на їх необгрунтованість. (а.с. 88, 113) Відповідачі Горлівська санітарно-епідеміологічної станція та Донецький обласний центр медико-соціальних експертиз в судове засідання повторно не забезпечили явку своїх представників, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися судом. Третя особа - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Микитівському районі м. Горлівки Донецької області в судове засідання не забезпечила явку свого представника, надіслала письмові заперчення, в яких просить відмовити в задоволенні позову. (а.с. 80) Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що загальний трудовий стаж [PERSON] становить 29 років 5,5 місяців. В підземних умовах [PERSON] пропрацював 20 років 5,5 місяців, а саме в Шахтобудівному управлінні № 3 тресту "Артемшахтобуд" електрослюсарем 2 місяці, в ДП "Шахта імені Ю.О.Гагаріна" 1 місяць підземним електрослюсарем добувної дільниці з 30 березня по 08 травня 1978 року, 5 місяців підземним електрослюсарем ЄМС з 12 лютого по 13 липня 1981 року, 5 років 5,5 місяців підземним гірничим робітником очисного забою з 20 вересня 1982 року по 01 січня 1983 року, 13 років 9 місяців підземним гірничим майстром з 01 січня 1988 року по 03 лютого 1995 р., з 11 квітня 2005 року по 20 вресня 2010 року, з 18 жовтня 2010 року по 07 травня 2012 року; в ВАТ "Інтер-інвест вугілля" 7 місяців підземним гірничим майстром з 09 вересня 2004 року по 31 березня 2005 року, що підтверджено записами в трудовій книжці серії [NUMBER]. (а.с. 10) Висновком Державної установи "Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України" Клініки професійних захворювань від 14 березня 2012 року № 875 [PERSON] встановлено основний діагноз: хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легкою ступінню пониження слуху за класифікацією [PERSON] та [PERSON] (ІІ ст.) - захворювання професійне, встановлене вперше, підтверджено прикореневий та нижньочастковий пневмосклероз, ЛН І ст., який з умовами праці [PERSON] не пов"язаний, так як початок реєсраціх даного захворювання приведено через чотири роки після тривалого перериву в роботі в шкідливих виробничих умовах. (а.с. 14) Відповідно до повідомлення про професійне захворювання (отруєння) № 223 від 13 березня 2012 Горлівською санітарно-епідеміологічною станцією складено акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 12 квітня 2012 року, яким [PERSON] встановлено професійне захворювання - хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легкою ступінню пониження слуху за класифікацією [PERSON] та [PERSON] (ІІ ст.). Прикореневий та нижньочастковий пневмосклероз, ЛН 1 ст. зазначений як супутний діагноз. (а.с. 13) 13 червня 2012 року Донецькою обласною медико-соціальною експертною комісією № 6 [PERSON] згідно акта огляду № 1280 встановлено 35% ступеня втрати професійної працездатності, у тому числі повторно 15% внаслідок отриманої у 2007 році травми та первинно 20% внаслідок професійного захворювання приглухуватості. (а.с. 15) [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується даними свідоцтва про смерть. (а.с. 8) Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1232 від 30 листопада 2011 року визначено процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися на підприємствах, в установах та організаціях, в період виникнення спірних правовідносин. Відповідно до п. 74 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві НПА 0.00-6.02-04, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 р. № 1112, у спірних випадках для остаточного вирішення питання про наявність професійного захворювання особа направляється до Інституту медицини праці Академії медичних наук (м. Київ). У разі незгоди хворого або роботодавця з рішенням Інституту щодо встановлення діагнозу і звязку захворювання із впливом шкідливих виробничих факторів і трудового процесу воно може бути оскаржено в судовому порядку. Дані положення закріплені і у чинній на даний час Постанові КМУ №1232 від 30.11.2011 року , п .68. Правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов»язкового державного страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві, визначено Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» №1105 від 23.09.99 року (надалі Закон №1105). Відповідно до ст.18 Закону №1105 встановлено, що виконавча дирекція Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві є постійно діючим виконавчим органом правління Фонду, йому підзвітна та проводить свою діяльність у межах та в порядку, що визначається його статутом і Положенням про виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування від нещасних випадків, організовує та забезпечує виконання рішень правління Фонду. Частиною 4 та 5 ст. 14 Закону №1105 передбачено, до професійного захворювання належить захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов'язаних з роботою. Перелік професійних захворювань за поданням спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади затверджується Кабінетом Міністрів України. На виконання цієї статті Постановою Кабінету Міністрів України № 1662 від 08 листопада 2000 року затверджено перелік професійних захворювань. Порядок застосування Постанови Кабінету Міністрів України №1662 від 08.11.2000 року на практиці визначається Інструкцією про застосування переліку професійних хвороб, що затверджена спільним Наказом № 374/68/338 від 29 грудня 2000 року Міністерства охорони здоров`я України, Академії медичних наук України та Міністерством праці та соціальної політики України та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 січня 2001 року. Так, згідно з п.3 зазначеної інструкції, перелік небезпечних та шкідливих речовин і виробничих факторів, вплив яких може викликати професійне захворювання, робіт та виробництв, на яких можливе виникнення професійного захворювання не є вичерпним. 14 березня 2012 року клінікою професійних захворювань Державною установою «Інститут медицини праці Академії медичних наук України» [PERSON] був встановлений діагноз: хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легкою ступінню пониження слуху за класифікацією [PERSON] та [PERSON] (ІІ ст.) - захворювання професійне. При прийнятті оскаржуваного висновку Центральна лікарсько - експертна комісія врахувала зв'язок захворювання з умовами праці, що встановлений з врахуванням клініко-діагностичних даних, проаналізовано дані санітарно-гігієнічної характеристики умов праці, стаж роботи. Ураховуючи, що відповідачем висновок про наявність зв'язку захворювання з умовами праці та встановлення діагнозу професійного захворювання прийнято з дотриманням визначеної законом процедури та порядку, суд не має повноважень вказаного органу у вирішенні питання відповідності встановлення відповідного діагнозу як такого. У ст. З ЦПК України, де вказано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, суд вважає, що встановлення відповідачем професійного характеру захворювання у [PERSON] стосується безпосередньо прав та інтересів хворого. Відповідно до п.62 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві усі випадки хронічних професійних захворювань незалежно від строку їх настання підлягають розслідуванню. Згідно з п. 63 Порядку до хронічного професійного захворювання належить захворювання, що виникло внаслідок провадження професійної діяльності працівника та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих факторів виробничого середовища і трудового процесу, пов'язаних з роботою. До хронічного професійного захворювання належить також захворювання, що виникло після багатократного та/або тривалого впливу шкідливих виробничих факторів. Хронічне професійне захворювання не завжди супроводжується втратою працездатності. Випадки професійних інфекційних захворювань та хронічних професійних інтоксикацій розслідуються як хронічні професійні захворювання. Відповідно доп. 64 Порядку віднесення захворювання до професійного здійснюється відповідно до процедури встановлення зв'язку захворювання з умовами праці згідно з додатком 14 та переліку професійних захворювань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2000 р. № 1662. Згідно з п. 66 Положення, для встановлення остаточного діагнозу та зв'язку захворювання з впливом шкідливих факторів виробничого середовища і трудового процесу лікар-профпатолог Автономної Республіки Крим, області або міста направляє хворого до спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу з відповідними документами до спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу в разі потреби для встановлення діагнозу може направлятися також хворий, який проходить обстеження у будь-якому науковому інституті (установі) медичного профілю. Відповідно до п. 67 спеціалізовані профпатологічні лікувально-профілактичні заклади проводять амбулаторне та/або стаціонарне обстеження хворих і встановлюють діагноз професійного захворювання. Діагноз професійного захворювання може бути змінений або відмінений спеціалізованим профпатологічним лікувально-профілактичним закладом, який його встановив раніше, на підставі результатів додатково поданих відомостей або проведених досліджень та повторної експертизи. Відповідальність за встановлення або відміну діагнозу професійного захворювання покладається на керівників таких закладів та голів лікарсько-експертних комісій. Рішення про підтвердження або відміну раніше встановленого діагнозу професійного захворювання оформляється висновком лікарсько-експертної комісії. Згідно з п. 68 Порядку у спірних випадках остаточне рішення щодо встановлення діагнозу професійного захворювання приймається центральною лікарсько-експертною комісією державної установи "Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України", у роботі якої мають право брати участь фахівці відповідного закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, лікувально-профілактичного закладу, спеціалізованого лікувально-профілактичного закладу, робочого органу виконавчої дирекції Фонду, спеціалісти (представники) підприємства, первинної організації відповідної профспілки або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці (у разі, коли профспілка на підприємстві відсутня), представники вищого органу профспілки. У відповідності до наказу № 133 від 25.03.2003 року Міністерством охорони здоров'я України було затверджено Перелік спеціалізованих лікувально - профілактичних закладів, які мають право встановлювати остаточний діагноз щодо професійних захворювань. До них віднесено»Інститут медицини праці». Центральна лікарська експертна комісія, створюється керівником Державної установи відповідача, встановлює зв'язок захворювання з умовами праці у відповідності до Порядку та процедури, які передбачені постановою КМУ від 25.08.2004 року № 1112 « Деякі питання розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» на підставі документів, зазначених у Додатку № 13 цієї постанови. Відповідно до вказаного Додатку рішення про зв'язок захворювання з умовами праці приймається на підставі клінічних, функціональних досліджень ( амбулаторних або стаціонарних) з урахуванням відомостей зазначених у цих документах. При встановлені, оскаржуваного висновку, про наявність у [PERSON] професійного захворювання, Інститутом медицини праці було враховано, причино-наслідковий зв'язок, який випливає з умов праці, наведених в санітарно-гігієнічній характеристиці гігієніста, а тому висновок прийнято з дотримання визначених законом процедур. Згідно з ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб передбачений законом або договором. Обраний позивачем спосіб захисту, порушеного права про визнання незаконною та скасування санітарно-гігієнічної характеристики умов праці, скасування повідомлення не відповідає ст. 16 ЦК України, оскільки оскаржувані документи не віднесені до правочинів. За таких обставин суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: dismissed