Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, судові витрати просить покласти на відповідача. Свої вимоги мотивує тим, що 15.02.2008 р. відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв"язку з чим підписав заяву, згідно якої отримав кредит в розмірі 6400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту, відповідач при укладенні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Стверджує, що відповідач своїх зобов"язань за кредитним договором не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 11509,41 грн. На підставі наведеного змушений звернутись в суд для захисту свого майнового права та інтересу. Подав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та у його відсутність, не заперечує щодо ухвалення судом заочного рішення. Ухвалою від 05.12.2018 р. відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з"явився, не повідомив суд про причини неявки, хоча про час і місце судового розгляду був належним чином повідомлений, подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та у його відсутності, вказує про те, що позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з"явився, не повідомив суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, оскільки 22.12.2018 р. отримав копію позовної заяви з додатками, а в подальшому 18.01.2019 р. судову повістку. Відтак, беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання суду не надав, в силу положень ст.223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Відповідно до правової позиції, яка міститься у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Каракуця проти України", будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи. З письмової згоди представника позивача суд постановляє ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України, та в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.02.2008 р. відповідач отримав від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 6400,00 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. У відповідності до положення ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов"язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобов"язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.611 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). На підставі пунктів 2.1.1.12.2. - 2.1.1.12.7 Договору у разі непогашення клієнтом боргових зобов"язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користуванням кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті https://privatbank.ua/kredity з розрахунку 360 календарних днів на рік, а такош штраф. Нормами пункту 2.1.1.7.6. умов надання банківських послуг встановлено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов"язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов"язаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми заборгованості. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов"язання. У зв"язку із тим, що відповідач належним чином не виконав своїх зобов"язань, станом на 22.10.2018 р. у нього виникла заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 11509,41 грн., з яких 2539,67 грн. відсотки за користування кредитом, 8183,58 грн. пеня, 250,00 грн. штраф (фіксована частна) та 536,16 грн. штраф (процентна складова), що стверджується відповідним розрахунком заборгованості. Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 1762,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням. Оскільки позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved