Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

Заявники звернулися до Яготинського районного суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу, в котрій зазначили, що вони зареєстрували шлюб 1 квітня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 37. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Їх сімейне життя не склалося, вони перестали розуміти одне одного, проживають окремо, ведуть різні бюджети та господарство, фактично припинили шлюбні стосунки. Між ними досягнуто згоди щодо визначення місця проживання дітей, умов їх утримання та участі батьків у їх вихованні, що підтверджується посвідченим 26 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу договором між батьками про проживання, виховання дітей та сплату аліментів на дітей за реєстровим № 1619. Відповідно до умов вказаного договору, вони досягли згоди, що після розірвання шлюбу діти будуть виховуватися та проживати нероздільно один від одного, місцем проживання дітей визначено місце проживання їх матері [PERSON] Батько дітей має право щотижня забирати їх до місця свого проживання не менш ніж на 2 календарних дні або іншу кількість днів, яка може становити до 182 календарних днів на рік. Оскільки діти постійно проживають з матір"ю, то їх батько [PERSON] взяв на себе зобов"язання сплачувати аліменти у розмірі, визначеному в договорі. Заявники вважають, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, тому збереження шлюбу є недоцільним, в зв"язку з чим просили шлюб розірвати. В місячний термін заявники не звертались до суду із заявами про відмову від заяви про розлучення. В судовому засіданні [PERSON] підтримав заяву. [PERSON] в судове засідання, призначене до розгляду на 7 квітня 2017 року не з"явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, звернулася до суду з заявою, в котрій просила розглянути справу у її відсутності. В судовому засіданні 22 лютого 2017 року заявниця також просила розірвати шлюб. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, дослідивши докази, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. З копій свідоцтв про народження (а.с.14-17) вбачається, що [PERSON] народився 8 лютого 2006 року в м. Київ, [PERSON] народився 6 листопада 2007 року в м. Київ, [PERSON] народився 31 січня 2012 року в м. Київ, [PERSON] народився 31 січня 2012 року в м. Київ та їх батьками є [PERSON] та [PERSON]. З договору між батьками про місце проживання, виховання дітей та сплату аліментів на дітей, укладеного 26 жовтня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] (а.с.20-21) вбачається, що сторонами досягнуто згоди стосовно місця проживання та утримання спільних малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] Лук"яна Олександровича, [INFO], [PERSON], [INFO] З свідоцтва про шлюб (а.с.28) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 01 квітня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 37. Відповідно до положень ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та зобов"язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім"ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно положень ст. 234 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. За змістом ч.1,ч.3 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Проголошена Конституцією України охорона сім"ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 1 квітня 2006 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Яготинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 37. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Подружжя проживає окремо, веде різні бюджети, не підтримує шлюбних стосунків. Заявники категорично наполягають на розірванні шлюбу, переконані, що примирення між ними не відбудеться. Зокрема, заявниками надано договір про проживання, виховання дітей та сплату аліментів на дітей. Суд приходить до висновку, що зазначений договір відповідає інтересам усіх осіб. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов"язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим. Пункт 8 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2017 року містить роз"яснення, що розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 109 СК подружжя має право подати письмовий договір, в якому передбачити:- з ким з них будуть проживати діти; яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той із батьків, хто буде проживати окремо; умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Крім того, подружжя подає до суду договір про розмір аліментів на дитину (дітей). Судам слід перевіряти дотримання нотаріального посвідчення такого договору. У ньому сторони передбачають способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину тим з них, хто проживає окремо від дитини. Сторони передбачають у договорі також порядок, умови та форми (грошова і (або) натуральна) надання утримання одним з батьків. При розірванні шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подачі заяви, якщо її не відкликано хоча б одним із подружжя. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких заявники наполягають на розірванні шлюбу є обгрунтованими, подальше спільне життя і збереження сім"ї стали не можливим, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, а тому заява підлягає до задоволення. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що сімя розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер і його необхідно розірвати.

Outcome: approved