Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивачка-відповідачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, який в судовому засіданні підтримала вона та її представник, свої вимоги мотивує тим, що з 1994 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON], від шлюбу мають дітей: донька [PERSON], [INFO], син [PERSON] [INFO] В 2003 році шлюб був розірваний, однак сторони продовжували спільно проживати, 27.07.2010р. між [PERSON] та [PERSON] було повторно зареєстровано шлюб. Весь час позивач з відповідачем постійно проживали разом, вели спільний побут, виховували дітей. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.04.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. За час проживання однією сімєю, в 2007 році позивачка разом з відповідачем в кредит придбали автомобіль [NUMBER], 2007 року випуску, тип - легковий універсал - В, колір синій, номер шасі WFOUXXGAJU7T640G4, свідоцтво про реєстрацію ВМС02561І від 09.11.2007 р., кредит сторони спільно закінчили сплачувати в 2014 p., у кредитному договорі [PERSON] була поручителем. Тому позивачка-відповідачка [PERSON] просить суд: встановити факт проживання однією сім»єю її [PERSON] та [PERSON] в період часу з 01 січня 2004 року по 26 липня 2010 року; визнати за нею [PERSON] право власності на автомобіль [NUMBER], 2007 року випуску, тип- легковий універсал-В, синього кольору, кузов: № WFOUXXGAJU7Т64004; стягнути з неї [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію за ? частину автомобіля в розмірі 50000 грн.; поділити спільні кошти подружжя за договором вкладу, а також інші кошти, які перебувають на інши банківських рахунках [PERSON], стягнувши на користь [PERSON] 1/2 частину грошових коштів. Відповідач-позивач [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом, який в судовому засіданні підтримав він та його представник, мотивуючи тим, що факт проживання однією сімєю з [PERSON] в період часу з 01.01.2004 року по липень 2010 року визнав. Погодився, щоб автомобіль був у власності позивачки- відповідачки [PERSON], тому, що право власності по ? частину, унеможливить подальшу його експлуатацію. [PERSON] погодився на компенсацію 1/2 вартості автомобіля зі сторони [PERSON], але, не за заявленою його вартістю у 100000 грн., а за вартістю, яка буде визначена за результатами проведення авто товарознавчої експертизи. Враховуючи коливання курсу долару в 2014 році, сторонами, за взаємною згодою, для остаточного погашення боргу за договором банківського кредиту, у [PERSON] було взято в борг кошти у розмірі 10500 доларів США, що на момент позики складало 83926,50 грн. за курсом Національного Банку України 799,300 грн. за 100 доларів США, до теперішнього часу борг не повернуто. [PERSON] вважає, що при поділі майна подружжя обовязок, щодо боргу [PERSON], повинен бути розподілений між ними в солідарному порядку. Тому відповідач-позивач [PERSON] просить суд: виділити у власність [PERSON] автомобіль Ford Fusion 1.4, 2007 року випуску, номер кузову WFOUXXGAJU7T, номерний знак ВМ 8094АН, стягнувши з неї на користь [PERSON] компенсацію в рахунок вартості спірного автомобілю, половину його вартості згідно висновку автотоварознавчої експертизиз урахуванням дефектів; встановити солідарні обовязки, по 1/2 частині між ним [PERSON] та [PERSON], щодо погашення боргу за договором цільової позики від 10.01.2014 року укладеного між [PERSON] та [PERSON]. Третя особа - [PERSON], повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, вважає позови такими, що підлягають задоволенню частково з таких підстав. Судом встановлено, що 26 листопада 1994 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Сумської міської ради (а.с. 9). Від подружнього життя [PERSON] мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Вказаний шлюб між сторонами був розірваний 15 листопада 2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції від 13.11.2007 року (а.с.6). 27 липня 2010 року між сторонами вдруге було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 37 (а.с. 7). Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.04.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. За час проживання однією сімєю, в 2007 році [PERSON] в кредит придбали автомобіль [NUMBER], 2007 року випуску, тип - легковий універсал - В, колір синій, номер шасі WFOUXXGAJU7T640G4, кредит сторони спільно закінчили сплачувати в 2014 p., у кредитному договорі [PERSON] була поручителем.(а.с. 35-46) Зобовязання по кредитному договору №490051323 від 13.11.2007 були виконані сторонами в повному обсязі.(а.с. 66) За договором цільової позики від 10.01.2014 року, [PERSON] отримав від [PERSON] 10500 доларів США, із строком повернення до 01.01.2015 року.(а.с. 102) Згідно копії квитанції, на погашення кредитної заборгованості за кредитним договором №490051323 від 13.11.2007 року, [PERSON] було сплачено 10519 доларів США.(а.с. 105) Між сторонами склалися цивільно-правові відносини, які регулюються цивільним законодавством. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. З матеріалів справи вбачається, а позивачем не заперечується факт того, проживання однією сім»єю [PERSON] та [PERSON] в період часу з 01 січня 2004 року по 26 липня 2010 року, за таких обстави суд вважає необхідним встановити проживання однією сім»єю [PERSON] та [PERSON] в період часу з 01 січня 2004 року по 26 липня 2010 року, оскільки від встановлення цього факту залежить виникнення майнових прав позивачки на майно, набуте за час спільного проживання. Згідно ст. 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч.1 ст. 71 СК України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Відповідно до вимог ст. 372 ч.2 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Частина 3 ст. 372 ЦК України передбачає, що у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно ч. 2 ст. 183 ЦК України, неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Згідно ч. 1 ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Згідно ч. 2 ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №001/016/2016 від 10.03.2016 року, вартість автомобіля [NUMBER], 2007 року випуску, тип - легковий універсал - В, колір синій, номер шасі WFOUXXGAJU7T640G4 з урахуванням дефектів, станом на 08.09.2015 року складає 166792 грн.(а.с. 154-195) На підставі викладеного суд вважає необхідним поділити майно, набуте за час шлюбу подружжям [PERSON] та визнати за [PERSON] право власності на автомобіль [NUMBER], 2007 року випуску, тип- легковий універсал-В, синього кольору, кузов: № WFOUXXGAJU7Т64004.; припинити право власності [PERSON] на автомобіль [NUMBER], 2007 року випуску, тип- легковий універсал-В, синього кольору, кузов: № WFOUXXGAJU7Т64004, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію в розмірі половини вартості автомобіля 83396 грн. (166792 / 2= 83396) Відповідно до вимог ст. 10,11 ЦПК України, суд вирішує справи на засадах змагальності, не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах позовних вимог, на підставі поданих ними доказів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається я на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З матеріалів справи вбачається, що довідками: Державного ощадного банку України у філії -Сумське обласне управління АТ "Ощадбанк" відсутні відкриті та закриті депозитні рахунки на ім"я [PERSON] (а.с.117), ПАТ "Альфа-Банк" повідомив про відсутність (відкритих/закритих) в банку депозитних рахунків, відкритих на ім"я [PERSON] (а.с.225), довідкою АТ "Укрсиббанк" підтверджується те, що [PERSON] депозитних рахунків не відкривав, в 2012 році був відкритий розрахунковий зарплатний рахунок та картковий рахунок в UAH (а.с.226). Виписками щодо відкритих/ закритих депозитних рахунків у ПАТ КБ "Приватбанк" на ім"я [PERSON] підтверджується те, що з липня 2010 року до 27.04.2015 року були відкриті депозитні рахунки (а.с.130-144). На підставі викладеного суд вважає необхідним в задоволенні позовних вимог [PERSON] про розподіл грошових спільних коштів за договорами вкладів відмовити за необґрунтованістю, оскільки на час розгляду справи у [PERSON] відсутні кошти на депозитних рахунках. Позовні вимоги [PERSON] про встановлення солідарних обовязків за договором цільової позики від 10.01.2014 року не підлягають задоволенню, оскільки з договору вбачається, що строк виконання зобовязання настав 01.01.2015 р., однак жодних доказів на підтвердження існування зобовязання станом на момент винесення рішення суду, [PERSON] суду не надав. У відповідності з ст. 88 ЦПК України з суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] користь [PERSON] понесені судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 275 грн. та правової допомоги в розмірі 800 грн., а всього 1075 грн., а також стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 334 грн., оскільки при подачі зустрічного позову до суду ним було сплачено лише 500 грн. за подачу зустрічного позову до суду, замість 834 грн.

Outcome: approved