Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Бережанського районного суду Тернопільської області з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] , посилаючись на те, що подружнє життя між ними не складається, у зв"язку з тим, що в них різні погляди на подружнє життя та психологічна несумісність характерів, внаслідок чого між ними часто виникають сварки та непорозуміння, які негативно впливають на виховання їхнього сина. На протязі тривалого періоду сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення ведення між ними спільного господарства та сумісного проживання, відповідач коштів на утримання їхньої спільної дитини не надає, у зв"язку з чим вона вимушена була звернутися до суду про стягнення з нього аліментів, між ними втрачено почуття поваги та любові один до одного, їхній шлюб носить лише формальний характер, примирення між ними є неможливим, а тому вона просить суд розірвати їх шлюб. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та пояснила, що 04 лютого 2017 року у Тернопільському міському відділі РАЦС Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області вона зареєструвала шлюб із відповідачем . Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] .. Подружнє життя між ними не складається, у зв"язку з тим, що в них різні погляди на подружнє життя та психологічна несумісність характерів, внаслідок чого між ними часто виникають сварки та непорозуміння, які негативно впливають на виховання їхнього сина. На протязі тривалого періоду сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення ведення між ними спільного господарства та сумісного проживання, відповідач коштів на утримання їхньої спільної дитини не надає, у зв"язку з чим вона вимушена була звернутися до суду про стягнення з нього аліментів, між ними втрачено почуття поваги та любові один до одного, їхній шлюб носить лише формальний характер, примирення між ними є неможливим, а тому вона просить суд розірвати їх шлюб. Відповідач в судовому засіданні позов визнає та проти його задоволення не заперечує, оскільки дійсно подружнє життя між ними не складається. примирення між ними є неможливе, у зв"язку з чим подальше перебування в шлюбі є недоцільним. Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 лютого 2017 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] видане 04 лютого 2017 року, Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головноготериторіального управління юстиції у Тернопільській області. Від даного шлюбу у сторін народилася син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим 19 лютого 2019 року Виконкомом Мечищівської сільської ради, Бережанського району, Тернопільської області. Крім цього судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не складається, у зв"язку з тим, що в них різні погляди на подружнє життя та психологічна несумісність характерів, внаслідок чого між ними часто виникають сварки та непорозуміння, які негативно впливають на виховання їхнього сина. На протязі тривалого періоду сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення ведення між ними спільного господарства та сумісного проживання, відповідач коштів на утримання їхньої спільної дитини не надає, у зв"язку з чимпозивачка вимушена була звернутися до суду про стягнення з нього аліментів, між сторонами втрачено почуття поваги та любові один до одного, їхній шлюб носить лише формальний характер, примирення між ними є неможливим, а тому суд вважає, що перебування у даному шлюбі може перешкодити сторонам у реалізації їхніх інтересів. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, зберегти її неможливо, а тому шлюб слід розірвати. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Враховуючи, що позовні вимоги позивачки задоволено в повному обсязі, то сплачений нею при подачі до суду даного позову судовий збір в розмірі 840,80 грн. слід стягнути із відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved