Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

16.07.2018 року, законна представниця позивачів [PERSON] , звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила суд скасувати арешт на нерухоме майно, що належить [PERSON] , що померла [INFO] , накладений постановою ВДВС Овідіопольського РУЮ в Одеській області б/н від 09.04.2015 року, мотивуючи тим, що за життя спадкодавиці з неї рішенням Овідіопольського районного суду від 21.01.2015 року на користь ПАТ КБ «Приватбанк» було стягнуто 13459,95 грн. боргу та судовий збір в сумі 243,60 грн. В межах виконавчого провадження постановою ВДВС Овідіопольського РУЮ в Одеській області від 09.04.2015 р. було накладено арешт на все нерухоме майно боржника. Однак рішення суду виконано не було, постановою ВДВС Овідіопольського РУЮ в Одеській області від 26.06.2015 р. виконавчий документ - виконавчій лист № 509/5557/14 від 10.02.2015 р. було повернуто стягувачу ПАТ КБ «Приватбанк» на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» та з цього часу до сьогоднішнього дня стягувач повторно не звертався до ВДВС з виконавчим документом та не пред`являв його до виконання , а вказаний арешт заважає законному представнику позивачів оформити належним чином спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] Законна представниця позивачів в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, але надіслала до суду заяву, в якій вона повністю підтримала позов, і просила його задовольнити і слухати справу за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, але надіслав до суду заяву, в якій просив суд слухати справу за його відсутності . Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, але надіслав до суду заяву, в якій просив суд слухати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка є матір"ю двох неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. В процесі оформлення спадщини на дітей їх законним представником [PERSON] з"ясувалося, що державний нотаріус Овідіопольської районної державної нотаріальної контори Куралова Т.Д. не може видати свідоцтво про право на спадщину у зв"язку з накладенням арешту на все майно померлої. Арешт був накладений постановою державного виконавця Овідіопольського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області у зв"язку з стягненням боргу на користь ПАТ КБ «Приватбанк» на підставі рішення Овідіопольського районного суду від 21.01.2015 року. Постановою від 26.06.2015 року ВП № 46900061 виконавчий лист був повернутий стягувачу на підставі п.4 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Стягувач повторно не звертався до Овідіопольського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області та не пред"являв виконавчий лист для стягнення боргу. Незважаючи на відомості в постанові ВП № 46900061 від 26.06.2015 року про зняття арешту, арешт з нерухомого майна знятий не був, про що свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.05.2018 року № 124203831, де зазначено № запису про обтяження 9509146 від 28.04.2015 року, підстава виникнення обтяження постанова ВДВС Овідіопольського РУЮ від 09.04.2015 року, вид обтяження арешт нерухомого майна. На теперішній час законний представник неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] [PERSON] оформлює спадщину після смерті матері [PERSON] , однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину у зв"язку з накладенням арешту на все нерухоме майно спадкодавця. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Відповідно до ст. 1 Протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Стаття 41 Конституції України наголошує кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтями 316-320,321,328 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статями 386-393 ЦК України передбачено держава забезпечує рівний захист усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Пунктом 7 частини 1 статті 47 Закону передбачено - виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи майно боржника, розшук яких здійснювався органами Національної поліції, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку. Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав - арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Таким чином, з огляду на вищевикладені обставини справи, а саме, той факт, що існування арешту перешкоджає законному представнику позивачів оформити спадщину після смерті їх матері [PERSON] , та той факт, що виконавчий лист № 509/5557/14 виданий 10.02.2015 року Овідіопольським районним судом Одеської області про стягнення боргу з [PERSON] - було повернуто стягувачу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» і з цього часу до сьогоднішнього дня, стягувач повторно не звертався до ВДВС з виконавчим документом та не пред`являв його до виконання повторно, суд вважає, що відпали підстави, які слугували підставою для накладення арешту та оголошення заборони на його відчуження на майно боржника [PERSON] , померлої [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved