Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

Представник позивачки, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що наказом № 191-к від 26 вересня 2017 року [PERSON] звільнено з посади бухгалтера централізованої бухгалтерії відділу освіти Городенківської районної державної адміністрації за навмисне порушення своїх посадових обов"язків в корисливих цілях на підставі п. 2 ст. 41 КЗп П України. При врученні наказу про звільнення, позивачці було повідомлено, що управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності відділу освіти Городенківської районної державної адміністрації за період з 01 червня 2015 року оп 28 лютого 2017 року та окремих питань фінансово-господарської діяльності за період з 01 вересня 2012 року по 31 травня 2015 року, якою встановлено порушення чинного законодавства, що призвели до витрат фінасових та матеріальних ресурсів на загальну суму понад один мільйон гривень та за матеріалами ревізії відкрито кримінальне провадження № 12017090150000059 від 22 березня 2017 року за ч. 2 ст. 191 КК України. Так, згідно обвинувачення, позивачка протягом 2015-1016 навчального року та по лютий місяць 2017 року за 2016-1017 навчальний рік, як бухгалтер централізованої бухгалтерії відділу освіти, будучи службовою особою діяла умисно і шляхом зловживання своїм службовим стоавищем, у власних інтересах та в інтересах третіх осіб нарахувала та виплатила вчителям Стрільченської та Ясеневопільнівської шкіл Городенківського району подвійну заробітну плату, яку в документах проводила по двох лицевих листках, чим спричинила відділу освіти збитки на загальну суму 77057,18 грн. Зазначає, що звільнення працівника на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України передбачає, що працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір"я. Вважає, що позивачка, будучи звичайним рядовим бухгалтером, виконувала операції, які були постійно підзвітними головному бухгалтеру, виконання операцій, пов"язаних із безпосереднім обслуговуванням цінностей не становить основний зміст трудових обов"язків позивача. У судовому засіданні позивачка та її представник уточнені позовні вимоги підтримали повністю та просять визнати звільнення незаконним, поновити [PERSON] на роботі та стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу. Представник відповідача та третя особа в судове засідання не не з"явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, відзив на позовну заяву не надходив. Представник відповідача двічі не з"являвся в судові засідання, що призначались на 24 квітня та 10 червня 2019 року та подав суду клопотання про перенесення судового засідання в зв"язку із перебуванням представника у щорічній відпустці та у відрядженні, відповідно. Однак, суд не вважає такі причини неявки поважними, оскільки відділ освіти Городенківської районної державної адміністрації є юридичною особою, в штаті якої є інші працівники, що могли б представляти інтереси відповідача в суді, а тому вважає за можливе зі згоди позивача ухвалити заочне рішення по справі. Вислухавши позивачку та її представника, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, суд, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що наказом № 191-к від 26 вересня 2017 року [PERSON] звільнено з посади бухгалтера централізованої бухгалтерії відділу освіти Городенківської районної державної адміністрації за навмисне порушення своїх посадових обов"язків в корисливих цілях, тобто неправильне нараховування заробітної плати працівникам освіти та у зв"язку із втратою довір"я з боку власника, на підставі п. 2 ст. 41 КЗп П України. Згідно акту ревізії № 03-21/4 від 21 червня 2017 року фінансово- господарської діяльності відділу освіти Городенківської районної державної адміністрації за період з 01 червня 2015 року по 28 лютого 2017 року та окремих питань фінансово-господарської діяльності за період з 01 вересня 2012 року по 31 травня 2015 року, проведеної управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області, [PERSON] , як бухгалтер централізованої бухгалтерії відділу освіти, будучи службовою особою, діючи умисно, шляхом зловживання своїм службовим становищем, у власних інтересах та в інтересах третіх осіб нарахувала та виплатила вчителям Стрільченської та Ясеневопільнівської шкіл подвійну заробітну плату, яку в документах проводила по двох лицевих листках, чим спричинила відділу освіти збитки на загальну суму 77057,18 грн. На підставі матеріалів проведеної ревізії відкрито кримінальне провадження № 12017090150000059 від 22 березня 2017 року за ч. 2 ст. 191 КК України, яке на даний час не завершене. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір`я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу. У відповідності до п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів", звільнення з підстав втрати довір`я (п.2 ст.41 КЗпП) суд може визнати обгрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.п.) вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). При встановленні у передбаченому законом порядку факту вчинення працівниками розкрадання, хабарництва і інших корисливих правопорушень ці працівники можуть бути звільнені з підстав втрати довір`я до них і у тому випадку, коли зазначені дії не пов`язані з їх роботою. Із посадової інструкції бухгалтера відділу освіти Городенківської районної державної адміністрації Приймак Галини вбачається, що трудова діяльність позивачки не пов"язана із безпосереднім обслуговуванням грошових або товарних цінностей, вона не є матеріально відповідальною особою, а тому підстав для звільнення її із займаної посади на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України не було. Згідно листа Міністерства праці за № 65/06/186-19 від 02 квітня 2010 року, працівники підтприємства, установи, організації несуть відповідальність лише за пряму дійсну шкоду, лише в межах та в порядку, передбаченому законодавством та при умові, що така шкода спричинена винними противправними діями працівника. У відповідності до ст. 132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення [PERSON] і поновлення на посаді, є обґрунтованими. Разом з тим, згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Наведений у позові і визначений позивачем на підставі даних про заробітну плату позивача та перевірений судом математичний розрахунок і загальний розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 27 вересня 2017 року по 10 червня 2019 року в сумі 84026 грн. 75 коп., відповідачем не спростовувався, тому підлягають стягненню. Згідно зі ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відповідно до ч. 7 ст. 235 КЗпП України, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Згідно з п. 2 і п. 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 2) присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; 4) поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. Тому, дане рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць, підлягає негайному виконанню. На підставі ст.ст. 40-43, 132, 235-236 КЗпП України,

Outcome: approved