Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та вказав, що 27.06.2006 року між ним та відповідачем було укладено договір про надання кредиту №DNН4КР50800206, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 5760,96 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним, а також сплатити інші платежі, передбачені кредитним договором та можливі штрафні санкції. Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі, однак відповідач своїх зобов'язань не дотримався, у зв'язку з чим станом на 11.11.2014 року за ним утворилась заборгованість в сумі 105803,28 грн., в тому числі: непогашений кредит - 5480,20 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом - 30692,41 грн., 64116,23 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, та штрафи: 500 грн. - фіксована частина, 5014 грн. - процентна складова. Суму заборгованості, а також судові витрати просив стягнути з відповідача. У судове засідання сторони не з'явились, про місце та час розгляду справи повідомлені належно, відповідач причину своєї неявки не повідомив, представник позивача за довіреністю просив розглядати справу в його відсутності, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Суд, ухваливши про заочний розгляд справи та дослідивши її матеріали, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з урахуванням такого. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст.ст. 526,527,530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов*язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов*язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 того ж Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 тієї ж статті). Частиною 1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов*язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ст.1050 того ж Кодексу, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов*язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу, а якщо договором встановлений обов*язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. З кредитного договору №DNН4КР50800206 від 27.06.2006 року судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання кредиту, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 5760,96 грн. за умови сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним, а також сплатити інші платежі, передбачені кредитним договором та можливі штрафні санкції. Згідно з п.4.2 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка" ("Стандарт"), які є невід"ємною частиною кредитного договору, сторони домовились, що при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту позичальник сплачує відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі, які сплачуються позичальником окремо понад зазначену у заяві суми щомісячного платежу. Відповідно до п.5.3 зазначених Умов, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш, ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Як встановлено судом, від початку отримання кредиту жодного платежу в рахунок погашення заборгованості відповідач не здійснив, доказів відсутності заборгованості чи наявності її в меншому розмірі суду не надав. З урахуванням наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості по кредиту, по процентах за користування кредитом та штрафних санкцій підлягають задоволенню у повному обсязі як такі, що ґрунтуються на договорі та законі, а тому стягує з відповідача 41687,05 грн. (5480,20 грн. + 30692,41 грн. + 500 грн. + 5014,44 грн. = 41687,05 грн.). Задовольняючи частково вимогу позивача про стягнення пені за порушення виконання зобов"язань в розмірі 64116,23 грн., суд виходить з того, що, відповідно до ч.1 ст.1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий розгляд справи. Відповідно до ч.3 ст.551, ч.2 ст.623 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків; розмір збитків, завданих порушенням зобов"язання, доказується кредитором. Усупереч цим положенням та засадам змагальності сторін, визначеним ст.10 ЦПК України, доказів на підтвердження розміру збитків позивач суду не надав. На підставі наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що можливі збитки позивача покриваються як процентами, нарахованими у подвійному розмірі, так і штрафними санкціями, а тому зменшує розмір пені до 1 грн. Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з того що, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Тому суд, здовольнивши позов на 40%, у такому ж співвідношенні стягує на користь позивча судові витрати по сплаті судового збору в сумі 346,74 грн.

Outcome: partial