Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до Приватного нотаріуса Добропільського районного нотаріального округу Молодняк О.В., який уточнила заявою від 25.06.2019 року, та просила суд визнати заяву про скасування заповіту нікчемною та визнання її спадкоємцем за заповітом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] померла [PERSON] , яку позивач доглядала, разом проживала, вела із нею спільне господарство, та яку позивач поховала після смерті. Позивач зазначає, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Будь-яких родичів у померлої не було, догляд за нею здійснювала позивач і за рік до смерті [PERSON] склала на користь позивача заповіт, який 28.09.2017 року було посвідчено приватним нотаріусом Добропільського районного нотаріального округу Донецької області. Згідно даного заповіту [PERSON] на випадок її смерті зробила розпорядження про те, що все її майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і все те, що буде належати їй на день смерті та на що вона за законом матиме право, заповідає [PERSON] , тобто позивачу, а у разі її смерті раніше або одночасно з [PERSON] , - [PERSON] . Позивач також зазначає, що [PERSON] мала вади зору і не могла самостійно прочитати та підписати заповіт, в зв"язку із чим текст заповіту в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] було прочитано у нотаріуса в голос, після чого за особистим дорученням [PERSON] підписаний [PERSON] , про що мається відмітка в тексті заповіту. Позивач зазначає, що після смерті [PERSON] звернулася у встановлений законом шестимісячний строк, а саме- 26.09.2018 року до приватного нотаріуса Молодняк О.В. з метою подання заяви про прийняття спадщини. Нотаріус повідомила позивача про необхідність провести оплату нотаріальних послуг за відкриття спадкової справи та призначила дату прийому. Позивач того ж дня сплатила необхідну суму нотаріусу і 01.10.2018 року прибула на прийом до Молодняк О.В. разом зі своєю донькою [PERSON] , де позивач отримала витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі, виданий 26.09.2018 року за № 53444324, який чомусь було видано приватним нотаріусом Добропільського міського нотаріального округу Молодняк Л.П., хоча остання жодного разу не бачила позивача. Позивач зазначає, що нотаріус Молодняк О.В. поклала перед позивачем та її донькою напечатані за допомогою комп`ютера документи, а саме: від імені доньки [PERSON] - заяву про прийняття спадщини за законом, датовану 26.09.2018 року за № 664, від імені позивача [PERSON] - заяву про відмову від прийняття спадщини, датовану 26.09.2018 року за № 665, і сказала, щоб останні підписували вказані документи, бо так для них буде краще. Після того, як позивач з донькою підписали вказані заяви, Молодняк О.В. , зробивши паузу, повідомила, що заповіт, складений на ім`я позивача [PERSON] , померла скасувала своєю заявою і продемонструвала їм вказану заяву. Позивач зазначає, що у неї виникли сумніви щодо повідомленого нотаріусом Молодняк О.В. про скасування заповіту, оскільки вона сумлінно та чесно виконувала обов`язки щодо догляду за [PERSON] , піклувалася про неї, про скасування заповіту [PERSON] ніколи не згадувала, а навпаки часто в розмовах з позивачем нагадувала про те, що залишає їй дім. Окрім того, позивач вважає, що заповіт, який [PERSON] склала, остання не могла скасувати самостійно, оскільки фізично не мала можливості цього зробити, так як мала вади зору, а нотаріус, виконуючи нотаріальну дію, допустила порушення, передбачене ч. 1 ст. 1257 ЦК України, (заповіт,в даному випадку,- заява про скасування заповіту, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення), внаслідок чого є нікчемним. Позивач вважає, що нотаріус, достовірно знаючи, що [PERSON] мала вади зору, здійснила нотаріальну дію щодо прийняття заяви про скасування заповіту з грубим порушенням вимог закону, оскільки позивач має сумнів, що спадкодавиця могла прочитати те, що було написано в самій заяві, будь-яких відміток про те, що нотаріусом був прочитаний вголос текст заяви, в документів немає, тому скасування заповіту та внесення до нього змін здійснюється в порядку, встановленому ЦК України для посвідчення заповіту, всі вимоги, які стосуються посвідчення заповіту, мають бути враховані і при скасуванні заповіту або внесенні до нього змін, зокрема, якщо заповіт було укладено за участю свідків, його скасування або зміна також мають здійснюватися за участю свідків, однак ці вимоги при складанні заяви про скасування заповіту від 06.10.2017 року, що була прийнята приватним нотаріусом Молодняк О.В. від [PERSON] , виконані не були, тому дана заява прийнята та зареєстрована в реєстрі за № 701 з порушенням вимог законодавства. На підставі викладеного позивач просила суд визнати нікчемною заяву [PERSON] про скасування заповіту від 06.10.2017 року, прийняту приватним нотаріусом Добропільського районного нотаріального округу Донецької області Молодняк Ольгою Володимирівною від [PERSON] , скасувавши її реєстрацію в реєстрі за № 701, а також визнати позивача [PERSON] спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідачем по справі до суду було подано відзив на позовну заяву, в якій вона зазначила, що не погоджується із позовними вимогами [PERSON] , вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Також відповідач зазначила, що нею дійсно 28.09.2017 року був посвідчений заповіт [PERSON] , [INFO] , за реєстром № 687, яка перед тим повідомила , що не може сама прочитати та підписати заповіт, тому відповідно до норм чинного законодавства нотаріус попередила заповідача про необхідність визначити двох свідків та особу, яка буде підписувати заповіт від імені заповідача. В той день вона не могла ставити під сумнів та перевіряти за будь-якими довідками стан здоров"я [PERSON] , і тому вважала доцільним залучення заповідачем [PERSON] до процесу оформлення заповіту свідків та особи, що підпише заповіт, і тому, відповідач була здивована, коли [PERSON] через нетривалий проміжок часу прийшла до неї знову одна без будь-якого супроводу та стала вимагати скасування заповіту. Відповідач зазначає, що [PERSON] розповіла, що [PERSON] її обіжає, не допомагає їй так, як обіцяла, відібрала у неї заповіт та документи на будинок, в зв`язку з чим вона хоче скасувати заповіт. Відповідач також зазначає, що пропонувала [PERSON] скласти новий заповіт на будь-кого іншого, але остання відмовилася, при розмові вона проявила розуміння щодо наслідків скасування заповіту та знала, що у випадку відсутності спадкоємців, спадщина за рішенням суду буде визнана відумерлою та перейде до територіальної власності м. Добропілля, та після роз"яснення їй наслідків, [PERSON] твердо вказала про свої наміри щодо скасування заповіту. Відповідач зазначає, що пам"ятаючи, що заповіт підписувала від імені [PERSON] інша особа, запитала, хто за неї поставить підпис, на що [PERSON] повідомила, що має намір підписати цю заяву самостійно, і після чого відповідач запропонувала [PERSON] написати про своє бажання самостійно, на що остання погодилася та власноручно на білому аркуші написала «Отминяю завищене на [PERSON] » (зі збереженням орфографії), в зв`язку з чим відповідач почала виконувати нотаріальну дію щодо прийняття заяви про скасування заповіту, вирішивши, що цей напис буде додатковим підтвердженням її намірів, тому на цьому ж аркуші роздрукувала заяву заповідача та залишила багато місця для підпису, який вона і вчинила в присутності нотаріуса. Відповідач зазначає, що після підписання заяви [PERSON] одразу внесла зміни до Спадкового реєстру про скасування заповіту, та видала [PERSON] відповідний витяг про це. Відповідач вважає, що нею було дотримано всі вимоги, передбачені чинним законодавством щодо оформлення вказаної заяви, а висновки позивача щодо обов`язку нотаріуса запрошувати свідків для оформлення заяви про скасування заповіту не відповідають вимогам законодавства, оскільки якщо заявниця на день звернення до нотаріуса почувалася здоровою, могла сама розмовляти, читати та писати, оскільки самостійно написала на листі своє бажання про скасування заповіту, і вона мала повне право не залучати свідків, що вона і зробила. Відповідач зазначає, що посвідчила справжність підпису [PERSON] на вказаній заяві, про що в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій внесено запис. Окрім того, відповідач звертає увагу суду на те, що спадкова справа до майна [PERSON] , яка померла [INFO] , була відкрита приватним нотаріусом Добропільського міського нотаріального округу Молодняк Л.П., оскільки померла була зареєстрована в м.Добропілля Донецької області. Окрім того, відповідач зазначає, що позичач неодноразово приходила до нотаріальної контори та була на прийомі як у Молодняк Л.П. , якою відкрито спадкову справу, так і у відповідача по справі, яка лише надавала їй консультації . Відповідач також зазначає, що жодним чином не була заінтересована в скасуванні заповіту [PERSON] , яка до того вже неодноразово складала та скасовувала заповіти на користь інших осіб, та якій достоменно було відомо процедуру оформлення та наслідки таких дій. Також відповідач зазначила, що позивач її невірно визначив як відповідача щодо позовних вимог про визнання позивача спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , оскільки відповідачем у вказаному випадку мають бути або інші спадкоємці, які прийняли спадщину, або орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а нотаріус, в свою чергу, має залучатися до участі в справі як треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, якщо позивач обґрунтовує недійсність правочину посиланням на неправомірні дії нотаріуса, та оскільки [PERSON] на момент смерті була зареєстрована в м. Добропіллі, де й було відкрито спадкову справу, тому відповідачем у справі повинна бути Добропільська міська рада. Ухвалою судді Доропільського міськрайонного суду Донецької області Мацишин Л.С. від 26.09.2019 року за вказаним позовом було відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання.Згідно ухвали судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області Мацишин Л.С. від 08.10.2019 року підготовче провадження у вказаній справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 05.02.20 № 68 було призначено повторний автоматизований розподіл вказаної судової справи між суддями в зв`язку з перебуванням судді Мацишин Л.С. у відпустці в зв`язку з вагітністю та пологами з 03.02.2020 року по 12.04.2020 року включно. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2020 року вказану цивільну справу було передано на розгляд судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області Корнєєвій В.В., яка своєю ухвалою від 17.02.2020 року прийняла справу до свого провадження та призначила судове засідання з розгляду вказаної справи. Судові засідання неодноразово відкладалися на підставі заяв сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання 12.11.2020 року не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, в матеріалах справи міститься заява з проханням проводити розгляд справи без її участі. Представник позивача [PERSON] , підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, зазначивши, що позивач по справі [PERSON] є її матір`ю, яка протягом останніх декількох років проживала з [PERSON] , доглядала за нею, оскільки [PERSON] мала серйозні проблеми із зором та не мала змоги самостійно себе обслуговувати. У 2017 році [PERSON] у нотаріуса в присутності двох свідків склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно [PERSON] , а у випадку відмови її від спадщини, або смерті раніше заповідача або одночасно з ним, - [PERSON] . В зв`язку з тим, що бабуся мала серйозні проблеми зі здоров`ям, вона не могла самостійно ані прочитати, ані підписати заповіт, через що підпис за особистим розпорядженням [PERSON] ставив [PERSON] , який є чоловіком представника позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] [PERSON] разом з позивачем [PERSON] звернулися до нотаріальної контори з метою оформити свої спадкові права, де нотаріус Молодняк О.В. надала їм дві заяви: для [PERSON] - заяву про відмову від прийняття спадщини, для [PERSON] - заяву про прийняття спадщини, запропонувавши підписати вказані заяви та запевнивши вказаних осіб, що так для них буде краще. Після того, як особи підписали надані їм заяви, нотаріус Молодняк О.В. повідомила, що [PERSON] після складання заповіту через деякий час самостійно звернулася до неї із проханням скасувати вищезгаданий заповіт, на що нотаріусом Молодняк О.В. було вчинено відповідні дії щодо скасування заповіту. Представник позивача вважає, що нотаріусом було грубо порушено порядок оформлення заяви про скасування заповіту, оскільки вчинення вказаної нотаріальної дії відповідно до вимог законодавства повинно було проводитися в тому ж порядку, що й оформлення заповіту, тобто в присутності двох свідків. Окрім того, нотаріус Молодняк О.В. була обізнана про той факт, що [PERSON] мала серйозні вади зору та фактично не могла самостійно нічого написати та прочитати. Представник позивача зазначає, що в порушення вимог закону в тексті вказаної заяви про скасування заповіту відсутні відомості щодо того, що зміст вказаного документу прочитано нотаріусом особі вголос, що є суворим порушенням правил ведення діловодства. Представник позивача - адвокат Лукашков В.О. позовні вимоги [PERSON] підтримав, просив їх задовольнити, також зазначивши, що порядку оформлення вказаної заяви нотаріусом дотримано не було, окрім того, останньою було надано [PERSON] пустий аркуш паперу, де бабуся щось написала, і потім на цьому ж аркуші було роздруковано вже печатний текст заяви про скасування заповіту, що є порушенням встановленого порядку з боку нотаріуса. Окрім того, враховуючи, що заява про скасування заповіту не містить відомостей, що зміст документу було прочитано вголос бабусі, в зв`язку з чим підтвердити справжнє волевиявлення [PERSON] неможливо. Також представник позивача просив суд звернути увагу на той факт, що нотаріусом Молодняк О.В. було взято плату з бабусі за оформлення вказаної заяви в розмірі лише - 1 грн., що свідчить про той факт, що нотаріус мала зацікавленість у проведенні вказаних дій. Відповідач Молодняк О.В. та її представник - адвокат Оніпко Н.О. в судових засіданнях проти задоволення позовних вимог заперечували, просили відмовити в їх задоволенні, надавши в судових засіданнях пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву. Також відповідач суду повідомила, що нею було дотримано всі вимоги закону при оформленні як заповіту, так і заяви про скасування заповіту, і коли [PERSON] через невеликий проміжок часу після складання заповіту прийшла до неї сама з метою скасувати заповіт, вона більше години із [PERSON] розмовляла аби пересвідчитися в її намірах, роз"яснювала їй наслідки скасування заповіту, пропонувала оформити новий заповіт на інших осіб, зазначивши, що в противному разі спадщина перейде державі, проте бабуся категорично відмовилася. Також [PERSON] їй повідомила, що [PERSON] її обіжає, належним чином за нею не доглядає, в зв`язку з чим вона має намір скасувати заповіт. Нотаріус також зазначила, що вона не є лікарем та не має медичної освіти, а тому в неї немає жодних правових підстав для того, щоб будь-яким чином сумніватися в дієздатності особи, але для того, щоб впевнитися в дійсному волевиявленні особи, вона запропонувала [PERSON] викласти своє бажання на аркуші паперу, на що остання погодилася та самостійно написала « Отминяю завищене на [PERSON] » , після чого у неї не залишилося сумнівів в тому, що [PERSON] дійсно бажає це зробити, і вона почала оформлювати нотаріальне посвідчення цієї заяви із використанням при цьому цього аркушу із написом [PERSON] . Щодо оплати вказаної нотаріальної дії, нотаріус пояснила, що вартість вчинення нотаріальних дій узгоджується безпосередньо з особою за домовленістю, і тому, враховуючи майновий стан особи, було узгоджено саме зазначений в реєстраційному журналі розмір оплати - одна гривня. Також відповідач суду повідомила, що дійсно надавала консультації позивачу та представнику позивача [PERSON] щодо оформлення їх спадкових прав, коли вони прийшли в контору нотаріуса Молодняк Л.П. яка знаходиться в одному приміщенні із конторою відповідача, оскільки має право надавати такі консультації згідно закону та договору про співпрацю приватних нотаріусів від 03.09.2012 року, але, при цьому всі перевірки, підготовка заяв, реєстрація спадкової справи проводились працівниками приватного нотаріуса Добропільського міського нотаріального округу Молодняк Л.П. Також відповідач звернула увагу суду на той факт, що вона не є належним відповідачем у справі, оскільки вимога позивача про визнання спадкоємцем до майна померлої [PERSON] ніяким чином нотаріуса не стосується, а враховуючи той факт, що інших спадкоємців у померлої [PERSON] немає, то відповідачем доцільно залучити орган місцевого самоврядування, на території якого відкрилася спадщина, в даному випадку - Добропільську міську раду. Допитана в судовому засіданні 04.06.2020 року в якості свідка [PERSON] суду показала, що вона є квартальною по [ADDRESS] та проживає в 50 м від будинку [PERSON] , а також повідомила, що [PERSON] регулярно здійснювала догляд за [PERSON] , оскільки остання мала дуже поганий зір через захворювання на глаукому, в зв`язку з чим вона не мала змоги самостійно себе обслуговувати, взагалі нічого не бачила та впізнавала людей лише за голосом. Окрім того, [PERSON] дуже погано ходила, пересувалася за допомогою дитячої коляски, іноді могла ходити містом і губилася, сторонні люди приводили її додому. Свідок також суду повідомила, що [PERSON] казала, що написала заповіт на [PERSON] , проте їй не було нічого відомо про той факт, що [PERSON] скасувала вказаний заповіт, оскільки [PERSON] завжди була поруч з бабусею, допомагала їй у всьому, про інші заповіти [PERSON] ніколи не розповідала, на позивача ніколи не скаржилася. Допитаний в судовому засіданні 04.06.2020 року в якості свідка [PERSON] суду показав, що позивач в справі [PERSON] є його тещею, яка здійснювала постійний догляд за [PERSON] . Близько двох років тому [PERSON] у нотаріуса Молодняк О.В. в м. Добропіллі по вул. Банковій написала заповіт, і він був рукоприкладчиком [PERSON] , оскільки вона не бачила, в зв`язку з чим [PERSON] поставив свій підпис в заповіті. Для оформлення заповіту він привіз бабусю до нотаріальної контори своєю машиною, де нотаріус почала запитувати, чи може бабуся сама прочитати заповіт, підписати його, на що [PERSON] відповіла, що не може цього зробити, оскільки нічого не бачить. Після складання заповіту в присутності свідків нотаріус прочитала вголос зміст заповіту, і свідок розписався у самому заповіті, а також в книзі замість бабусі. Про скасування заповіту свідку нічого не було відомо.Окрім того, свідок суду пояснив, що його теща [PERSON] проживала постійно з [PERSON] протягом останніх двох років, іноді свідок приїжджав, щоб допомогти по господарству, заходив до будинку, останній час перед смертю [PERSON] впізнавала людей лише за голосом та погано чула. Суд, заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків: Згідно матеріалів справи будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про право власності на житло від 21.06.1993 року, на якому міститься відмітка про те, що на 1/2 житлового будинку, який належав [PERSON] , померлому [INFO] , видано гр. [PERSON] Добропільською держнотконторою свідоцтво про право на спадщину за законом 14 серпня 1997 року (а.с. 9). Право власності на вказаний будинок підтверджується також копією довідки № 1976 від 16.07.2013 року, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Добропільське бюро технічної інвентаризації» (а.с. 10). З матеріалів справи вбачається, що 28.09.2017 року [PERSON] оформила заповіт, який було посвідчено приватним нотаріусом Добропільського районного нотаріального округу Донецької області Молодняк О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 687. Згідно вказаного заповіту [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження: все її майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті та на що вона за законом матиме право, вона заповідала [PERSON] , а у разі її смерті раніше заповідача або одночасно з нею, або у разі відмови спадкоємця від спадщини чи неприйняття спадщини з будь-яких причин, все своє майно [PERSON] заповідала [PERSON] (а.с. 11). Також у вказаному заповіті містяться відомості про те, що цей заповіт на прохання та зі слів заповідача записано нотаріусом за допомогою технічних засобів, зачитано вголос свідками заповідача [PERSON] та [PERSON] . В зв`язку з тим, що заповідач [PERSON] не може особисто прочитати уголос та підписати текст заповіту, внаслідок вад зору, згідно зі ст. 1253 ЦК України заповіт посвідчено в присутності вказаних свідків. Окрім того, в зв`язку з тим що заповідач [PERSON] не може особисто прочитати уголос та підписати текст заповіту, внаслідок вад зору, з її особистим дорученням, в її присутності, текст цього заповіту до його підписання зачитаний уголос запрошеними заповідачем свідками, а після прочитання, в присутності приватного нотаріуса Добропільського районного нотаріального округу Донецької області Молодняк О.В і свідків, в двох примірниках о 14 годині 25 хвилин підписав [PERSON] , [INFO] . Вказаний заповіт було зареєстровано в Спадковому реєстрі за № 687 28.09.2017 року, про що свідчить копія Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 49276929, наданого приватним нотаріусом Молодняк О.В. (а.с. 12). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 13.09.2018 року Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , відповідний актовий запис № 449 від 13.09.2018 року (а.с. 8). Вказаний факт також підтверджується копіями довідок про причини смерті [PERSON] від 12.09.2018 року, а також поліцейського СРПП Добропільського ВП Покровського ВП ГУ НП в Донецькій області про відсутність ознак насильницької смерті у [PERSON] (а.с. 7). Як зазначила позивач в позові, саме вона здійснила захоронення померлої [PERSON] після смерті, оскільки бабуся була одинока та не мала інших родичів, на момент смерті позивач проживала разом із нею. Позивачем було надано до суду копію товарного чеку № 36, виданого ФОП [PERSON] від 11.09.2018 року на підтвердження факту понесених витрат на здійснення поховання померлої [PERSON] (а.с. 20). З матеріалів справи вбачається, що на день смерті [PERSON] [PERSON] проживала разом з нею за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить копія довідки Відділу реєстрації Добропільської міської ради № 14/4709 від 24.09.2018 року, копія довідки голови квартального комітету Федоренко Л.І. по вул. Московській від 25.09.2018 року (а.с. 22), а також копія акту від 21.03.2019 року, складеного депутатом Добропільської міської ради Ульянич О.В. за участю сусідів щодо постійного проживання [PERSON] разом із [PERSON] з липня 2017 року по [INFO] (а.с. 23). Позивачем також було надано до суду копію довідки завідувача ПС м. Добропілля СШМД м. Мирноград ВСП КЛПУ «ОЦЕМД та МК» від 22.03.2019 року, згідно якої [PERSON] неодноразово викликала ШМД за період з 29.12.2015 року по 18.08.2018 року та знаходилася поряд з хворою [PERSON] і здійснювала медичний та соціальний догляд за адресою: [ADDRESS] (а.с. 25) Вказаний факт підтверджується також копією довідки, виданої 25.03.2019 року КНП «Добропільський ЦПМСД Добропільської міської ради» Амбулаторія № 1 (а.с. 27). Окрім того, позивачем було надано до суду копію довідки КЗОЗ «Добропільська ЛІЛ» Поліклінічне відділення № 1, згідно якої [PERSON] , 1927 р.н., знаходилась під наглядом окуліста з 1997 року, зір правого ока складав - 0,08, лівого - 0,8, стаціонарно проходила лікування у 1997 та 1998 роках у очному відділенні м. Красноармійська (а.с. 27). Вказаний факт підтверджується також відомостями з медичної картки [PERSON] , яку було надано для огляду КНП «Добропільський центр первинної медико-санітарної допомоги» Добропільської міської ради на виконання ухвали суду від 24.07.2019 року. Таким чином, позивачем було надано докази на підтвердження факту спільного проживання разом із [PERSON] з липня 2017 року по [INFO]. В той же час, із наданих позивачем доказів не вбачається, що [PERSON] станом на 06.10.2017 року не могла самостійно пересуватися та самостійно дістатися до нотаріуса Молодняк О.В . Про те, що [PERSON] могла самостійно пересуватися містом Добропілля в судовому засіданні повідомили свідок [PERSON] , а також представник позивача [PERSON] , що підтверджує ствердження відповідача Молодняк О.В. про те, що 06.10.2017 року [PERSON] самостійно прийшла до відповідача. Окрім того, факт знаходження [PERSON] 06.10.2017 року в конторі відповідача стороною позивача не оспорюється. Представник позивача -адвокат Лукашков В.О. зазначив, що саме з причини недотримання відповідачем форми та порядку вчинення нотаріальної дії- посвідчення заяви про скасування заповіту(відсутність свідків, рукоприкладчика, незазначення про те, що заяву було зачитано вголос), він не може пересвідчитися в справжності волевиявлення [PERSON] . Згідно матеріалів спадкової справи № 278/2018, відкритої приватним нотаріусом Добропільського міського нотаріального округу Донецької області Молодняк Л.П. до майна померлої [INFO] [PERSON] ,яку було витребувано ухвалою суду від 08.10.2019року(а.с.77), [PERSON] своєю заявою від 06.10.2017 року скасувала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Добропільського районного нотаріального округу Донецької області Молодняк О.В. 28.09.2017 року і зареєстрований в реєстрі за № 687. На вказаній заяві міститься надпис «Отминяю завищание на [PERSON] , [INFO] » (із збереженням мови та орфографії), а також проставлений підпис [PERSON] (а.с. 97 зв.). Вказану заяву було зареєстровано в реєстрі за № 701. Таким чином, факт перебування [PERSON] у нотаріуса Молодняк О.В. 06.10.2017 року стороною позивача не оспорюється, а лише оскаржуються дії нотаріуса Молодняк О.В. з причини недотримання встановленого порядку оформлення вчинення нотаріальної дії - посвідчення заяви скасування заповіту, при цьому справжність почерку та підпису [PERSON] на вказаному документі стороною позивача також не оспорюється. Ствердження представників позивача в судвоому засіданні про те, що нотаріусом Молодняк О.В. вчинялися дії щодо направлення руки [PERSON] для вчинення вказаних написів, також не заслуговують на увагу суду, оскільки в судовому засіданні не було надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження вказаних обставин. З матеріалів спадкової справи вбачається, що 26.09.2018 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Добропільського міського нотаріального округу Молодняк Л.П. із заявою про відмову від спадщини, в якій зазначила, що їй відомо про її права на спадщину за заповітом до майна померлої [INFO] [PERSON] , і від вказаної спадщини за заповітом вона відмовляється. Також [PERSON] було роз`яснено нотаріусом її право на відкликання вказаної заяви та її скасування протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, тобто до [INFO] (а.с. 89). Окрім того, 26.09.2018 року [PERSON] також звернулася до приватного нотаріуса Добропільського міського нотаріального округу Молодняк Л.П. із заявою про прийняття спадщини за законом, яка складається з житлового будинку [ADDRESS] , який належав померлій [INFO] [PERSON] (а.с. 88). На підставі вказаної заяви приватним нотаріусом Молодняк Л.П. було відкрито спадкову справу № 278/2018, про що свідчить копія Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 53444324 від 26.09.2018 року (а.с. 93). 26 лютого 2019 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Добропільського міського нотаріального округу Донецької області Молодняк Л.П. із заявою про відкликання заяви про відмову від спадщини, в якій зазначила, що їй 26.09.2018 року нотаріусом доведено до відома, що вищезгаданий заповіт [PERSON] був скасований заповідачем, шляхом подання заяви про скасування заповіту від 06.10.2017 року, і [PERSON] цією заявою доводить до відома нотаріуса, що заяву про відмову від прийняття спадщини, відповідно до ст. 1273 ЦК України, вона відкликає (а.с. 99). Згідно матеріалів справи, [PERSON] 18 березня 2019 року подала приватному нотаріусу Добропільського міського нотаріального округу Донецької області Молодняк Л.П. заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 100). Постановою приватного нотаріуса Молодняк Л.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.03.2019 року № 237/02-31 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] було відмовлено, оскільки вона не є спадкоємцем [PERSON] ані за заповітом, ані за законом (а.с. 100 зв.). 21 березня 2019 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Молодняк Л.П. із заявою про прийняття спадщини за заповітом, в якій просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на спадкове майно у вигляду житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 102, 103).Постановою приватного нотаріуса Добропільського міського нотаріального округу Молодняк Л.П. від 21.03.2019 року № 255/02-31 [PERSON] в оформленні свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , тому що вчинення такої нотаріальної дії суперечить законодавству України, заповіт [PERSON] було скасовано, а тому [PERSON] не є спадкоємцем вказаної особи ані за заповітом, ані за законом (а.с. 104). Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто (стаття 1234 ЦК України).Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем (абзац 1 частини другої статті 1247 ЦК України). Відповідно до статті 1248 ЦК України нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу). З системного аналізу наведених норм можна дійти висновку, що якщо заповідач має фізичні вади, які позбавляють його можливості прочитати заповіт, посвідчення заповіту відбувається лише при свідках. Недотримання вказаної вимоги щодо форми заповіту та його посвідчення відповідно до частини першої статті 1257 ЦК України має наслідком нікчемність заповіту. Заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі (частина перша та друга статті 1257 ЦК України). Згідно ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 і 231 цьогоКодексу. Заповідач має право у будь-який час внести до заповіту зміни. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться заповідачем особисто. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться у порядку, встановленому цим Кодексом для посвідчення заповіту і підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Згідно п.п. 6.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595 від 22.02.2012, нотаріус, завідувач державного нотаріального архіву при одержанні заяви про скасування чи зміну заповіту, а також за наявності нового заповіту, який скасовує чи змінює раніше складений заповіт, роблять про це відмітку на примірнику заповіту, що зберігається у справах нотаріуса, у державному нотаріальному архіві, і відмітку в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій та в алфавітній книзі обліку заповітів. Підпунктом 6.3 вказаного Порядку встановлено, що справжність підпису на заяві про скасування або зміну заповіту має бути нотаріально засвідчена. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року в справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18) зроблено висновок, що «підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами». В постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2019 року у справі № 759/2328/16-ц (провадження № 61-5800зпв18) зроблено висновок, що «нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (частина друга статті 215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою «текстуальної» недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. З позицій юридичної техніки така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах «нікчемний», «є недійсним». В постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 травня 2018 року в справі № 756/14304/15-ц (провадження № 61-11896св18) зроблено висновок по застосуванню частини другої статті 1257 ЦК України та вказано, що «для дійсності заповіту волевиявлення заповідача має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Воля - це внутрішнє бажання заповідача визначити долю спадщини на випадок своєї смерті шляхом складання особистого розпорядження (заповіту). Волевиявлення - це зовнішній прояв внутрішньої волі, який знаходить своє втілення в заповіті, складеному та посвідченому відповідно до вимог, передбачених ЦК України». Згідно ч.1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів цивільної справи вбачається, що [PERSON] як на час складення заповіту, так і на час подання заяви про скасування заповіту мала вади зору, що підтверджується наданими позивачем довідками та записами в медичній картці [PERSON] , яку було витребувано ухвалою суду 24.07.2019 року(а.с.53-54) та досліджено в судовому засіданні. Однак, в той же час, з матеріалів справи вбачається, що заяву про скасування заповіту 06.10.2017 року було написано [PERSON] самостійно, справжність її почерку та підпису стороною позивача не оспорюється, і окрім того, стороною позивача не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження однозначної неможливості та нездатності [PERSON] написати та прочитати текст заяви про скасування заповіту, здійснити відповідний підпис. Окрім того, клопотання про проведення судово-медичної експертизи щодо стану здоров"я [PERSON] на час подання заяви про скасування заповіту сторонами по справі в судовому засіданні не заявлено. Суд вважає, що заява про скасування заповіту від 06.10.2017 року, справжність підпису [PERSON] на якій було посвідчено приватним нотаріусом Добропільського районного нотаріального округу Донецької області Молодняк О.В., відповідає вимогам закону щодо її форми, а саме вона викладена у вигляді письмового документу, який був підписаний власноруч [PERSON] , справжність підпису якої стороною позивача не оспорюється. Окрім того, судом в ході судового розгляду було оглянуто справу № 02-33 «Реєстр для реєстрації нотаріальних дій» (том № 1), зі змісту якої вбачається, що нотаріусом відповідно до вимог законодавства було проведено відповідну реєстрацію складання [PERSON] заповіту (а.с. 142-143), та в подальшому було вчинено відповідні записи про скасування вказаного заповіту заявою [PERSON] (а.с. 145-146), а тому ствердження представників позивача про відсутність реєстрації нотаріусом вказаних дій були спростовані в судовому засіданні наданими нотаріусом документами. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідачем було дотримано порядок посвідчення заяви про скасування заповіту, зокрема послідовно вчинено всі необхідні для цього дії. Позивачем не доведено порушень вимог закону щодо посвідчення заяви про скасування заповіту. За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання заяви про скасування заповіту нікчемною та недійсною. Також суд вважає за необхідне звернути увагу на той факт, що [PERSON] за час свого життя неодноразово оформлювала заповіти на інших осіб, а потім їх скасовувала, про що свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 53444043, надана 26.09.2018 року приватним нотаріусом Молодняк Л.П. (а.с. 91-93), в тому числі й після погіршення її стану здоров"я та проведення операції на очах. Вказані відомості свідчать про той факт, що [PERSON] була обізнана про порядок та форму оформлення заповітів, а також їх скасування, нотаріусом неодноразово [PERSON] роз`яснювалися права та наслідки вчинення відповідних дій.Судом не встановлено, що у момент подання заяви про скасування заповіту у заповідача були фізичні вади, які позбавляли його здатності самостійно прочитати вказаний документ та вчинити на ньому свій підпис. Належних та допустимих доказів про невідповідність заяви про скасування заповіту внутрішній волі заповідача суду позивачем надано не було. Стосовно позовної вимоги про визнання позивача спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] слід зазначити наступне: Як вбачається з матеріалів справи, 26.09.2018 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Добропільського міського нотаріального округу Молодняк Л.П. із заявою про відмову від спадщини за заповітом до майна померлої [INFO] [PERSON] на користь своєї доньки [PERSON] , а 26.09.2018 року [PERSON] звернулася до цього нотаріуса із заявою про відкликання заяви про відмову від спадщини, в якій зазначила, що їй 26.09.2018 року нотаріусом доведено до відома, що вищезгаданий заповіт [PERSON] був скасований заповідачем, шляхом подання заяви про скасування заповіту від 06.10.2017 року, і [PERSON] цією заявою доводить до відома нотаріуса, що заяву про відмову від прийняття спадщини, відповідно до ст. 1273 ЦК України, вона відкликає (а.с. 99), і лише 21 березня 2019 року [PERSON] звернулася до цього ж нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом, в якій просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , тобто судом було встановлено, що позивач [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у вигляді майна померлої [PERSON] з пропуском встановленого шестимісячного строку для подання такої заяви. Таким чином, враховуючи, що на сьогодняшній день в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом було відмовлено як позивачу, так і її доньці [PERSON] , приймаючи до уваги відсутність у померлої [PERSON] родичів, належним відповідачем по справі є територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування, а саме Добропільська міська рада. Статтею 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Отже, орган місцевого самоврядування може бути відповідачем у даній справі лише при відсутності інших спадкоємців за законом або за заповітом, які прийняли спадщину.За змістом ст. 392 ЦК України належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно.Системний аналіз наведеного вище законодавства дає підстави дійти висновку про те, що відповідачами у спорах про спадкове право мають бути спадкоємці, а за їх відсутності - територіальні громади. В той же час, слід зазначити, що відповідно до ЦПК України визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження (17 квітня 2018 року Велика Палата Верховного Суду у справі № 523/9076/16-ц, провадження № 14-61цс18). Даний позов в частині визнання спадкоємцем за заповітом заявлений до Приватного нотаріуса Добропільського районного нотаріального округу Донецької області Молодняк О.В., тобто до неналежного відповідача, оскільки він не є спадкоємцем та органом місцевого самоврядування. Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. 26 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину. Нотаріуси, що посвідчували правочини, залучаються до участі у справі як треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, якщо позивач обґрунтовує недійсність правочину посиланням на неправомірні дії нотаріуса. З матеріалів справи, зокрема, відзиву на позовну заяву, поданого відповідачем до суду, вбачається, що відповідач - нотаріус Молодняк О.В. зазначала про те, що вона не є належним відповідачем по справі, просила звернути увагу суду та позивача на той факт, що до участі в справі доречно залучити Добропільську міську раду, оскільки спадщина відкрилася на території м. Добропілля. З матеріалів справи вбачається, що відзив із зазначенням цього було отримано представниками позивача, проте зі змісту ухвали судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області Мацишин Л.С. від 08.10.2019 року вбачається, що в підготовчому провадженні стороною позивача не було будь-яких заяв та доповнень позову з цього питання. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.Однак позивачем клопотань про заміну неналежного відповідача належним відповідачем в порядку ст. 51 ЦПК України не подано. Враховуючи, що позивачем не подано до суду клопотання про заміну неналежного відповідача, суд за власної ініціативи, враховуючи імперативні приписи ст. 51 ЦПК України, позбавлений можливості здійснити заміну неналежного відповідача належним. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В той же час, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу [PERSON] , що вона не позбавлена права звернутися до суду із позовними вимогами до належного відповідача. Оцінюючи подані сторонами докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, приходить до висновку про необгрунтованість позовних вимог, які в зв"язку із цим є такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed