Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду і просив визнати незаконним та скасувати наказ КП "Чернігівоблагроліс" Чернігівської обласної ради № 41/к-ДП від 09 жовтня 2018 року "Про звільнення [PERSON] з посади директора ДП "Городнярайагролісгосп", поновити його на посаді з 09.10.2018 року, скасувати реєстраційну дію/запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов"язані зі змінами в установчих документах, здійснену 16.11.2018 року, а саме зміна керівника та складу підписантів ДП "Городнярайагролісгосп", стягнути з ДП "Городнярайагролісгосп" КП "Чернігівоблагроліс" Чернігівської обласної ради середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 23693,74 грн та на час прийняття рішення суду, моральну шкоду в сумі 23693 гривні, судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000 гривень. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом Генерального директора к-ДП від 09.10.2018 року позивача звільнено з посади директора Городнянського районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства «Городнярайагролісгосп» з 09.10.2018 року на підставі п.5 ч.1 ст. 41 КЗпП України. При цьому контракт розірвано достроково з формулюванням «у звязку з припиненням повноважень посадової особи». [PERSON] не ознайомили з наказом про звільнення, не повідомили про правові підстави звільнення, не видали трудову книжку. Наказ про звільнення позивач отримав у подальшому 29.10.2018 через процедуру адвокатського запиту. Таким чином, було порушено вимоги ч.1,2 ст. 47 КЗпП України. Позивач вважає, що положення п.5 ч.1 ст. 41 КЗпП України поширюється на посадових осіб господарських товариств, які є спеціальними субєктами і тому саме до них може бути застосована наведена норма права. ДП «Городнярайагролісгосп» не являється господарським товариством, а тому до позивача не може бути застосована вказана норма права. Позивач посилається на правову позицію викладену у справі 6-21072св15 ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, де розмежовано застосування відповідних правових норм до посадових осіб державних та комунальних закладів. Стверджує, що дострокове розірвання контракту мало відбуватись за погодженням з Радою, а не одноособово відповідачем. На період звільнення перебував на лікуванні. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали з підстав у ньому викладених та вимоги позову просили задовольнити. У процесі розгляду справи позивач додатково подав листок тимчасової непрацездатності з терміном підтвердженої тимчасової непрацездатності з 23.09.2018 по 25.10.2018. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідач у встановлений законом строк відзиву на позов не подав, а треті особи не надіслали пояснення на позов. \~ \~ \~ \~Третя особа Чернігівська обласна рада, повідомлена про час та місце судового розгляду (а.с.161) участі у справі не прийняла. Самостійних вимог на предмет спору не заявила. Своїми процесуальними правами розпорядилась вільно на власний розсуд. Тому справа розглядається без участі третьої особи. \~ \~ \~ \~Третя особа - Городнянське районне дочірнє агролісогосподарське спеціалізоване підприємство «Городнярайагролісгосп» повідомлялось про час та місце судового засідання щляхом направлення судової повістки за адресою реєстрації в Єдиному реєстрі юридичних осіб. Згідно відомостей поштового відділення (а.с.166) відправлення не вручено під час доставки. \~ \~ \~ \~З часу відкриття провадження у справі відповідач у призначені судові засідання жодного разу не забезпечив участі свого представника, що відображено в журналах судових засідань. Востаннє про час та місце судового засідання повідомлявся щляхом направлення судової повістки за адресою реєстрації в Єдиному реєстрі юридичних осіб. Згідно відомостей поштового відділення (а.с.171) відправлення не вручено під час доставки. \~ \~ \~ \~Згідно п.1 ч.7, ч.12 ст. 128 ЦПК України судова повістка надсилається юридичним особам за адресою місцязнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб. Частина 9 статті 130 ЦПК України визначає, що у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну відмітку на повістці та повертає її до суду. Особа, яка відмовилась одержати судову повістку, вважається повідомленою. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч.4 ст. 44 ЦПК України суд зобов"язаний вживати заходів для запобігання зловживання процесуальними правами. \~ \~ \~ \~Частиною 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки відповідача в суд, такий суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів. \~ \~ \~ \~Відповідач тричі не забезпечив явку свого представника в суд, з урахуванням згоди позивача провадити заочний розгляд справи, суд дійшов висновку, що заочний розгляд справи, з урахуванням вище згаданих обставин, відповідає завданням спрощеного провадження, а справу можливо розглянути на підставі наявних в ній даних і доказів. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши вступне слово учасників, зясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, визначившись з нормою права, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, дійшов наступного висновку, \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідно до наказу № 41/к-ДП від 09.10.2018 (а.с.7) за підписом Генерального директора КП "Чернігівоблагроліс" [PERSON], директора Городнянського районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства "Городнярайагролісгосп" звільнено із займаної посади 09.10.2018 року на підставі пункту 5 частини 1 статті 41 КЗпП України. Підстава: умови контракту, погодження голови обласної ради щодо звільнення з посади від 21.09.2018 № 01-05/1015. \~ \~ \~ \~Доводи позову засновані на власному тлумаченні пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України та частини третьої статті 99 ЦК України. \~ \~ \~ \~Так, відповідно до частини 3 статті 99 ЦК України повноваження члена виконавчого органу можуть бути припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень. Згідно з пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативви власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку припинення повноважень посадових осіб. Тлумачення пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України та частини третьої статті 99 ЦК України свідчить, що припинення повноважень члена виконавчого органу може відбутися у будь-який час та з будь-яких підстав. При цьому припинення повноважень члена виконавчого органу гарантується нормами цивільного права для припинення або запобігання негативного впливу на управлінську діяльність товариства. Необхідність таких правил обумовлена специфічним статусом члена виконавчого органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління майном. Правовий статус членів колегіального виконавчого органу господарського товариства чи одноособового його керівника значно відрізняється від статусу інших працівників, що обумовлено специфікою його трудової діяльності, яка полягає у виконанні ним функцій по управлінню товариством. \~ \~ \~ \~Верховний Суд резюмував у постанові від 07.02.2018 у справі № 711/5711/16, що передбачена пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України підстава розірвання трудового договору не передбачає необхідності попереднього повідомлення про звільнення, з"ясування вини працівника, доцільності та причини звільнення, врахування попередньої роботи та інших позитивних результатів. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч.4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду. \~ \~ \~ \~Посилання сторони позивача на правову позицію Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 6-21072св15 від 15.10.2015 не може бути правовим обгрунтуванням у розглянутій справі на час її судового розгляду. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що згідно статуту п.1.2 засновником Городнянського районного дочірнього агроолісогосподарського спеціалізованого підприємства Городнярайагролісгосп» є комунальне підприємство «Чернігівоблагроліс» Чернігівської обласної ради. Згідно п.7.4.4 до повноважень Засновника підприємства належить призначення та звільнення керівника, складення та розірвання контракту У розділі 3 Статуту визначено юридичний статус підприємства, зокрема, згідно п.3.1 підприємство є юридичною особою, згідно п.3.2 підприємство є унітарним комунальним комерційним підприємством. \~ \~ \~ \~У відповідності до п.7.9. Статуту керівника підприємства може бути звільнено з посади достроково на підставі рішення Ради про припинення його повноважень, а також на підставах, передбачених трудовим законодавством та контрактом. \~ \~ \~ \~Контракт є особливою формою трудового договору і до нього можуть бути внесені додаткові підстави регулювання відносин сторін. Тому додаткова угода № 29 від 03 січня 2018 (а.с.12) до контракту з керівником Городнянського районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства "Городнярайагролісгосп" від 01.02.2008 року, яку доповнено пп.6.3.3 припинення повноважень Керівника на підставі рішення Чернігівської обласної ради є додатковою підставою та не виключає застосування уповноваженим органом п.5 частини 1 статті 41 КЗпП України \~ \~ \~ \~Оскільки трудовим законодавством встановлена самостійна підстава, визначена п. 5 ч.1 ст. 41 КЗпП України, яка поширюється на позивача, засновник, як уповноважений власником орган, був вправі обрати саме цю правову підставу без застосування особливої процедури дострокового звільнення з посади на підставі рішення Ради. \~ \~ \~ \~Суд враховує і те, що призначення позивача на посаду також відбувалось наказом Засновника, як уповноваженого власником органу з відповідним погодженням, що встановлено письмовим доказом - наказом № 4 від 20.07.2005 (а.с.5). \~ \~ \~ \~При підтвердженні правової підстави звільнення, суд невправі посилатись на наведені обставини для поновлення на роботі. Разом з тим, згідно ч.3 ст. 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Частиною 3 ст. 41 КЗпП України передбачено, що розірвання договору у випадках, передбачених частинами першою і другою цієї статті, провадиться з додержанням вимог частини третьої статті 40, а у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої цієї статті, - також вимог статті 43 цього Кодексу. За дослідженим у суді листком непрацездатності серії АДЗ № 844125 встановлено, що [PERSON] з 23.09.2018 по 23.10.2018 перебував на лікуванні в КЛПЗ "Чернігівський облонкодиспансер". Таким чином, день звільнення припадав на день тимчасової непрацездатності. У зв"язку з прямим порушенням вимог ч.3 ст. 40 КЗпП України позивач підлягає поновленню на роботі з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 09.10.2018 по 14.03.2019 року. Згідно довідки № 451 від 02.11.2018 середньомісячна заробітна плата позивача склала 23693,74 грн. До поновлення прав позивача внаслідок зловживання процесуальними правами минуло повних 5 (п"ять) місяців і 3 робочі дні. З відповідача слід стягнути 118468, 70 грн (за 5 місяців) та 3554 гривні за 3 робочі дні, а всього 122022,70 гривень. У відповідності до статті 237-1 КЗпП відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв"язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Позивачем доведено, що незаконне звільнення внесло негатив в організацію нормальних життєвих зв"язків, що зумовило постійний стрес та хвилювання, наведене негативно позначилось на його здоров"ї, а тому стягнення з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 23693 гривень є розумним, виваженим і справедливим. В цій частині вимоги позову також підлягають задоволенню. Щодо іншої частини позовних вимог, а саме: скасувати реєстраційну дію/запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов"язані зі змінами в установчих документах, здійснену 16.11.2018 року, а саме зміна керівника та складу підписантів ДП "Городнярайагролісгосп", вказане є втручанням в господарську діяльність підприємстава, не пов"язане із захистом прав позивача - як працівника та на час постановлення рішення достеменно невідомо, що виникнуть складнощі в позасудовому вругелюванні реєстраційних записів та є іншим провадженням іншого порядку. Тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. Статтею 141 ЦПК України визначений порядок розподілу витрат між сторонами. Так, у разі задоволення позову судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на відповідача (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК). Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Зі змісту договору про надання правової допомоги від 25.10.2018 року позивач уповноважив адвоката [PERSON] представляти його інтереси в судах всіх юрисдикцій, органах, установах, організаціях, із наданням усіх прав, які належать позивачу, відповідачу, третій особі тощо (а.с. 25). Умовами договору також визначений перелік і інших прав представника при розгляді справи в суді. Повноваження адвоката у суді першої інстанції підтверджено також ордером (а.с. 23). Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру від 25.10.2018 року (а.с. 22) позивач на умовах вище вказаного договору сплатив адвокату [PERSON] 10000 гривень. На підтвердження зазначеної суми в матеріалах справи наявна калькуляція вартості правової допомоги та акт виконаних робіт від 05.11.2018 року (а.с. 21-22). Беручи до уваги наведене, витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи судом першої інстанції підтверджені належним чином, тому підлягають відшкодуванню на користь позивача у повному обсязі. Частиною 4 ст. 137 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Вказане в ході судового розгляду неспростоване. Відповідно до ст.430 ЦПК України рішення про поновлення на роботі та в частині стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за один підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: partial