Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Царичанського районного суду з позовом, предмет якого складають наступні вимоги: - визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок № 2 В по вул. Колгоспній в смт. Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області з господарськими будівлями та спорудами за набувальною давністю, посилаючись на приписи статті 344 Цивільного кодексу України. На обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] вказала у заяві, що 19 серпня 1997 року помер її чоловік - [PERSON], який постійно мешкав та був зареєстрований в житловому будинку по вул. Колгоспній, 2 В в смт. Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області. Вона, починаючи з 25.03.1976 року постійно проживає і зареєстрована у вище вказаному домоволодінні № 2 В по вул. Колгоспній в смт. Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області. На сьогоднішній день вона продовжує проживати в цьому будинку, тобто добросовісно та відкрито володіє цим майном більше 10 років, постійно сплачує комунальні послуги за цією адресою. Факт того, що вона з 1976 року і до цього часу відкрито та добросовісно володіє цим нерухомим майном можуть підтвердити свідки. Відповідно до виготовленого технічного паспорту вбачається, що самочинне будівництво відсутнє, будинок та інші господарські будівлі не є аварійними та придатні до користування. Відповідно до проведеної оцінки вартість вищевказаного житлового будинку становить 69187 грн. Відповідно до ст. 19 ч. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" для здійснення державної реєстрації прав власності, з подальшою видачею відповідного свідоцтва про право власності, на об"єкти (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, проведення технічної інвентаризації не потребується. Вона не набула вказаний житловий будинок злочинним шляхом чи способом, який завідомо суперечить основам правопорядку та моралі. Вона діє без умислу причинити шкоду іншій особі, а також не допускає легковажності або самонадійності чи необережності по відношенню до можливого завдання шкоди, тому вважає, що вона є добросовісним володільцем вказаного домоволодіння. Оскільки вона проживає у вказаному житловому будинку без якогось приховування цього факту для оточуючих, доглядає за будинком та утримує його, постійно робить в ньому поточний та капітальний ремонт за свій рахунок, то вважає, що відкрито володіє вказаним домоволодінням. Крім того, вона безперервно проживає у вказаному домоволодінні з 1976 року, тобто більше 39 років. Між нею та відповідачами в справі, її синами, існують правові відносини щодо набуття права власності на вказане майно, юридична доля вказаного нерухомого майна є невизначеною. У попереднє судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з"явилися, надіславши до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання не з"явився. Надав суду заяву з проханням про розгляд даної справи без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання не з"явився. Надав суду заяву з проханням про розгляд даної справи без його участі, позовні вимоги визнає. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Приписами ч. ч. 1, 2, 4 ст. 344 ЦК України встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Перевіривши справу, вивчивши надані сторонами документи, зясувавши правову позицію відповідачів, даючи оцінку доказам у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі на підставі ст.ст. 15, 16, 20, 328, 344 Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Обставини, викладені в позовній заяві, визнані відповідачами та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Із встановлених обставин випливає, що між сторонами існують правові відносини щодо набуття права власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в смт. Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області по вулиці Колгоспній, 2 В, до яких повинні бути застосовані ст.ст. 328, 344 ч.ч. 1, 2, 4 Цивільного кодексу України. Юридична доля нерухомого майна на час розгляду справи залишається невизначеною. Понесені позивачем судові витрати згідно приписів ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved