Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, Рахівська державна нотаріальна контора Закарпатської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначено, що після смерті [INFO] матері позивача [PERSON], та смерті [INFO] батька - [PERSON], залишилося спадкове майно, яким являється, в тому числі, житловий будинок [ADDRESS]. Дане нерухоме майно до відкриття спадщини фактично належало на праві приватної власності у рівних частинах батькам, яке ними було набуто в порядку новобудови, в якому вони проживали до дня своєї смерті кожен та вважали фактично своєю особистою спільною сумісною власністю. Однак, як з"ясувалось після їх смерті, первинна реєстрація права власності на спадкове домоволодіння за їхнього житя проведена не була. Документами, якими підтверджується правовий статус спадкового нерухомого майна, являються: технічний паспорт із характеристикою будинку, господарських будівель та споруд, зведеним актом вартості забудови, планом будинку та експлікацією приміщень до плану, копія облікової картки об"єкту погосподарського обліку/виписка із погосподарської книги Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області за 1995-2000 р.р. із відповідним записом щодо об"єкту погосподарського обліку - особовий рахунок №1022. Разом з тим, через відсутність належних правовстановлюючих документів на житловий будинок, він як спадкоємець за законом, фактично не має можливості оформити у встановленому законом порядку своє право власності на дане спадкове майно. За свого життя батьки позивача, як спадкодавці, заповітних розпоряджень відносно спадкового майна, як рухомого так і нерухомого не складали. Батько позивача, [PERSON] являвся особою, яка була спадкоємцем на час відкриття спадщини за його дружиною, [PERSON], і у відповідності до ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року він прийняв спадщину шляхом вступу в оперативне управління та володіння спадковим майном. Срадщина після смерті батька позивача відкрилася [INFO]. В порядку ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року цю спадщину, якою являється 1/1 частина спадкого майна - житлового будинку [ADDRESS] Закарпатської області, прийняв шляхом вступу в оперативне управління та володіння спадковим майно, син спадкодавця - [PERSON]. Враховуючи наведені обставини, для отримання встановленого свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, позивач для оформлення спадщини звернувся до нотаріальної контори за місцем розташування спадкового майна із відповідною заявою, але у видачі такого свідоцтва йому було відмовлено в зв"язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та рекомендовано вирішити дане питання в судовому порядку. На підставі наведеного просив визнати за ним, [PERSON] право власності в цілій частині на житловий будинок [ADDRESS]. Позивач [PERSON] судовому засіданні присутній не був. Одночасно із позовними вимогами просить справу розглянути в його відсутності. Представник відповідача - Верхньоводянської сільської ради в судове засідання не з"явився. Сільський голова [PERSON] направила суду заяву про розгляд справи без участі представника ради та визнання позовних вимог. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився. Представник третьої особи без самостійних вимог- Рахівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з"явився. Завідуюча нотконторою [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Так, відповідно до ст.. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Встановлено, що позивач [PERSON] являється сином спадкодавця [PERSON], що стверджено свідоцтвом про його народження [NUMBER] від 7 червня 1965 року, а отже є, в силу ст. 529 ЦК УРСР спадкоємцями першої черги спадкування за законом. [INFO] [PERSON] помер, про що складено відповідний актовий запис №37 та виконкомом Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області видано свідоцтво про смерть [NUMBER]. Після його смерті залишилося спадкове майно, яким є житловий будинок [ADDRESS], та 1/2 частина якого ним прийнята після смерті дружини [PERSON] [INFO]. Звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням його права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в його користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Норми ст. 392 ЦК не застосовуються щодо вимог про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва (ч. 3 ст. 376 ЦК), оскільки особа не є власником, а лише заявляє вимогу про встановлення права власності на об'єкт самочинного будівництва. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд [ADDRESS], виданої ФОП інженером з інвентаризації нерухомого майна [PERSON]падковий будинок побудований у 1961 році. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно копії облікової картки об"єкту погосподарського обліку/виписка із погосподарської книги Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області за 1995-2000 р.р. із відповідним записом щодо об"єкту погосподарського обліку - особовий рахунок №1022,житловий будинок [ADDRESS] дійсно, належав [PERSON], а отже його не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва. При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена 549 ЦК УРСР, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець вступив в управління та володіння спадковим майном , і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви. Судом встановлено, що позивач прийняв спадщину, вступивши в оперативне управління та володіння спадковим майном, що стверджено довідкою виконавчого комітету Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №35 від 21.01.2016 року. Спору щодо набуття права на спадщину судом не встановлено. Згідно даних Витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) [NUMBER] від 2 червня 2015 року ніхто до нотаріальної контори не звертався з приводу прийняття спадщини після смерті [PERSON] та відсутні заповіти з приводу спадкового майна. Таким чином, враховуючи, що позивач по справі належить до спадкоємців за законом, спадщину прийняв, майнового спору з приводу спадкування не встановлено, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання відшкодування судових витрат позивачем не ставилось.

Outcome: approved