Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

16 липня 2019 року заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй - [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , трудової книги № 3780, в якій її по батькові записано як " [PERSON] ". В обґрунтування своїх вимог, заявниця посилається на те, що вона у червні місяці 2019 року звернулась до Пологівського об"єднаного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області для оформлення пенсії, але їй було відмовлено з посиланням на те, що в трудовій книзі №3780 її по батькові записано як " [PERSON] ". Доказами того, що вказана трудова книга №3780 належить заявниці може служити її паспорт. Заявниця вважає, що причина неправильного написання її по батькові виникла у зв`язку із не переведенням по батькові з російської на українську мови. Внаслідок такої помилки, в заявниці на даний час, виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує її особу та трудовою книгою №3780, які були видані на ім`я заявниці. У зв`язку із чим виникає необхідність встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме трудової книги №3780. Заявниця у судове засідання не з"явилася, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні вимог, зазначених у заяві наполягає та прохає їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, 02 серпня 2019 року надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами аудіо запису не здійснювалось. Розглянувши докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] та картки платника податків, заявниця має по батькові " [PERSON] ".(а.с.3,4). В червні 2019 року заявниця звернулася до Пологівського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області для оформлення пенсії, але їй було відмовлено з посиланням на те , що в трудовій книзі №3780 по батькові заявниці записано :як « [PERSON] », а треба « [PERSON] ». Заявниця вважає, що причина неправильного написання її по батькові виникла у зв`язку із не переведенням по батькові з російської на українську мови. Внаслідок такої помилки, в заявниці на даний час, виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує її особу та трудовою книгою №3780, які були видані на ім`я заявниці. У зв`язку із чим виникає необхідність встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме трудової книги №3780. Крім того, суд приймає до уваги доводи заявниці, що встановлення юридичного факту має для неї суттєве юридичне значення і необхідне для усунення перешкод в отриманні пенсії. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Проаналізувавши та оцінивши надані докази, суд робить висновок, що заявницею надані належні та допустимі докази, які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved