Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, в якому зазначає, що відповідно до укладеного договору № б/н від 18.09.2013 р. [PERSON] (далі відповідач) отримав кредит у розмірі 2000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки . Відповідач підтвердив свою згоду на те , що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг " , " Правилами користування платіжною карткою " та Тарифами Банку " .... складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались 526,527 , 530 ,ч.1 ст.599, 615 , 629 , 634 ,1050 та 1054 ЦК України. Згідно статті 634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позивач свої зобов"язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі , а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому Договором . У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала . Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2.ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором, відповідач станом на 31.08.2017 р. має заборгованість 35274.40 грн. , яка складається з наступного: - 1997.67 грн. заборгованість за кредитом; - 27951.65 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3169.16 грн. заборгованість за пенею та комісією. А також штрафи, відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг : - 500.00 грн. штраф (фіксована частина) - 1655.92 грн. - штраф (процентна складова). Розрахунок суми заборгованості додається. Просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» вищезазначену суму заборгованості та судові витрати у розмірі 1600.00 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився. Надав суду заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутності. Згоден не прийняття заочного рішення . Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання двічі не зявилася , про причину неявки суду не повідомила. Крім того, про дату та час розгляну справи раніше належним чином була повідомлена ( судовими повістками) . Згідно з вимогами ст.ст.74,76 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомлений за останнім місцем його реєстрації, про що свідчить повернені за закінченням терміну зберігання рекомендовані поштові відправлення і з позначкою не проживання за вказаною адресою. Згідно ч.5 ст.74 УПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по справі, згідно ст. 224 ЦПК України Вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає повному задоволенню . Судом встановлено, що між сторонами дійсно було укладено кредитний договір б/н від 18.09.2013 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карткою зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії карти . У звязку з невиконанням відповідачем кредитних зобовязань, згідно розрахунку позивача суми заборгованості за кредитним договором за відповідачем числиться вищезазначена сума заборгованості . Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановленого договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином , суд вважає, що позивач надав достатньо доказів на обґрунтування своїх позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню в частині стягненню з відповідача заборгованості за кредитом та стягненню штрафу. Враховуючи , що на день розгляду справи з боку відповідача відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не надано доказів про виконання своїх обов'язків щодо сплати заборгованості за договором кредиту, суд приходить до висновку про те, що позов щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню. При цьому суд приходить до висновку про можливість покладення в основу рішення розрахунок заборгованості, здійсненого позивачем. В той же час , суд не приймає до уваги вимоги позивача щодо суми нарахованої пені за несвоєчасне виконання договірних зобов"язань. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 цієї статті ) . Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Окрім того, ст. 616 ЦК України передбачено, якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, суд відповідно зменшує розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. З матеріалів справи вбачається , що позивачем нарахована сума пені , які є значно більшою ( майже в 1.5 раза. ) за суму заборгованості за кредитом , а тому на думку суду дана сума підлягає зменшенню . Таким чином , позивач , достовірно знаючи , що позичальник ( відповідач ) на протязі довготривалого часу не виконує свої договірні зобов"язання , тобто не сплачує належні платежі , не вживав ніяких заходів щодо зменшення розміру збитків і своїми неправомірними діями сприяв збільшенню пені. Враховуючи вищезазначену обставину , суд вважає , що розмір пені необхідно зменшити з 3169.16 грн. до 1500 грн. і дана обставина буде відповідати загальним засадам цивільного законодавства, а саме передбачених п.6 ч.1 ст. 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності. Також, суд дійшов висновку про необхідність покладення судових витрат на відповідача. На підставі викладеного ,

Outcome: partial