Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

ПАТ "Альфа-Банк" в серпні 2014 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що між на підставі кредитного договору № 700005245 від 16.04.2008 року третя особа [PERSON] отримав кредит в сумі 10996,30 доларів США на строк до 17.04.2013 року зі сплатою процентів за користування кредитом з розрахунку14,50% річних. В якості забезпечення повернення кредиту між кредитодавцем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір поруки №700005245-П від 16.04.2008р., згідно якого остання поручилася за виконання позичальником всіх зобов"язань перед кредитором. В зв"язку з неналежним виконаннням зобов"язань за кредитним договором станом на 07.07.2014року утворилась заборгованість в сумі 980582,88грн., яка складається з 119020,67грн. заборгованість по кредиту, заборгованості по відсотках 91903,11грн., пеня 769 659,10 грн. Просить стягнути з відповідачки заборгованість третьої особи за кредитним договором в сумі 980582,88грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача скерував заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримав та просив суд позов задоволити. Відповідач та третя особа до судового засідання не з"явились, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства. Судом встановлено, що між ПАТ " Альфа-Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №700005245 від 16.04.2008року , згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит в іноземній валюті в сумі 10996,30 доларів США на строк користування до 17.04.2013року , зі сплатою процентів за користування кредитом з розрахунку14,50% річних. В якості забезпечення повернення кредиту між ПАТ" Альфа-Банк" та [PERSON] 16.04.2008р. укладено договір поруки №700005245-П , згідно якого остання поручилася за виконання позичальником всіх зобов"язань перед кредитором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Заборгованість [PERSON] по Кредитному договору згідно розрахунку банку станом на 07.07.2014 року складає 980 582,88 грн., яка складається з 119 020,67грн. заборгованість по кредиту, по відсоткам 91 903,11грн., пеня 769 659,10 грн. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). В п.6.3 договору поруки від 16.04.2008р. передбачено, що договір поруки діє до повного виконання позичальником своїх зобов'язань. Разом з тим, суд виходить з того, що умова договору поруки про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки це суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Отже, банк має право пред'явити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов'язання щодо повернення кредиту за кредитним договором протягом наступних шести місяців після настання строку виконання основного зобов'язання, визначеного кредитним договором. Наведеної правової позиції дотримується Верховний Суд України у своїх постановах від 18 липня 2012 р. по справі № 6-78 цс 12, від 21 травня 2012 р. по справі № 6-48 цс 11, від 23 травня 2012 р. по справі № 6-33 цс 12. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України 17 вересня 2014 року у справі № 6-53цс14 предметом, строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, зокрема й застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "пред'явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або із дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Відповідно до вимог частини першої статті 3607 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з цих підстав, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Встановлено, що строк основного зобов'язання в кредитному договорі №700005245 від 16.04.2008 року встановлений 17.04.2013р. та даний позов до поручителя до суду надійшов 11.08.2014р. (зданий на пошту згідно штампу на конверті 07.08.2014р.), тобто після спливу шести місяців від настання строку виконання основного зобов'язання, таким чином на момент пред'явлення даного позову порука відповідачки [PERSON] за договором поруки від 16.04.2008р. є припиненою, тому суд не знаходить підстав для задоволення даного позову. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Outcome: dismissed