Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] за участю третьої особи без самостійних вимог Органу опіки та піклування Бершадської райдержадміністрації про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька. Позов мотивує тим, що з 24.06.2000 року по 08.07.2010 рік перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дочка залишилася проживати разом з нею і вона піклується про її здоров"я, фізичний , духовний та моральний розвиток. З часу розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, розвитком дитини не цікавиться та додаткової матеріальної допомоги на її утримання не надає. 01.03.2014 року вона уклала шлюб з громадянином Німечинни та має намір, з дитиною, виїхати до Німечинни на тимчасове проживання. Вважає , що дана поїздка цілком відповідає інтересам їх дочки, оскільки вона звикла проживати разом з матір"ю, оскільки лише вона займається її вихованням, також дана поїздка буде для неї цікавою та пізнавальною. Однак відповідач категорично заперечує проти цього та відмовляється надати їй дозвіл на виготовлення проїзного документа дитини та надати дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон . Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, зауважив, що позивачка не надала доказів необхідності виїзду дочки за кордон , крім того порушуються його законні права та обов"язки, як батька своєї дитини і в свою чергу порушуються законні права дитини . Зазначає, що він має переважне право перед іншими особами на особисте виховання своєї дитини, а позивачка всіма зусиллями намагається обмежити його спілкування з дитиною . Представник третьої особи , заступник начальника , завідуюча з сектору опіки та піклування служби у справах дітей Смакоус Ж.Л., в судовому засіданні висловилася за доцільність надання дозволу на виготовлення проїзного документа [PERSON], [INFO] для виїзду за кордон та дозвіл на виїзд [PERSON] за кордон. Пояснила , що 03.04.2014 року відбулося засідання комісії з питань захисту прав дитини при Бершадській РДА , де було розглянуто заяву [PERSON] щодо надання дозволу на виготовлення проїзного документа дитині та дозволу на виїзд [PERSON], [INFO], за кордон без згоди батька- [PERSON]. і комісія вирішила заяву [PERSON] задовольнити. Під час засідання комісії було встановлено , що батько дівчинки -відповідач [PERSON] життям дівчинки не цікавиться, не розмовляє з нею, не вітає її на свята. На запитання членів комісії, як навчається його дочка не надав точної відповіді, не знає чим цікавиться його дитина, що вона любить. Зі слів дівчинки і вітчима між ними склалися дружні стосунки . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила , що постійно проживає з матір"ю , батько з нею не спілкується , не цікавиться її життям та вподобаннями . Вона бажає поїхати з матір"ю до Німечинни на тимчасове проживання . З вітчимом у неї склалися гарні стосунки, вона називає його батьком . Вислухавши пояснення позивачки [PERSON], відповідача [PERSON], представиника органу опіки та піклування Бершадської РДА Смакоус Ж. Л., свідка [PERSON] та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 26.06.2010 року шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано, сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] , яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні . 01.03.2014 року позивачка [PERSON] уклала шлюб з громадянином Німечинни та бажає разом з дочкою поїхати на тимчасове проживання до Німечинни, однак відповідач [PERSON] категорично заперечує проти цього та не надає дозволу на виїзд дочки за кордон. Відповідно до ст.313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків , піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними . Згідно зі ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Відповідно до ст.4 даного Закону, оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків За відсутності згоди одного з батьків , виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Вказана норма згаданого вище Закону повністю відображена в постанові Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231 «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини , їх тимчасового затримання та вилучення . Проїзний документ дитини видається органом внутрішніх справ за місцем проживання. У відповідності до п.2-2 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України «чітко визначено , що виїзд за межі України громадян , які не досягли 16 річного віку, у супроводі одного з батьків здійснюється у разі пред»явлення оригіналу або нотаріального посвідчення копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина , який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Отже, виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку у супроводі одного з батьків та при відсутності згоди другого з батьків, здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Конвецією про права дитини ( ратифіковані Постановою ВР України № 789 від 27.02.91 р.) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. У відповідності до вимог ст.ст.7,155 Сімейного Кодексі України , дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. В судовому засіданні встановлено, що дочка сторін постійно проживає з матір"ю-позивачкою [PERSON], батько дівчинки-відповідач [PERSON] участі у вихованні дівчинки не приймає, не цікавиться її життям та здоров"ям, успіхами в школі. Крім того судом встановлено, що у неповнолітньої [PERSON] склалися дружні відносини з вітчимом, вона називає його батьком і бажає надалі проживати з матір"ю. Суд не може взяти до уваги твердження відповідача про те, що не даючи дозволу на виїзд дитини до Німечинни, він таким чином захищає своє право на особисте виховання своєї дитини, оскільки в судовому засіданні встановленно , що відповідач [PERSON] жодних стосунків з дочкою не підтримує.

Outcome: approved