Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду в інтересах малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачка є матір"ю [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO] З народження старшої дитини мати перебуває під особливим контролем з боку Доманівської ЦРЛ, Моствівської сільради, Доманівського РЦСССМД, кримінальної міліції у справах дітей Доманівського РВ УМВС України в Миколаївської області та служби у справах дітей Доманівської РДА. Після народження другої дитини відповідачка [PERSON] без поважних причин не створює належних матеріально-побутових умов для проживання, виховання та нормального розвитку дітей, не забезпечує їх, санітарно-гігієнічні умови в будинку не відповідають нормам проживання дітей. За місцем проживання відповідачка характеризується негативно,агресивно ставиться до дітей, не працює, своєму працевлаштуванню не сприяє, не має навиків по догляду за дітьми, тобто безвідповідально ставиться до виконання своїх батьківських обовязків, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, просив стягнути з відповідачки на утримання дітей аліменти розмірі 1/3 частини від усіх видів її доходу заробітку,але не менше ніж 30% визначеного законом прожиткового мінімуму щомісячно до досягнення дітьми повноліття та позбавити її батьківських прав відносно її малолітніх дітей. Свідки по справі [PERSON],[PERSON], [PERSON], які є сусідами відповідачки в судовому засіданні підтвердили те,що відповідач по справі [PERSON] вихованням дітей не займалася,'діти хворіють, однак мати в лікарню їх не відвозила, умови для проживання дітей не належні, мати агресивно відноситься до дітей. Свідок [PERSON], яка працює лікарем-педіатром Доманівської ЦРЛ показала в судовому засіданні, що сім"я відповідачки [PERSON] перебуває на особливо контролі в лікарні, після народження другої дитини матір поводить себе агресивно по відношенню до дітей,старша дитина перебуває на "Д" обліку з 18.02.2013р., після оформлення інвалідності дитині, мати сина жодного разу на огляд до лікарів не возила, рекомендації лікарів не виконує. Молодша дитина також перебувала в лікарні на обліку, під час лікування з 16.04.2014р.до 17.04.2014р. з діагнозом гіпотрофія 1 ст., мати забрала з відділення доньку самовільно, на заперечення лікарів реагувала погрозами про самогубство. Відповідачка [PERSON]в судове засідання не з"явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заяву про рлозгляд справи без її участі суду не надала. Прокурор в судовому засіданні позов підтримав, не заперечував проти позбавлення батьківських прав [PERSON], вважав, що позбавлення батьківських прав буде відповідати інтересам дітей. Вислухавши пояснення представника позивача, заслухавши думку прокурора,дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є матірю малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO], без поважних причин не створює належних матеріально-побутових умов для проживання, виховання та нормального розвитку дітей. Відповідач за місцем проживання характеризується негативно, не працює, в житлі, де перебувають діти, антисанітарні умови, тобто мати безвідповідально ставиться до виконання своїх батьківських обовязків. В письмовому висновку Доманівської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування від 19.05.2014 року зазначено про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Аналогічний висновок зроблено й Мостівською сільською радою як органу опіки та піклування. Згідно довідки - характеристики №394 від 18.04.2014 р., виданої Мостівською сільською радою Доманівського району Миколаївської області,[PERSON] за час проживання на території Маринівської сільської ради зарекомендувала себе з негативної сторони, вихованням дітей не займалася, так як не має навиків догляду за дітьми, поводиться агресивно. Сім"я відповідачки перебувала під соціальним супроводом з 12.12.2013р.по 28.01.2014р., однак висновків [PERSON]не зробила та не виправилася, діти брудні, голодні та без нагляду матері. Відповідно до вимог ст.ст.150,180 СК України, батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про стан здоровя, її фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обовязками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.11 Закону України „Про охорону дитинства від 26.04.2001 року,сімя є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину,піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частина 4. ст.155 СК України передбачає, що ухилення батьків від виконання батьківських обовязків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої Законом, зокрема, п.2. Ч1 ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Враховуючи вищенаведене та оцінюючи зібрані докази в справі, суд приходить до висновку, що відповідач не виконує своїх батьківських обов»язків, зокрема, не піклується про фізичний, духовний та моральний розвиток дітей, як це передбачено вимогами ст. 150 СК України , не створює належних матеріально-побутових умов для їх проживання, виховання та нормального розвитку. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Положення ч. 2 ст. 166, ч.2 ст. 193 СК України передбачають, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини, тому, одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Ст. 181 ч.3 та ст. 183 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджується в частині від доходу її батька (матері) або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька (матері), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязаніутримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином у суду є всі підстави для стягнення з [PERSON] на користь установи, чи особи, з якою будуть перебувати діти.аліментів на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO]в розмірі 1/3 частини від усіх видів її заробітку, але не менше ніж 30% визначеного законом прожиткового мінімуму щомісячно до досягнення повноліття, а також позбавленн батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей

Outcome: approved