Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач 11 лютого 2014 року звернулась в суд з позовом, яким просить розірвати шлюб, укладений із відповідачем та зареєстрований 06 червня 2008 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 287, та в подальшому зменшивши розмір аліментів, просить також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина -[PERSON], [INFO] в розмірі 500 гривень, щомісячно, з проведенням відповідної індексації, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] року; присудити стягнення аліментів від дня пред"явлення позову з 24 грудня 2013 року; стягнути із відповідача на її користь понесені судові витрати. Зазначає, що шлюбні стосунки припинені з кінця листопада 2012 року із-за взаємних непорозумінь та сварок, спільне господарство не ведеться. Спір про місце проживання дитини та майновий спір відсутні. Відповідач, як батько дитини коштів на його утримання не надає. В судовому засіданні позивач вимоги підтримала, примирятись не бажає. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав . Щодо стягнення аліментів, то вказав, шо оскільки в нього дохід мінливий, він не заперечує сплачувати на користь позивача на утримання дитини 500 грн. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що між сторонами у червні 2008 року було укладено шлюб, який зареєстровано Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 287 ( а.с. 5) . Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] ( а.с. 6). Шлюбні відносини припинили, спільне господарство не ведуть, примирятись не бажають. Спір щодо місця проживання дитини відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, збереження сім"ї є неможливим, а тому шлюб необхідно розірвати. З"ясовано, що неповнолітній проживає із матір"ю, знаходиться на її повному утриманні. Дохід відповідача є мінливим, при цьому, він є здоровим та працездатним, інших дітей на утриманні не має. Участі у вихованні та утриманні дитини своєчасно не приймає. Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, у ч.2 ст.51 Основного Закону зазначається, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки зобов'язані забезпечувати утримання дітям не менше відповідного прожиткового мінімуму, що діє на час вирішення спору. Виходячи із віку дитини, такий прожитковий мінімум в розрахунку на місяць на час розгляду справи становить - 1032 грн., а прожитковий мінімум працездатних осіб- 1218 грн. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст.184 СК України, визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Суд вважає, що оскільки відсутні відомості про постійний дохід відповідача, він є мінливим, аліменти необхідно стягувати у твердій грошовій сумі, при цьому, з врахуванням обставин визначених ст. 182 СК України, позиції відповідача та обгрунтувань позивача, саме в розмірі- 500 грн. Зазначене не позбавляє сторони в подальшому при зміні обставин, передбачених ст.192 СК України, звернутись до суду про їх зміну. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Днем подання [PERSON] до Кіровського районного суду м. Кіровограда позовної заяви до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів є 11 лютого 2014 року, про що свідчить відповідний штамп суду, а відтак вимога позивача щодо присудження стягнення аліментів від дня пред"явлення позову з 24 грудня 2013 року є безпідставною, а тому, суд вважає, що в цій частині вимог необхідно відмовити. При цьому також, вимога - але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, при заявленому предмету позову є безпідставною та не грунтується на нормі ст.184 СК України. Суд також вважає, в порядку ст. 88 ЦПК України, необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial