overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду із зазначеним позовом та просить стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованість в сумі 6631,11 грн. Вимоги обгрунтовують тим, що 27.12.2016 р. між позивачем та [PERSON] було укладено підписано договір №ВВ4-18148-Ф/16-DOM про приєднання до Правил (договірні умови) надання банківських послуг за картковими продуктами. Згідно підписаного договору, останній разом з Правилами надання банківських послуг за картковими продуктами, інформацією про сукупну картість кредиту, тарифами є договором комплексного банківського обслуговування. Згідно підписаного договору [PERSON] встановлено максимальну суму ліміту дозволеного овердрафту (можливу суму кредиту) в розмірі до 300000 грн., строком на 12 місяців зі сплатою 30% річних (базова відсоткова ставка на прострочену заборгованість). Банк виконав свої зобов"язання за кредитним договором, однак позичальник зобов"язання за кредитним договором належним чином не виконав, тому станом на 09.09.2020 р. заборгованість відповідача за договором склала 6631,11 грн. з яких: 3653,16 грн. - по кредиту поточна; 1148,98 грн. - по кредиту прострочена; 167,69 грн. - по процентах поточна; 16661,28 грн. - по процентах прострочена, що і змусило звернутись з позовом до суду. Представник позивача ПАТ АБ "Укргазбанк" в судове засідання не з"явився, надали заяву про розгляд справи без їх участі за наявними матеріалами, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти ухвалення заочного рішення та розгляду справи за відсутності відповідача. [PERSON] в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін в порядку заочного розгляду справи на підставі зібраних у справі доказів, згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 282 ЦПК України. Так, з матеріалів справи вбачається, що 27.12.2016 р. позивач уклав з [PERSON] договір №ВВ4-18148-Ф/16-DOM про приєднання до Правил (договірні умови) надання банківських послуг за картковими продуктами (а.с.5-22, 26-30). Останній умови правочину не виконує, унаслідок чого його борг складає 6631,11 грн., тому, на підставі ст. ст. 526, 1054-1057 ЦК України, підлягає примусовому стягненню (а.с.23-25). На підставі ст. 141 ЦПК України, стягнути з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 2270 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності трудової книжки, мотивуючи свої вимоги тим, що він народився [INFO]. 17.02.2014 року, після настання пенсійного віку, він звернувся до пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії, надав разом з іншими документами трудову книжку, але від нього вимагають підтвердження належності трудової книжки саме йому, оскільки у трудовій книжці його прізвище, ім"я та по батькові зазначено як "[PERSON]" замість "[PERSON]". На підставі викладеного заявник вимушений звернутися до суду з даною заявою, просить встановити факт того, що трудова книжка, видана на його імя належить саме йому. У судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник повністю підтримали заяву, просили її задовольнити в повному обсязі. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй заяві просить розглядати справу у його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника, за наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення заявника, його представника, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO]. 17.11.1975 року заявнику була виписана трудова книжка на ім"я [PERSON]. 17.02.2014 року заявник [PERSON] звернулася до Управління Пенсійного фонду України у Деснянському районі м. Києва із заявою про оформлення пенсії за віком, разом з іншими документами надав трудову книжку. Але від нього вимагають підтвердити належність саме йому трудової книжки, у звязку із допущеними в ній помилками, а саме неповним зазначенням прізвища, ім"я та по батькові заявника. Судом встановлено, що та обставина, що вказана трудова книжка, видана 17.11.1975 року на імя " [PERSON]", належить саме заявнику [PERSON], підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги заявника [PERSON] є підставними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який досяг повноліття. Зараз [PERSON] є студентом денної форми навчання "Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет". Відповідач є батьком [PERSON] та зобов`язаний надавати йому матеріальну допомогу, окільки доходів позивача недостатньо для утримання сина, у зв"язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на утримання сина на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця на час навчання. Позивач у судове засідання не з"явилась, надала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність, просить позов задовольнити., проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач також у судове засідання не з"явився, про поважність причин неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з"явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просить позов задовольнимти Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 3), мають сина [PERSON], [INFO], який досяг повноліття. (а.с. 4). Зараз [PERSON] навчається на денній формі навчання "Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет", строк навчання на першому курсі встановлено до 30.06.2015 року (а.с. 12). Отже, [PERSON] є таким, який продовжує навчання і в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, оскільки не працює, згідно довідки унівеситету (а.с. 12) стипендію не отримує. Відповідно до ч. 1, 2 ст.199 СК України батьки зобов'язані утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, до досягнення дитиною 23-х років за умовами, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У відповідності до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відтак, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а саме стягнення з відповідача аліментів у розмірі ? частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця, однак до закінчення [PERSON] навчання, але не більш ніж до досягнення ним 23-х років. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який досяг повноліття. Зараз [PERSON] є студентом денної форми навчання "Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет". Відповідач є батьком [PERSON] та зобов`язаний надавати йому матеріальну допомогу, окільки доходів позивача недостатньо для утримання сина, у зв"язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на утримання сина на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця на час навчання. Позивач у судове засідання не з"явилась, надала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність, просить позов задовольнити., проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач також у судове засідання не з"явився, про поважність причин неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з"явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просить позов задовольнимти Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 3), мають сина [PERSON], [INFO], який досяг повноліття. (а.с. 4). Зараз [PERSON] навчається на денній формі навчання "Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет", строк навчання на першому курсі встановлено до 30.06.2015 року (а.с. 12). Отже, [PERSON] є таким, який продовжує навчання і в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, оскільки не працює та продовжує навчання. Відповідно до ч. 1, 2 ст.199 СК України батьки зобов'язані утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, до досягнення дитиною 23-х років за умовами, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У відповідності до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відтак, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а саме стягнення з відповідача аліментів у розмірі ? частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця, однак до закінчення [PERSON] навчання, але не більш ніж до досягнення ним 23-х років. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі в рішенні-банк) звернулось в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в розмірі 17507,01 грн. за кредитним договором без номера від 15.08.2016 року (договір складають: анкета-заява відповідача від 15.08.2016 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку із Умовами та Правилами надання банківських послуг у Приватбанку, тарифими, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті). У позові зазначає наступне, банк належним чином виконав зобов"язання за кредитним договором. В свою чергу, відповідач не виконує взяті на себе згідно кредитного договору зобов"язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом. Відповідач подав відзив на позов, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує наступним: поданими позивачем доказами не підтверджується укладення кредитного договору та надання кредиту відповідачу; незаконним вважає покладення за порушення кредитних зобов'язань подвійної відповідальності у виді пені та штрафу; просить застосувати позовну давність до вимог про стягнення пені. У відповіді на відзив позивач зазначає, що зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах (заява відповідача, Умови та Правила надання банківських послуг у Приватбанку, Правила користування платіжною карткою та Тарифи обслуговування кредитних карт) і підпис відповідача на заяві вказує на те, що відповідач погодився із істотними умовами вказаного кредитного договору. Виписка з банківського рахунку підтверджує те, що відповідачу був встановлений кредитний ліміт та те, що відповідач користувався вказаними грошовими коштами використовуючи кредитну карту «Універсальна» та частково сплачував заборгованість за кредитним договором. Позивач вказує, що пеня та штраф є різновидами штрафних санкцій, а не видом відповідальності, тому одночасне застосування пені та штрафу не порушує ст.61 Конституції України. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник позивача в судове засідання не з"явився. Згідно доданого до позовної заяви письмового клопотання, представник позивача просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки не повідомляв, заяви про відкладення судового засідання не подав. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про причини не повідомив. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у відповідності із ч.2 ст.247 ЦПК. Дослідивши та оцінивши у сукупності докази у справі,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулася з заявою до суду про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме належності правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності на 5/9 частини домоволодіння яке розташоване в [ADDRESS] видане на підставі рішення виконкому Фастівської міської ради від 17.04.1964 року посилаючись на те, що у вищевказаному документі вказано її дівоче прізвище - "[PERSON]". В 1955 році вона зареєструвала шлюб з [PERSON] і при реєстрації шлюбу змінила своє дівоче прізвище на прізвище чоловіка - "[PERSON]". При зверненні до відділу реєстрації речових прав для реєстрації права власності на частину вказаного будинку їй було відмовлено. В зв"язку з чим заявник просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документа. В судове засідання представник заявника не з"явився про причини неявки не повідомив, про час слухання справи повідомлений вчасно та належним чином. Дослідивши надані заявником докази по справі, суд вважає заяву обгрунтованою і такою, що підлягає зодоволенню зі слідуючих підстав. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем цієї особи зазначені у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в місті Фастові Київської області. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого Томашівською сільською радою Фастівського району Київської області 09 серпня 1955 року [PERSON] та [PERSON] одружилися 9 серпня 1955 року і прізвище дружині після реєстрації шлюбу присвоєно "[PERSON]". Відповідно до паспорту громадянина України [NUMBER] виданого Фастівським МРВ ГУ МВС України в Київській області від 30 травня 2002 року прізвище заявника зазначено "[PERSON]". Як вбачається з Свідоцтва про право власності на домоволодіння від 21 квітня 1964 року видане взамін Договору дарування посвідченого Фастівською держнотконторою від 24.04.1959 року, яким було посвідчено право особистої власності 5/9 частини домоволодіння яке розташоване в [ADDRESS] зазначено [PERSON]. Отже, виходячі з вищевказаного, суд вважає, свідоцтво про право власності на домоволодіння на ім"я [PERSON] належить [PERSON], а тому необхідно встановити належність даного правовстановлюючого документа заявнику.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків завданих електропостачальнику внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН, в обґрунтування якого вказав, що в квартирі [ADDRESS], де проживає відповідач, виявлено порушення Правил користування електричною енергією, а саме, самовільне підключення до мереж ПАТ "ЕК" "Житомиробленерго", у зв'язку з чим складено акт № 016120 від 02.08.2016 р. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача завдані збитки, нараховані відповідно до акту в сумі 2160,06 грн. та сплачені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином судовими повістками. Відповідно до вимог ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS], є споживачами електричної енергії та має особовий рахунок [NUMBER]. 02 серпня 2016 року у квартирі [ADDRESS] виявлено порушення Правил користування електричною енергією, а саме: самовільне підключення до електричної мережі, у зв"язку з чим складено акт про порушення №016120 від 02.08.2016 р. На підставі вказаного акту та згідно Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, здійснено нарахування розміру збитків завданих позивачу на загальну суму 2160,06 грн. Спірні правовідносини регулюються ст.26, 27 Закону України "Про електроенергетику", п.п. 42, 48, 53 "Правил користування електричною енергією для населення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.99р. № 1357. Згідно п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПрАТ "Енергопостачальна Компанія "Житомиробленерго" про стягнення з відповідача 2160 грн. 06 коп. збитків у зв"язку із самовільним підключення до електричної мережі є обгрунтованими та підлягають до задоволення. Крім того, згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, що складаються з судового збору у сумі 1378 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

02 червня 2014 року позивачка звернулась до суду з зазначеною вище позовною заявою, посилаючись на те, що 03 червня 2011 року між нею та відповідачем [PERSON], Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 165. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивачка просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати, неповнолітнього сина залишити їй на виховання та змінити її прізвище з "[PERSON]" на дошлюбне прізвище "[PERSON]". Позивачка в судове засідання не з"явилась, але звернулась до суду з заявою про підтримання позову, який просила розглянути у її відсутність, при цьому проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з"явився, про причини неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.109 СК України Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушенні їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі 03 червня 2011 року між позивачкою та відповідачем [PERSON], Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 165, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03 червня 2011 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.09.2011 року. На теперішній час сторони однією сім"єю не проживають та спільне господарство не ведуть. Збереження сім'ї суперечить інтересам сторін. При таких обставинах суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно та її збереження неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованість по кредитному договору на загальну суму 11433,15 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн., посилаючись, що 19.02.2013 року між ПАТ "Дельта Банк" (-далі позивач) та [PERSON] (- далі відповідач) було укладено кредитний договір № 004-28070-190213. Відповідно до п. 2.3. частини 5 вищевказаного договору відповідач до його підписання був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Згідно з п. 2.4. частини 2 договору, протягом строку кредиту, за користування кредитними коштами відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи з розміру процентної ставки - 0,01 рік. Позивач виконав взяті на себе зобов"язання надавши відповідачу кредит в сумі 8613,22 грн. Відповідач належним чином не виконав умови кредитного догояору та станом на 05.06.2014 року має заборгованість на загальну суму 11433,15 грн., яка складається з : 8613,22 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 0,41 грн. заборгованість за відсотками, 2819,52 грн. заборгованості за комісіями. Будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, позивач свого представника у судове засідання не направив, подав до суду заяву в якій зазначив, що свої вимоги підтримує в повному обсязі та просив розглянути справу у відсутності представника на підставі наявних у справі доказів та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день час та місце слухання справи в судове засідання не з"явився, про причину неявки не повідомив, заперечень проти позову не надав. За викладеного суд ухвалив провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів в порядку заочного провадження, проти чого не заперечує позивач і що узгоджується з положеннями ст.224 ЦПК України. Встановлено, що 19.02.2013 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 004-28070-190213. Позивач виконав взяті на себе зобов"язання надавши відповідачу кредит в сумі 8613,22 грн. Відповідач належним чином не виконав умови кредитного догояору та станом на 05.06.2014 року має заборгованість на загальну суму 11433,15 грн., яка складається з : 8613,22 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 0,41 грн. заборгованість за відсотками, 2819,52 грн. заборгованості за комісіями. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або зміна його умов не допускається, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. За вимогами ст. 1049,1054 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Понесені позивачем у справі судові витрати підлягають стягненню на його користь з відповідача у відповідності до положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved