Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що з 4 вересня 1999 року по 11 жовтня 2004 року? вони проживали у зареєстрованому шлюбі. За вказаний період у них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 14 липня 2010 року №2-686/10, що набрало законної сили 27.07.2010 року, з 27 липня 2010 року відповідача зобов"язано сплачувати на користь позивачки на утримання сина, аліменти, щомісячно у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, додосягнення дитиною повноліття. Відповідач не проживає з позивачкою та сином і не приймає участі в утриманні сина, а сама позивачка не має фактичної змоги забезпечити належні умови для утримання і виховання сина. [PERSON] є здоровою, повноцінною людиною і має фактичну можливість надати матеріальну допомогу. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ЗУ "Про державний бюджет України на 2019 рік", прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць становить для дітей віком від 6 до 18 років 2027 гривень. Таким чином, станом на дату подання заяви відповідач зобов"язаний сплачувати на користь позивача на утримання сина з 1 січня 2019 року 2027 гривень. У зв"язку з чим просила, з дати звернення до суду, стягувати з відповідача, [PERSON] , в її користь, аліменти на утримання сина [PERSON] , у мінімальному рекомендованому розмірі, що становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття; повернути без виконання виконавчий лист про примусове виконання рішення Рахівського районного суду ваід 14 липня 2010 року №2-686/10, допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у межах суми платежу за один місяць. В судове засідання позивачка [PERSON] не з"явилася. Надіслала суду заяву, в якій просить розгляд справи провести в її відсутності, з"явитися до суду немає можливості через сімейні обставини. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач, [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з"явився. Відзиву не подавав. Причину своєї неявки суд не повідомляв. Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до такого висновку. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що рішенням Рахівського району Закарпатської області від 14 липня 2010 року №2-686/10 змінено розмір стягуваних аліментів, зобов`язано [PERSON] сплачувати в користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частки його заробітку(доходу) але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття. Аліментні зобов"язання існують, як правило, протягом тривалого часу, у зв"язку з чим матеріальне становище і сімейний стан особи, яка зобов"язана надавати утримання дитини, та особи, яка одержує аліменти, може змінюватися (покращуватися або погіршуватися). Враховуючи, що матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров"я зазначених у законі осіб протягом аліментного зобов"язання можуть змінюватися, стаття 192 СК України передбачає можливість збільшення або зменшення розміру аліментів. Так, відповідно до ч.1 цієї статті, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них. Необхідність збільшення розміру стягуваних аліментів позивачка аргументує тим, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який в силу Закону України "Про державний бюджет України на 2019 рік" становить суму 2027 гривень. Відповідно вважає, що відповідач, будучи здоровою і повноцінною людиною зобов"язаний сплачувати аліменти на утримання їхнього сина в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто в сумі 2027 гривень. Суд не погоджується з такою правовою позицією позивачки, оскільки ст.192 СК України чітко встановлює обставини, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів, це: 1) зміна матеріального стану платника аліментів або одержувача аліментів; 2) зміна сіменого стану платника або одержувача аліментів; 3) погіршення здоров"я платника або одержувача аліментів; 4) поліпшення здоров"я когось з них. При цьому перелік обставин, які можуть слугувати підставами для зменшення або збільшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. По суті, не вказані обставини, а викликані ними ускладнення слугують підставою для зміни розміру аліментів. З урахуванням цієї норми Закону позивачка не надала суду правових доказів на підтвердження обставин для зміни розміру аліментів. Окрім, як дійсно, у позивачки з часу стягнення аліментів, з 2010 року, змінився сімейний стан. Згідно довідки виконавчого комітету Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області №4174 від 20 листопада 2018 року, позивачка має також на утриманні малолітню дитину, дочку [PERSON] , [INFO] та перебуває у подружніх відносинах з громадянином [PERSON] . За правилами ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Отже, розмір прожиткового мінімууму для дитини відповідного віку як мінімальний рекомендований розмір аліментів може бути присуджений судом за умови достатності заробітку платника аліментів. Матеріалами справи позивачкою жодним чином не доведено достатність заробітку відповідача для сплати вказаного розміру аліментів. Більше того, в матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості зі сплати аліментів згідно виконавчого листа №2-268/10 від 27 липня 2010 року, виданого Рахівським районним судом Закарпатської області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, складений Подільським відділом державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, станом на 1 грудня 2018 року, з якого зокрема вбачається, що з відповідача [PERSON] щомісяця стягуються аліменти в розмірі 1/6 частки від його заробітку. Враховуючи відсутність постійного місця роботи платника аліментів, в розрахунок включено розмір середньої заробітної плати працівника для певної місцевості, в даному випадку м. Полтава, де розмір аліментів складав 1177,67 гривень, збільшуючись кожним разом зі збільшенням величини середньої заробітної плати за місцевістю, і станом на грудень 2018 року склав 1420,50 гривень. З огляду на це, розмір отримуваних позивачкою аліментів в сумі 1420,50 гривень, ніяк не являється меншим від мінімального гарнатованого розміру аліментів в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що станом на момент досягнення сином сторін повноліття (13.03.2019) складав 1013,50 гривень. Наявний розмір стягуваних аліментів в розмірі 1/6 частки від доходу (заробітку) відповідача, на думку суду, достатньо протягом двох місяців ( з часу звернення до суду 17 січня 2019 року до досягнення дитиною повноліття - [INFO] ) забезпечували необхідне грошове утримання, узгоджувалися з вимогами закону, відповідали інтересам дитини, і не порушували як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача. Такий розмір аліментів відповідав ефективній участі платника аліментів у забезпеченні потреб дитини. Таким чином, вимогу позивачки про подальше стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку суд вважає надмірною та недостатньо обґрунтованою і недоведеною документальними доказами. З огляду на викладене та враховуючи, що позивачкою не доведно в силу ст. 81 ЦПК України, обґрунтованих доказів зміни свого матеріального становища та матеріального стану відповідача, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. При цьому доведення зміни сімейного стану позивачки як одержувача аліментів у сукупності з іншими доказами по справі, не дає підстав для збільшення розміру стягуваних аліментів. Враховуючи, що судом у збільшенні розміру стягуваних аліментів відмовлено, не підлягають дослідженню інші заявлені позовні вимоги, які є похідними.

Outcome: dismissed