Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON] 25.05.2015 року звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Україна», 3 особа - [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування. Позивач зазначав, що 05.10.2014 року приблизно о 17.10 год. в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) - зіткнення автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Хонда номерний знак [NUMBER], який належить Позивачу на праві власності, що спричинило пошкодження транспортних засобів; ДТП сталася з вини водія [PERSON] Оскільки цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] автомобіля [NUMBER] була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Україна» (відповідача) відповідно до полісу №АС/3993888, який був діючим на 05.10.2014 року; 13.01.2015 року позивач звернувся до Відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування та надав необхідні для виплати страхового відшкодування документи, але станом на 15.04.2015 року (протягом 90 днів) відповідач свій обов"язок щодо виплати коштів не виконав, тому він (позивач) вимушений був звернутися до суду з даним позовом та просить суд - стягнути з відповідача на його (позивача) користь суму страхового відшкодування у розмірі 50000,00 грн. (у розміру ліміту відповідальності страховика). В судове засідання позивач та/або представник позивача [PERSON] - [PERSON] не з»явились повторно; представником [PERSON] до матеріалів справи повторно (після визнання явки позивача в судове засідання обов»язковою) подано заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, підтримуючи позовні вимоги у повному обсязі та не заперечуючи проти постановлення у справі заочного рішення (а.с.61). Представник відповідача та 3 особа в судове засідання також не з"явилися повторно, про час та місце розгляду справи відповідач та 3 особа були повідомлені належним чином, будь-яких клопотань від них не надходило. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України судом визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши вимоги позову та матеріали справи в судовому засіданні, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.10, 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: 05.10.2014 року приблизно о 17.10 год. в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) - зіткнення автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Хонда номерний знак [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON] (позивач), що спричинило пошкодження транспортних засобів. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи, копією постанови Московського районного суду м. Харкова від 22.10.2014 року про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст.124 КпАП України по факту зазначеної ДТП (а.с.4-5, 8). Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов"язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно наданої довідки з централізованої бази МТСБУ - відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/3993888, який був діючим на 05.10.2014 року, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля [NUMBER] була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Україна» (відповідача); при цьому - даних щодо встановлення ліміту відповідальності за шкоду майну 3-іх осіб та розміру франшизи - не має (а.с.6). Як стверджується позивачем, згідно наданої копії заяви - Позивач [PERSON] звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування від 13.01.2015 року (а.с.7); при цьому, будь-яких даних про отримання відповідачем повідомлення про страховий випадок, отримання відповідачем повного пакету документів по факту ДТП, заяви позивача щодо виплати суми страхового відшкодування тощо - позивачем (представником позивача) до матеріалів справи не надано. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст.988 ЦК України Страховик зобов»язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до положень п.36.2 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страховик не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов»язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Згідно ст.526, 623, 624 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, а в разі порушення зобов"язання боржник має відшкодувати завдані цим збитки. Якщо за порушення зобов"язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є (в тому числі) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Позивачем до матеріалів справи надано копію рахунку №0000000535 від 15.10.2014 року ТОВ «Альфа Моторз», в якому зазначено платник [PERSON] (позивач), згідно якого вартість ремонту автомобіля Хонда номерний знак [NUMBER] становить 50188,49 грн. (без ПДВ), ПДВ 20% - 10037,71 грн., усього до оплати - 60226,20 грн. (а.с.9-10); при цьому, позивачем не надано протоколу огляду пошкодженого автомобіля; відсутні також відповідні платіжні документи по цьому рахунку (у разі проведення позивачем ремонту пошкодженого автомобіля), акту виконаних робіт тощо; даний рахунок не є належним підтвердженням розміру матеріального збитку (оціненої шкоди), на підставі якого Страховиком має бути визначена сума страхового відшкодування, у разі визнання події ДТП страховим випадком. Будь-яких пояснень або заперечень по суті справи відповідачем, а також 3-ою особою, також суду не надано. Отже, з урахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не доведено в судовому засіданні достатніми та належними доказами, тому в задоволенні позову має бути відмовлено.

Outcome: dismissed