Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

У жовтні 2014 року орган опіки та піклування Червоноармійської райдержадміністрації звернувся до суду в інтересах неповнолітнього [PERSON] із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, зазначивши, що відповідач являючись матір"ю неповнолітнього [PERSON], [INFO], ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків, не займається вихованням дитини, не створює належних умов для проживання, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не забезпечує його матеріально. Відповідач постійно пиячить, офіційно ніде не працює, не займається вихованням дитини, не забирає його вчасно з дитячого садочка. Часто дитина приходить в дитячий садок у брудному одязі, а іноді і голодна. Враховуючи наведене, орган опіки та піклування Червоноармійської райдержадміністрації просив суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO], як таку, що навмисно ухиляється від виконання батьківських обов'язків та стягнути з відповідача аліменти на користь цієї дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів її доходу (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а розпорядником буде заклад (сім"я, особа), де буде виховуватись дитина і хто буде представляти його інтереси. У судовому засіданні представник органу опіки та піклування Червоноармійської райдержадміністрації уточнила позовні вимоги, посилаючись на викладені у позові про позбавлення батьківських прав обставини та підстави, а також зібрані в ході судового розгляду справи докази, з метою надання відповідачу можливості виправитися та залишити за собою батьківські права на дитину, просила постановити рішення про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав та стягнути з відповідача аліменти на користь дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів її доходу (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а розпорядником буде заклад (сім"я, особа), де буде виховуватись дитина і хто буде представляти її інтереси. Прокурор в судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнала та не заперечувала щодо їх задоволення. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, думку прокурора, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Так, відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України ,батьки зобов"язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім"ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов"язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов"язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 155 цього ж Кодексу здійснення батьками своїх прав та виконання обов"язків мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Згідно з ч.1 ст.11 Закону України від 13 січня 2005 р. № 2342-ІУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» , органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Відповідно до ч. 1 ст.12 цього ж Закону безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»: «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Верховний Суд України в ч.2 п.16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. За правилами ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2- 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров"я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Як встановлено судом відповідач є матір"ю неповнолітньої дитини -[PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] від 27.12.2007 року. Відомості про батька у свідоцтві про народження дитини, відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження зазначено за правилами частини першої статті 135 СК України.(а.с.38). З актів обстеження житлово-побутових умов за місцем проживання відповідача від 19.03.2013 року, 14.04.2014 року та 18 квітня 2014 року вбачається, що [PERSON] разом з дитиною-сином [PERSON] проживає в будинку співмешканця. Умови проживання для дитини у цій сім"ї задовільні, у достатній кількості є продукти харчування, утримується підсобне господарство. Відповідач схильна до вжиття спиртних напоїв, ніде не працює, залишає сина [PERSON] без нагляду дорослих або на сторонніх осіб. (а.с.14,15,16). Згідно наказу Червоноармійської райдержадміністрації Житомирської області №32 від 10.04.2013 року [PERSON], поставлено на облік як дитину, яка опинилася у складних життєвих обставинах, у зв"язку з тим, що його мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків. (а.с.24). За повідомленням Червоноармійського районного центру зайнятості № 328 від 08.04.2014 року, [PERSON], з питань працевлаштування та отримання послуг служби зайнятості, не зверталася. (а.с.29). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Червоноармійської райдержадміністрації від 15.10.2014 року №02-09/1926, [PERSON] навмисно ухиляється від виконання батьківських обов»язків по вихованню своєї малолітньої дитини, не виявляє інтересу до його життя, не забезпечує матеріально, зловживає спиртними напоями, ніде не працює. Тому [PERSON] доцільно позбавити батьківський прав щодо малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. (а.с.5). Як показала в судовому засіданні свідок [PERSON] вона є бабусею [PERSON]. Відповідач ніде не працює, зловживає спиртними напоями. ЇЇ онук-син відповідача - [PERSON] часто на тривалий час залишається без нагляду своєї матері та інших дорослих, у зв"язку з чим мав місце випадок коли дитина мало не втопилася у річці. В той час коли [PERSON] зловживає алкоголем, дитина не відвідує дитячий садок. Відповідач належним чином не займається лікуванням дитини, яка страждає на хронічні застудні захворювання. Свідок [PERSON] дала суду показання про те, що до 2007 року вона, як представник селищної ради часто відвідувала сім"ю відповідача, де складалися акти щодо неналежного виховання відповідачем її старшого сина щодо якого відповідача вже позбавлено батьківських прав. Що стосується меншої дитини відповідача, то про обставини невиконання нею своїх батьківських обов"язків, пояснити будь чого не може, оскільки скарг до селищної ради після 2007 року на відповідача не надходило. Як зазначила допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] вона є - класним керівником в класі, де з 01 вересня 2014 року навчається [PERSON]. Про те, дати вичерпну характеристику дитині та її матері вона не може, оскільки [PERSON] є учнем першого клпасу та відвідував школу не тривалий час ,а протягом останнього місяця взагалі був відсутній у школі , так як зі слів відповідача вони проживали за межами району. Негативних відгуків про матір [PERSON], вона особисто, не чула. Із показань в судовому засіданні свідка [PERSON] вбачається, що під її наглядом як лікаря педіатра знаходилися двоє дітей відповідача. Від самого народження діти відповідача часто хворіють і це пов"язано не стільки з тим, що за ними неналежно здійснюють догляд їх батьки, а тому що вони від народження мають слабку імунну систему, яек і багато інших дітей. Відповідач завжди своєчасно зверталася за наданням дітям медичної допомоги, дотримувалася режиму їх лікування, виконувала всі призначення лікаря. У неї, як у лікаря, ніколи не було підстав вважати та нарікати на те, що поведінка відповідача є неналежною. Свідок [PERSON] у своїх показаннях в судовому засіданні пояснила, що вона є вихователем у дитячому садочку, який відвідував [PERSON]. Його матір -[PERSON] відвідувала св"яткові ранки у дитсадку, цікавилася поведінкою дитини, приносила все необхідне для дитини на першу ж вимогу . Про мали місце випадки, коли мати дитини приходила до дитсадка напідпитку. Інколи хлопчик приходив до дитсадка в неохайному вигляді. Певний час ця дитина не відвідувала дитсадок та пояснювалося це тим, що [PERSON] хворів. Частиною 2 статті 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов»язків щодо дитини. Вище наведені обставини свідчать про те, що є всі передбачені законом підстави для задоволення позову про відібрання від [PERSON] її неповнолітнього сина [PERSON] без позбавлення відповідача батьківських прав щодо цієї дитини. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З огляду на встановлені обставини суд вважає, що запропонований позивачем розмір аліментів відповідатиме інтересам дитини, а також можливості відповідача сплачувати їх. При зверненні до суду позивач звільнений від сплати судового збору, тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує його з відповідача на користь Червоноармійського районного суду Житомирської області.в сумі 243 грн. 60 коп., виходячи з позовних вимог про відібрання від матері дитини без позбавлення її батьківських прав та у розмірі 243 грн. 60 коп. з позовних вимог про стягнення аліментів .

Outcome: approved