Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру стягуваних аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі [PERSON] вони проживали у фактичному шлюбі до травня місяця 2004 року. Від їхнього спільного проживання народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], які проживають із нею та перебувають на її повному утриманні. Згідно рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 08.06.2006 року відповідача зобов"язано сплачувати, щомісячно, аліменти на утримання двох дітей: сина [PERSON], та сина [PERSON], у твердій грошовій сумі по 145 гривень на кожну дитину, до досягнення ними повноліття, починаючи з 02 вересня 2006 року. Діти знаходяться на її повному вихованні та утриманні, будь-якої допомоги, крім сплати аліментів, відповідач на утримання дітей не надає, тому задоволення, зростаючих зазначених потреб дітей повністю залежить від його доходів. В даний час вона працює в ТзОВ "ВГСМ", однак отриманої заробітної плати ледь вистачає на житття. Зміни життєвих потреб дітей враховані і державою, шляхом прийняття відповідних законів щодо соціальних гарантій. Разом з цим в Україні відбулися інфляційні процеси, внаслідок чого відбулося підняття цін на товари харчування і підлітковий одяг, на ліки, оскільки діти періодично хворіють, а визначений розмір аліментів у сумі 145 гривень, на сьогоднішній день, є недостатнім для матеріального утримання діточок. Нею в місяць на належне та нормальне утримання синів витрачається приблизно 1000 гривень без урахування сплачуваних відповідачем 145 гривень, як суми присуджених алімеентів. За таких обставин, враховуючи, що з кожним роком життєво-матеріальні потреби дітей збільшуються, крім того діти є школоповинного віку, що створює додаткові витрати на придбання належного навчального інвентаря, сума аліментів визначена у твердій грошовій сумі 145 грн. недостатня для покриття матеріальних витрат на утримання та виховання дітей і такі зміни враховані державою при збільшенні прожиткових стандартів від яких в певній мірі залежить розмір аліментів. Відповідач, будь-яких інших аліментних чи інших зобов"язань не має, матеріально забезпечений, фізично та душевно здоровий, тому має можливість сплачувати аліменти. На підставі наведеного, просила збільшити розмір стягуваних аліментів за рішенням Рахівського районного суду від 08.06.2006 на її користь аліменти на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі по 500 гривень на кожну дитину до досягнення ними повноліття, починаючи з дня набрання рішеням суду законної сили. Позивачка, [PERSON], в судове засідання не з"явилася, однак надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з"явився, однак надіслав клопотання, в якому просив суд при вирішенні справи по суті взяти до уваги докази додані ним до клопотання. Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. З позовної заяви встановлено та не заперечено відповідачем, що сторони [PERSON] та [PERSON] проживали у фактичному шлюбі до травня місяця 2004 року. За час спільного проживання у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], батьком яких являється відповідач [PERSON], що стверджується свідоцтвами про встановлення батьківства серії [NUMBER] від 15 листопада 2000 року та серії [NUMBER] від 22 травня 2003 року. Довідкою виданою виконавчим комітетом Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області від 05.08.2015 року №3350 стверджується той факт, що на утриманні позивачки знаходяться неповнолітні діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. За даними акту обстеження матеріально - побутових умов проживання позивачки, остання проживає у будинку батька. Працює у ТЗОВ "ВГСМ", має на утриманні двох неповнолітніх дітей. З батьком дітей не живе більше одинадцяти років. Зі слів матері від батька діти отримують дуже рідко мізерну допомогу. Стаття 51 Конституції України чітко визначає, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їхнього повноліття. Згідно зі статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка діє на Україні з 27 вересня 1991 року, "… держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей". Зважаючи на взяте зобов'язання, Україна як держава, яка приєдналась до цієї Конвенції, прийняла Закон України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року, де в ст.8 записано: "Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку". Обов'язок утримувати дітей мають двоє батьків, вказаних у свідоцтві про народження дитини. Також аналогічне передбачене ст.180 Сімейного Кодексу України, згідно якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до заочного рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 08 червня 2006 року по справі №2-230/2006 з відповідача [PERSON] в користь позивачки стягуються аліменти на утримання дітей; сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 145 гривень на кожну дитину до досягнення ними повноліття починаючи з 02 вересня 2006 року. В позовній заяві позивачка посилається на те, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для повного матеріального утримання дітей, оскільки з кожним роком діти потребують більше витрат. Частиною 1 ст.192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Абзацом 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" встановлено право суду при визначення розміру аліментів враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Зміни життєвих потреб дітей також враховані і державою, шляхом прийняття відповідних законів щодо соціальних гарантій. Зокрема згідно Закону України "Про державний бюджет України на 2006 рік" вiд 20.12.2005 р. N 3235-ІV (стаття 65), прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років, у 2006 р., тобто станом на день винесення рішення суду, був встановлений в розмірі 410 гривень, у 2015 р. Законом України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" прожитковий мінімум на дітей від 6 до 18 років встановлений на рівні 1286 грн., а з 1 вересня по 31 грудня - 1455 гривень. Поряд з цим суд констатує, що з 2009 року в Україні відбулися інфляційні процеси, внаслідок чого відбулося підняття цін на товари харчування і дитячий одяг, на ліки, оскільки діти періодично хворіють, а визначений розмір аліментів у сумі 145 гривень станом на сьогоднішній день є недостатнім для матеріального утримання дітей. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], на даний час проживає у зареєстрованому шлюбі з громадянкою [PERSON], що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15 жовтня 2010 року. Від даного шлюбу у відповідача народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO]. Окрім того, дружина відповідача, [PERSON] на даний час вагітна, що стверджується довідкою №445 виданою 03.11.2015 року Краснокутською центральною лікарнею. Згідно довідки виданої 01.10.2015 року амбулаторією загальної практики сімейної медицини с. Руські Тишки, неповнолітній син відповідача, [PERSON] перебуває на "Д" обліку. Однак цей факт не є перешкодою для збільшення розміру аліментів на дітей які сьогодні сплачуючьтя на рівні нижчому від найнижої межі встановленої чинним законодавством для дітей відповідного віку. Таким чином, суд, з огляду на те, що батьки зобов'язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, приймаючи до уваги матеріальне становище дітей а саме те, що вони є неповнолітніми, не мають доходу, часто хворіють, проживають у важких матеріальних умовах, і матеріальне становище відповідача, який являється батьком неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], є працездатним, має мінливий дохід, інвалідом не являється, однак має на утриманні від шлюбу з іншою жінкою, сина [PERSON], [INFO], який також часто хворіє, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, зобов'язавши відповідача, сплачувати, щомісячно, в користь позивачки аліменти на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі, по 500 гривень на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, однак, приймаючи до уваги те, що аліменти були вже присудженні рішенням Рахівського районного суду від 08 червня 2006 року, а предметом судового розгляду є збільшення розміру аліментів, то в даному випадку збільшений розмір аліментів повинен стягуватись від дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч.3 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області слід стягнути 487 гривень 20 копійок судового збору.

Outcome: approved