Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

20 грудня 2013 року позивач звернувся до ДП «Ілліч-Рибак» ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча" про стягнення заборгованої індексації та компенсації по заробітній платі, зазначивши, що з 01 грудня 2006 року по 25 липня 2011 року він перебував у трудових відносинах з відповідачем. Під час його роботи на підприємстві з 01 грудня 2006 року по 25 липня 2011 року при виплаті заробітної плати не проводилась індексація, передбачена діючим законодавством, внаслідок чого відповідачем порушені його права на оплату праці. Тому просив суд стягнути з відповідача на його користь заборговану індексацію по заробітній платі за період з з 01 грудня 2006 року по 25 липня 2011 року з компенсацією, яка нараховується при втраті частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати". Позивач в судове засідання не явився, просив розглядати справу за його відсутність (а.с.2,зворот). Представник відповідача Танача Ю.А., яка діє на підставі довіреності, в судове засідання не з'явилася, направила на адресу суду заперечення, в яких просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та розглядати справу за її відсутності. В обґрунтування своєї позиції у своїх запереченнях відповідач зазначив, що позивач у справі дійсно перебувала з відповідачем у трудових відносинах в період, зазначений позивачем у позові, проте в період роботи позивача у відповідача з 01 грудня 2006 року по 25 липня 2011 року індексація зарплати позивача проводилася у відповідності з діючим законодавством України. Так, розрахунок та нарахування сум індексації в ДП «Ілліч-Рибак» здійснювався відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 року. Індексація зарплати позивача проводилася випереджаючим шляхом, у відповідача перед позивачем відсутня будь-яка заборгованість з виплати індексації заробітної плати і компенсації за втрату частини грошових коштів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, у зв'язку з чим просили відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с.29-30). У зв'язку з заявами осіб, які беруть участь у справі про розгляд справи в їх відсутності, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги підтримання позову позивачем, письмові заперечення відповідача з відповідними відомостями і розрахунками, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що позивач з 01 грудня 2006 року по 25 липня 2011 року перебував у трудових відносинах з дочірнім підприємством «Ілліч-Рибак» публічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча", що підтверджується записами про це в трудовій книжці (а.с.8). За цей період йому нараховувалася і виплачувалася заробітна плата. Відповідно до ст.1 Закону України "Про оплату праці" заробітною платою є винагорода у грошовому вираженні, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Відповідно до ст.33 Закону України "Про оплату праці" в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Індексація заробітної плати здійснюється на підставі Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 06 лютого 2003 року та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078. Індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру. У відповідності з положеннями ч.5 ст.2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 06 лютого 2003 року, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі, оплата праці (грошове забезпечення). Відповідно до ч.1 ст.4 цього Закону індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, в якому індекс споживчих цін не перевищив поріг індексації, зазначений в частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. Зазначений порядок індексації, заробітної плати передбачений і п.1-1 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 року, з наступними змінами та доповненнями. Структуру заробітної плати визначено у статті 2 Закону України "Про оплату праці", якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 року №5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за №114/8713. Таким чином, індексація є складовою частиною заробітної плати, є додатковою заробітною платою і, у разі порушення законодавства про оплату праці в частині її виплати, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому індексації заробітної плати без обмеження будь-яким строком, як передбачено ч.2 ст.233 КЗпП України. Вирішуючи питання щодо суми, яка підлягає стягненню, суд зазначає наступне Згідно розрахунку, наданого відповідачем на вимогу суду, судом встановлено, що під час роботи позивача на підприємстві з вересня 2007 року по листопад 2008 року та з грудня 2008 року по червень 2010 року, та з липня 2010 року по липень 2011 року при перевищенні порогу інфляції, який встановлюється в розмірі 101 відсоток, заробітна плата останньої не індексувалась, за вказаний період сума індексації заробітної плати з компенсацією заборгованості складає 2895,79 грн., що підтверджується розрахунком на а.с.32, у зв'язку з чим зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи, що індексація на заробітну плату входить до структури заробітної плати, з якої проводяться відрахування податків та обов'язкових платежів як з заробітної плати, а в наданому відповідачем розрахунку індексації, що підлягає виплаті позивачу, не зазначені суми відповідних відрахувань податків і обов'язкових платежів, суд приходить до висновку, що при виплаті відповідачем присуджених для позивача сум належить утримати з них передбачені законом податки і обов'язкові платежі. Також відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

Outcome: partial