Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до ПрАТ «СК "Скайд" про стягнення страхового відшкодування внаслідок ДТП, в якому просила стягнути з Відповідача страхове відшкодування за завдану її автомобілю марки «КІА» д.н.з. [NUMBER] в дорожньо-транспортній пригоді, що сталася 02.06.2016 року, матеріальну шкоду в розмірі 17 796 грн.26 коп., а також пеню в розмірі 1889.63 три процента річних в розмірі 223,00 грн. та втрати від інфляції в розмірі 921,16 грн., та 700.00 грн. вартість експертизи, а всього 21530,04 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що 02.06.2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Форд» д.н.з.[NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля "КІА" д.з. [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON] Винним у цьому ДТП постановою Подільського районного суду в м. Києві від 30.06.2016 року було визнано [PERSON].. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в ПрАТ «СК "Скайд"», що підтверджується відповідним полісом № АЕ № 4974900 від 23.07.2015 року, Позивач звернувся до останнього з вимогою про здійснення страхового відшкодування, проте вказана вимога Позивача залишена без реагування. За наведених обставин [PERSON] просить задовольнити позов в заявлений нею спосіб. Позивач подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчать судова повістка, яка міститься в матеріалах справи. Про причини неявки суд не повідомим. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався. Враховуючи те, що у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи та, враховуючи положення ст.ст. 280-281 ЦПК України постановити заочне рішення у справі. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. 02.06.2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Форд» д.н.з.[NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля "КІА" д.з. [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON] Винним у цьому ДТП постановою Подільського районного суду в м. Києві від 30.06 2016 року було визнано [PERSON]. (а.с.7) Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повномуобсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно зі ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як закріплено ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставинсправи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повномуобсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розглядусправи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власниківназемних транспортних засобів» встановлений обов'язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "Форд" держ.знак [NUMBER] [PERSON] була застрахована ПрАТ «СК "Скайд" на підставі полісу № АЕ 4974900(а.с.9) Згідно ч. 2 ст.8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»визначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Разом з цим, у відповідності до ст. 9 Закону України «Про страхування»страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. З матеріалів справи вбачається, що розмір прямого збитку згідно з Звітом про визначення вартості матеріального збиткуу (а.с.14-22), завданого власнику автомобіля «КІА» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] становить 17 976,26 грн. . Страхова сума (ліміт відповідальності ) на одного потерпілого за шкоду ,заподіяну майну, відповідно до договору обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності становить 50 000,00 грн. Відповідно до вимог пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі визнання страховиком вимог заявника про здійснення страхового відшкодування обґрунтованими, він має прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його не пізніше ніж через 90 днів з дня отримання відповідної заяви. У разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Станом на день звернення до суду, страхове відшкодування Позивачу Відповідачем виплачено не було, рішення про відмову уздійсненні страхового відшкодування також Позивачу не було надано, незважаючи на подання ним заяви про здійснення страхового відшкодування 30.03.2017 року. Відповіднодо пункту 36.5 статті 36 даного Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Оскільки Відповідач не виконав у належний строк та в належному розмірі своїх зобов'язань щодо виплати страхового відшкодування, він повинен сплатити Позивачу пеню за прострочення виплати страхового відшкодування. Звертаючись до суду Позивач просив стягнути з Відповідача пеню за період з 29 червня 2017 року по 23 листопада 2017 року включно в розмірі 1889,63 грн. Проведений Позивачем розрахунок відповідає вимогам чинного законодавства і не спростований Відповідачем. Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 625 ЦК регулюються зобов'язальні правовідносини, якііснувалиміж сторонами до ухвалення рішення суду. Як зазначалось судом вище, правовідносини між сторонами у даному спорі виникли з приводу відшкодування шкоди на підставі Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на підставі договору, укладеного між ПрАТ «СК"Скайд" та власником автомобіля "Форд" держ.знак [NUMBER] [PERSON] на користь третіх осіб. В даному випадку, потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за цим договором, адже на його, як третьої особи, користь страховик зобов'язаний здійснити страхове відшкодування. Зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін, як грошових зобов'язань, на них поширюється діячастини другої ст.625 ЦК України, як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Згідно розрахунку, наданого Позивачем, і не спростованого Відповідачем, сума 3 % річних становить 223.00 грн., втрат від інфляції -921,15 грн. Крім того позивачем були понесені витрати на оплату вартості Звіту в розмірі 700,00 грн. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повномуобсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позовних вимог, Відповідачем підлягають відшкодуванню на користь Позивача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved