Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, в котрому зазначено, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після смерті останнього залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] . Відповідно до ст. 529 ЦК України (в ред. 1963 року) спадкоємцями першої черги майна померлого за законом є його дружина - [PERSON] та діти - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В передбачений законодавством термін до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ніхто із спадкоємців не звертався, однак він та відповідачка по справі -дружина померлого фактично проживали в будинку, що належав померлому, користувались речами, розпорядились майном. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в будинку не проживали, не користувались спадковим майном, а тому є особами, що не прийняли спадщину після смерті [PERSON] . Відповідно до ст. 549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. В силу п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами України справ про спадкування" № 4 від 24.06.83 року "передбачений ст. 549 ЦК шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку". Згідно з ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК ЦРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця; місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (ст. 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. За правовою конструкцією ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Із судової практики вбачається, що особа вважається такою, що прийняла спадщину, якщо вона вчинила певні дії, необхідні для цього, зокрема, вступила у володіння та/або управління спадковим майном. Верховний Суд України у постанові від 06 лютого 2013 року в справі №6-167цс12 (http://www.scourt.gov.ua/clients/vsu/vsu.nsf/%28documents%29/7616CE0B526C5ABBC2257C92003A6A8F) висловив правову позицію, за якою: «Згідно з положеннями ст.ст. 548, 549, 554 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. …Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.». В той же час, одержати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно він не може,ув зв`язку з тим, що має лише копію правовстановлюючого документу на спадкове майно. Згід із п. 4.15 розділу 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України за №296/5 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Просив встановити, що він прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] та визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . В підготовче засідання позивач та його представник не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача звернувся до суду з заявою, в котрій просив розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка в підготовче засідання не з"явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, в заяві до суду просила розглянути справу у її відсутності, позов визнала. Треті особи в підготовче засідання не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, в заявах до суду просили розглянути справу у їх відсутності, проти позову не заперечували та просили позов задовольнити. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Перевіривши матеріали справи, роз`яснивши процесуальні наслідки визнання позову, враховуючи, що відповідачка позов визнала та визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення. Враховуючи, що в силу ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, суд вважає, що позовні вимоги грунтуються на законі та підлягають до задоволення.

Outcome: approved