Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку ( пай ) площею 3,40 умовних кадастрових гектара на території Маркушівської сільської ради Бердичівського району посилаючись на те, що він 15 червня 1994 року був зарахований у члени КСП ім.Шевченка с.Маркуші та прийнятий на роботу. Рішенням сессії Маркушівської сільської ради від 10.03.1995 року землю КСП було передано у колективну власність та 05 грудня 1995 року видано Державний акт на право колективної власності на землю членів КСП ім. Шевченка серії [NUMBER] з додатком - Списком громадян, які мають право на земельну частку (пай). Відповідно до п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку мають члени КСП в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначенного підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. П.5 вказанного Указу Президента визначено, що видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. 20 березня 2015 року, він звернувся до Бердичівської районної державної адміністрації із заявою про видачу йому сертифікату на право на земельну частку (пай), однак у видачі сертифікату було відмовлено в зв"язку з тим, що він не був включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на зеплю КСП " ім. Шевченка ", а тому змушений звернутись до суду. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача-Маркушівської сільської ради в судове засідання не з"явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Представник відповідача Бердичівської райдержадміністрації позовні вимоги не визнала, просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, в зв"язку з пропущенням строку позовної давності. Представник третьої особи - Управління Держземагенства у Бердичівському районі в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Встановлено, що згідно копії трудової книжки, позивач 15 червня 1994 року був зарахований у члени КСП ім. Шевченка с. Маркуші та прийнятий на роботу. Рішенням сессії Маркушівської сільської ради від 10.03.1995 року землю КСП було передано у колективну власність, та 05 грудня 1995 року видано Державний акт на право колективної власності на землю членів КСП ім. Шевченка серії [NUMBER] з додатком - Списком громадян, які мають право на земельну частку ( пай ). Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку мають члени КСП в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначенного підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Як убачається з відповіді начальника Управління Держземагенства у Бердичівському районі Житомирської області, при паюванні земель КСП "ім.Шевченка" вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток ( паїв ) всіх членів підприємства була рівна та становила 3,40 умовних кадастрових гектара. П.5 вказанного Указу Президента визначено, що видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Зі змісту Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" вбачається, що не внесення до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При цьому, суд вважає доводи представника відповідача - Бердичівської районної державної адміністрації про те, що позивач пропустив строки позовної давності безпідставними, оскільки як вбачається з повідомлення начальника Управління Держземагенства у Бердичівському районі Житомирської області, позивач дізнався про порушення його права на отримання земельної частки, а саме про відсутність оформленного на його прізвище сертифікату на право на земельну частку в зв"язку з тим, що він не був включений до списку, що додається до державного акту, лише 24.03.2015 року. Таким чином позивач звернувся до суду з позовом в строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права, тобто у строк передбачений ст.257 ЦК України. Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами. А тому,

Outcome: approved