Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] у березні 2016 року звернулася до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року. В обгрунтування позовних вимог покликалася на те, що спадкодавці відповідно до витягу із погосподарської книги, як останньому члену колгоспного двору, належав житловий будинок на [ADDRESS] разом з приналежними до нього господарським будівлями і спорудами. На випадок смерті мати 10.07.1998 року залишила заповіт відповідно до якого житловий будинок та інше майно заповіла їй та відповідачці у справі [PERSON], яка спадщину не прийняла та відмовилась від належної їй частки у спадковому майні, у встановленому законом порядку. Відповідач [PERSON], яка є її дочкою спадкодавця [PERSON] та рідною сестрою позивачки, має право на обов"язкову частку у спадковому майні, однак вона також спадщину не прийняла та відмовилась від належної їй частки у спадковому майні. Позивачка вважає, що вона у встановленому порядку прийняла спадщину, оскільки доглядає за спадковим майном, сплачує комунальні платежі, однак при її зверненні в нотаріальну контору у березні 2016 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено у зв"язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. За вказаних обставин вона за визнанням свого права змушена звернутись до суду. У судовому засідання представник позивачки [PERSON] за довіреністю [PERSON] позовні вимоги своєї довірительки підтримав та просив їх задовольнити із підстав, вказаних у позовній заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з"явились, подали письмові заяви, в яких позовні вимоги визнали, вказавши, що відмовляються від належних їм часток у спадковому майні на користь позивачки, на спадкове майно не претендують. Суд, заслухавши представника позивача та дослідивши документи, наявні у справі, встановив такі обставини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до витягу з погосподарської книги по с.Подорожне Володимирецької сільської ради Жидачівського району Львівської області від 04.04.2016 року, житловий будинок [ADDRESS] належав колгоспному двору головою якого була [PERSON],[INFO], яка померла [INFO] року, членом двору був її чоловік [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року. Відповідно до даних технічного архіву КП ЛОР "Стрийське МБТІ" вказаний будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, 1954 року побудови та право власності на нього не зареєстровано (а.с.17). Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від [INFO] року, яке видано Володимирецькою сільською радою Жидачівського району Львівської області, стверджено, що [PERSON] померла [INFO] року (а.с.15). На випадок своєї смерті [PERSON] 10.07.1998 року склала заповіт, який посвідчений секретарем Володимирецької сільської ради, відповідно до якого вказаний житловий будинок з приналежними господарськими будівлями та спорудами та інше майно заповіла позивачці [PERSON] та відповідачці [PERSON]. Відповідно до положень ст.1217,1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За вимогами ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а відповідно до ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи. Згідно із ст.1223 ЦК право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а ч.1 ст.1241 ЦК України визначено, що непрацездатн і діти спадкодавця спадкують незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом(обов"язкову частку). Відповідно до ст.ст.1268,1269 ЦК України для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини або не проживав постійно із спадкодавцем, але подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить спірний житловий будинок із приналежними господарськими будівлями і спорудами. Позивачка [PERSON] та відповідачка [PERSON] відповідно до ст.1223 ЦК України є спадкоємцями за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON], а відповідачка [PERSON], як пенсіонерка, відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України має право на обов"язкову частку у спадковому майні, а саме у житловому будинку. Позивачка [PERSON], як спадкоємець за заповітом, вчинила дії, які свідчать про прийняття нею спадщини та, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину, однак при зверненні до нотаріуса 18.03.2016 року отримала відмову, у зв"язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документів на спадковий житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами. Відповідачки у справі [PERSON] та [PERSON] відповідно, як спадкоємець за заповітом та як спадкоємець за законом, якому належить право на обов"язкову частку у спадковому майні, у встановленому законом порядку спадщину не прийняли та відповідно до приписів ст.1274 ЦК України відмовились від належних їм часток у спадковому майні на користь позивачки [PERSON], що стверджується поданими ними письмовими заявами, а тому до останньої перейшли їхні частки у спадковому майні. З огляду на вказані обставини та враховуючи правові приписи, суд приходить до висновку, що позивачка вчинила дії, які свідчать про прийняття спадщини, проте не могла оформити своє право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, а отже позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved