Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

у травні 2019 року [PERSON] звернулася у суд з позовом про припинення державної реєстрації іпотеки та заборони відчуження нерухомого майна. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 16.10.2007 р. між АКБ соціального розвитку "Укрсоцбанк", правонаступником якого є АТ "Альфа - банк", та [PERSON] був укладений договір іпотеки № 02-10/3519, відповідно до якого остання витупила поручителем за зобов"язаннями [PERSON] за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 10-29/4425 від 16.10.2007 р. За договором позивач передала в іпотеку відповідачу у якості забезпечення виконання третьою особою всіх зобов"язань за основним зобов"язанням, зокрема нерухоме майно, яким є шестикімнатна квартира [ADDRESS] , яка належить їй на праві приватної власності. 16.10.2007 р. приватним нотаріусом КМНО Кравченко І.В. до Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна внесено запис про обтяження вищевказаного нерухомого майна, а 05.11.2007 р. внесено запис про обтяження вказаної квартири. У травні 2014 року АТ "Укрсоцбанк" звернувся у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 07.04.2016 р., залишеним без змін постановою від 05.09.2018 р. Верховного Суду, в задоволенні позову відмовлено у зв"язку з пропуском строку позовної давності, що, на думку позивача, свідчить про припинення первісного зобов"язання. Проте 22.02.2012 р. приватним нотаріусом КМНО Осипенко Д.О. вчинено виконавчий напис № 2259, за яким запропоновано звернути стягнення на вищевказану належну позивачу квартиру. Постановою від 09.07.2018 р. приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова В.В. відкрито виконавче провадження № 56733060 з примусового виконання вказаного виконавчого напису. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 29.01.2019 р., залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду, задоволено позов [PERSON] Постановлено визнати таким, що не підлгає виконанню, виконавчий напис № 2259 від 22.02.2012 р., що стало підставою для закриття виконавчого провадження. На думку позивача, оскільки судовим рішенням, яке набрало законної сили, АТ "Укрсоцбанк" відмовлено у зверненні стягнення на предмет іпотеки, державна реєстрація іпотеки є припиненою. За таких підстав, позивач просив: - припинити державну реєстрацію заборони на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 5849001, квартиру [ADDRESS] , що належить позивачу, зареєстровану 16.10.2007 р. приватним нотаріусом КМНО Кравченко І.В.; - припинити державну реєстрацію іпотеки, реєстраційний номер обтяження 5969047, на підставі іпотечного договору, зареєстрованого в реєстрі за № 4065 від 16.10.2007 р., на квартиру [ADDRESS] , що належить позивачу, зареєстровану 05.11.2007 р. приватним нотаріусом КМНО Кравченко І.В. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10.0.2019 р. відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. (а.с. 29) 08 липня 2019 року відповідач АТ "Укрсоцбанк" надіслав до суду відзив на позовну заяву. (а.с. 52) Просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що сплив строку позовної давності не є автоматичним припиненням зобов"язання, оскільки такої підстави для припиення зобов"язання норма гл. 50 "Припинення зобов"язання2 ЦК України не передбачаються. Також вказує, що ані пропуск строків позовної давності щодо стягнення заборгованості за основним кредитом, ані визнання виконавчого напису напису таким, що не підлягає виконанню, не є законною підставою вважати, що похідні зобов"язання припинилися. 10 липня 2019 року третя особа - [PERSON] надіслала до суду пояснення. (а.с. 64) Просить задовольнити позов. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 17 липня 2019 року постановлено розгляд даної справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. (а.с. 72) Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14 серпня 2019 року відмовлено в задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення даного позову. (а.с. 97) 23 серпня 2019 року [PERSON] подала до суду заяву про збільшення позовних вимог. (а.с. 101) Просить: - припинити державну реєстрацію заборони на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 5849001, квартиру [ADDRESS] , що належить позивачу, зареєстровану 16.10.2007 р. приватним нотаріусом КМНО Кравченко І.В.; - припинити державну реєстрацію іпотеки, реєстраційний номер обтяження 5969047, на підставі іпотечного договору, зареєстрованого в реєстрі за № 4065 від 16.10.2007 р., на квартиру [ADDRESS] , що належить позивачу, зареєстровану 05.11.2007 р. приватним нотаріусом КМНО Кравченко І.В.; - скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) приватного нотаріуса КМНО Шевченко І.Л., індексний номер 47849359 від 18.07.2019 р., про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за АТ "Укрсоцбанк". В обгрунтування заяви про збільшення позовних вимог [PERSON] зазначає, що 06.08.2019 р. на її адресу надійшла письмова вимога відповідача за № В1-010819 від 01.08.2019 р. про усунення перешкод у здійсненні права власності та виселення з квартири [ADDRESS] , що їй належить, оскільки 18.07.2019 р. за відповідачем зареєстровано право власності на вказану квартиру внаслідок звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі Іпотечного договору № 02-10/3519 від 16.10.2017 р. Таке рішення приватного нотаріуса КМНО Шевченко І.Л., на думку позивача, є незаконним, оскільки зобов"язання за Іпотечним договором № 02-10/3519 від 16.10.2007 р. є припиненими. Після набрання чинності судовим рішенням про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, на адресу позивача та третьої особи не надходило жодної вимоги про усунення порушень основного зобов"язання та не укладався договір про задоволення вимог іпотекодержателя. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 29 серпня 2019 року задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову. Постановлено накласти арешт на квартиру [ADDRESS] , право вланості на яку зареєстрвано за Акціонерним товариством "Укрсоцбанк" на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л., індексний номер 47849359 від 18.07.2019 р. (а.с. 143) Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.09.2019 р. постановлено зобов"язати приватного нотаріуса КМНО Шевченко І.Л. надати суду засвідчені належним чином копії матеріалів, на підставі яких здійснена державна реєстрація прав та їх оютяжень за індексним номером 47849359 від 18.07.2019 р. (а.с. 175) 04 листопада 2019 року АТ "Укрсоцбанк" надіслав до суду відзив на позовну заяву з урахуванням збільшення позовних вимог. (а.с. 42 т.2) Просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що зобов"язання [PERSON] по погашенню заборгованості за договором кредиту не виконані, тому відсутні підстави вважати припиненим основне зобов"язання. Також вказує про те, що 21.09.2019 р. відповідачем було направлено на адресу позивача та третьої особи вимогу за вих. № 02.1-02/96-891 про усунення порушення основного зобов"язання. 28.02.2019 р. третя особа особисто отримала вказану вимогу. Позивач також отримала вказану вимогу 05.03.2019 р. та написала на адресу банку відповідь. Таким чином, банком було повністю дотримано вимоги щодо повідомлення іпотекодавця та боржника про порушення зобов"язання. Положенням статті 4 договору іпотеки № 02-10/3519, укладеного між АТ "Укрсоцбанк" та [PERSON] , визначається порядок звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізація. Зокрема п.п. 4.5.3 передбачено, що іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки, зокрема шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов"язань в порядку, встановленому ст. 37 Закону України "Про іпотеку", згідно якої іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предметі потеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов"язання. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Представник відповідача АТ "Альфа - банк" в судовому засіданні не визнав позовні вимоги та просив суд відмовити в задоволенні позову. Відповідач - приватний нотраіус КМНО Шевченко І.Л. в судове засідання не з"явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з"явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, встановлено наступне. 16.10.2007 р. між АКБ СР "Укрсоцбанк", правонаступником якого є АТ "Укрсоцбанк", та [PERSON] було укладено договір № 10-29/4425 про надання відновлювальної кредитної лінії, відповідно до умов якого кредитор зобов"язується надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення. строковості, поатності та цільового характеру використання. Пунктом 1.1.1 договору передбачено, що надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами транша зі сплатою 13% річних та комісій в розмірі та порядком, визначеному у даному договорі, в межах максимального ліміту заборгованості до 850 000 доларів США за графіком і в сумах, які прописані в самому кредитному договорі зі сплатою заборгованості кожного 10 числа місяця, починаючи з листопада 2007 року та кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 15.10.2022 року. В рахунок забезпечення виконання основного зобов"язання між АКБ СР "Укрсоцбанк" та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 02-10/3519 від 1610.2007 р. (а.с. 5) Згідно п. 6.3 договору іпотеки, цей договір набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до припинення основного зобов"язання. Дія цього договору також припиняється з інших підстав, передбачених чинним законодавством України, зокрема Закону України "Про іпотеку". Звертаючись у суд з позовом про припинення державної реєстрації іпотеки та заборони відчуження нерухомого майна, [PERSON] зазначає, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 07.04.2016 р., залишеним без змін постановою від 05.09.2018 р. Верховного Суду, відмовлено в задоволенні позову АТ "Укрсоцбанк" про стягнення заборгованості за кредитним договором у зв"язку з пропуском строку позовної давності, що, на думку позивача, свідчить про припинення первісного зобов"язання. (а.с. 9, 12) 22.02.2012 р. приватним нотаріусом КМНО Осипенко Д.О. вчинено виконавчий напис № 2259, за яким запропоновано звернути стягнення на вищевказану належну позивачу квартиру. Постановою від 09.07.2018 р. приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова В.В. відкрито виконавче провадження № 56733060 з примусового виконання вказаного виконавчого напису. (а.с. 20) Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 29.01.2019 р., залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду, задоволено позов [PERSON] . Постановлено визнати таким, що не підлгає виконанню, виконавчий напис № 2259 від 22.02.2012 р., що стало підставою для закриття виконавчого провадження. (а.с. 16, 20) На думку позивача, оскільки судовим рішенням, яке набрало законної сили, АТ "Укрсоцбанк" відмовлено у зверненні стягнення на предмет іпотеки, державна реєстрація іпотеки є припиненою. Суд не погоджується з такими доводами позивача з огляду на наступне. Відповідно до приписів статті 575 ЦК України та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це окремий вид застави, вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду (частина перша статті 3 Закону України «Про іпотеку»). Вона має похідний характер від основного зобов`язання і, за загальним правилом, є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3 Закону України «Про іпотеку»). Відповідно до приписів ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку`іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Відповідно до ч. 3 вищевказаної статті відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Таким чином, підстави припинення іпотеки окремо визначені в ст.. 17 Закону України «Про іпотеку», аналіз якої свідчить про те, що припинення іпотеки можливе виключно з тих підстав, які передбачені даною нормою. Іпотека є дійсною до припинення основного зобов`язання. Частиною 3 статті 653 ЦК України встановлено, що разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Згідно з ч. 5 ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження. Зобов"язання, що виникли на підставі Договору № 10-29/4425 про надання відновлювальної кредитної лінії від 16.10.2007 р. станом на час судового розгляду не виконані, заборгованість не погашена. Станом на 19.02.2019 р. заборгованіст [PERSON] перед банком становить 1 865 675,69 доларів США, з яких 775 467,76 доларів - заборгованість по тілу кредиту, 1 090 207,93 доларів - сума заборгованості по процентам. Таким чином, відсутні підстави для припинення державної реєстрації іпотеки та заборони відчуження нерухомого майна. Сплив строку позовної давності не є автоматичним припиненням зобов"язання, оскільки такої підстави для припинення зобов"язання норми гл. 50 "Припинення зобов"язання" ЦК України не передбачають. За змістом ст. 267 ЦК україни сплив позовної давності сам по собі не припиняє суб"єктивного права кредитора, яке полягає в можливості одержання від боржника виконання зобов"язання як у судовому порядку, так і без використання судового примусу. Також суд не погоджується з доводами позивача щодо вимог про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. З матеріалів справи вбачається, що 21.09.2019 р. АТ "Укрсоцбанк" направив [PERSON] та [PERSON] вимогу за вих. № 02.1-02/96-891 про усунення порушення основного зобов"язання. (а.с. 4 т.2) 28.02.2019 р. [PERSON] особисто отримала вказану вимогу. (а.с. 9) Позивач [PERSON] також отримала вказану вимогу 05.03.2019 р. та написала на адресу банку відповідь. (а.с. 6 т.2 зв., а.с. 31 т. 2) Таким чином, банком було повністю дотримано вимоги щодо повідомлення іпотекодавця та боржника про порушення зобов"язання. Також банком була проведена належна оцінка вартості майна ( а.с. 11 т.2) Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.08.2019 р. встановлено, що приватним нотаріусом КМНО Шевченко І.Л. 18.07.2019 р. внесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 47849359, відповідно до якого АТ «Укрсоцбанк» на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 82 т. 1) Ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, передбачених статтею 12 вказаного Закону. Одним із способів звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом здійснення позасудового врегулювання є передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку» . Згідно статті 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Тобто у разі наявності застереження у договорі іпотеки необхідності в укладені окремого договору немає. А оскільки іпотекодавець згідно з договором іпотеки погодився на передачу майна у власність банку, у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором то додаткова згода на передачу майна у власність банку також не потрібна. Системний аналіз положень статей 17, 33, 36, 37 Закону України «Про іпотеку» дає підстави для висновку, що згода іпотекодавця про передачу належного йому нерухомого майна у власність іншої особи (іпотекодержателя), не є беззастережною, а залежить від ряду умов, таких як: чинність іпотеки, невиконання або неналежне виконання основного зобов`язання, визначення в установленому порядку вартості майна, наявності чинного рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на вказане майно. Можливість реалізації іпотекодержателем права на звернення стягнення шляхом набуття права власності на предмет іпотеки передбачена статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 07 липня 2004 року. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. За таких підстав, в задоволенні позовних вимог [PERSON] необхідно відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed