Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про стягнення страхового відшкодування за договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів, посилаючись на те, що 16.11.2013р. у м. Одесі мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), в якій поміж інших автомобілів було пошкоджено належний Позивачу автомобіль марки ХЮНДАЙ ТУКСОН, номер державної реєстрації [NUMBER], яким керувала дочка Позивача [PERSON]. Дана подія сталася внаслідок порушення правил дорожнього руху гр. [PERSON] [INFO], який керував автомобілем марки МІТЦУБІСІ ТАЛАНТ номер державної реєстрації [NUMBER] Розмір спричиненого Позивачу збитку внаслідок пошкодження автомобіля згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 13/0-100 від 17.12.2013р. склав 44 514,03 грн. Позивач зазначив, що за даним ДТП правоохоронними органами було порушено кримінальне провадження по звинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. І ст. 286 КК України. Досудове розслідування тривалий час було призупинено у зв"язку із розшуком [PERSON], який після скоєння ДТП тривалий час переховувався від правосуддя. 30.03.2015р. Київський районний суд м. Одеси виніс ухвалу, якою звільнив [PERSON] від кримінальної відповідальності у зв'язку із примиренням із потерпілим, якому через вищезазначене ДТП було завдано тілесних пошкоджень середньої тяжкості. Разом з тим зазначеною ухвалою встановлено вину [PERSON] у скоєнні ДТП, який у судовому засіданні свою вину повністю визнав та покаявся. Позивач зазначив що на момент даного ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в публічному акціонерному товаристві „ Українська страхова компанія „ ГАРАНТ-АВТО " згідно полісу № АС 2952852. Страхова сума за полісом 50 000,00 грн. за шкоду заподіяну майну третіх осіб. Франшиза - частина збитку, що не відшкодовується страховиком - 1000 грн. Відтак, отримавши в Київському районному суді м. Одеси ухвалу якою було встановлено вину [PERSON] у скоєнні ДТП Позивач звернулася до ПАТ „ Українська страхова компанія „ ГАРАНТ-АВТО " з питання виплати страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль. На його запит отримала від ПАТ „ Українська страхова компанія „ ГАРАНТ- АВТО " зразок повідомлення про ДТП та перелік необхідних страховику документів. 03.08.2015р. зазначене повідомлення із документами було отримано страховиком по пошті рекомендованим відправленням. Ніяких повідомлень чи відповіді з ПАТ „ Українська страхова компанія „ ГАРАНТ-АВТО " Позивач так і не отримала. На телефонні дзвінки в зазначеній страховій компанії ніхто не відповідає. Позивач зазначив, що 16.06.2016р. зазначена заява була повернута по пошті у зв"язку з неможливістю вручення через те, що офіс страховика є закритим. Через соціальні мережі вдалося з"ясувати, що ПАТ „ Українська страхова компанія „ ГАРАНТ-АВТО " в наступний час масово не виконує свої зобов'язання як страховика та знаходиться на межі банкрутства, однак відомості про порушення справи про банкрутство цієї компанії у судовому порядку поки відсутні. За наведених обставин неприйняття заяви про виплату страхового відшкодування та повну бездіяльність на протязі тривалого часу Позивач розцінює як намагання страхової компанії „ Гарант-Авто " протиправно ухиляється від виплати страхового відшкодування в порушення майнових прав та інтересів. Позивач зазначив, що згідно експертного автотоварознавчого висновку №13/0-100 від 17.12.2013 р. вартість матеріальної шкоди, спричиненої Позивачу як власнику пошкодженого автомобіля, внаслідок даного ДТП, складає 44 514, 03 грн. Відтак, з страхової компанії „ Гарант- Авто" на користь Позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування за договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів, встановлена страховим полісом № АС 2952852 за виключенням франшизи в сумі 1000 грн., а саме 43 514, 03 грн. Ухвалою суду від 07.07.2016 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 02.11.2016 року прийнято до провадження судді Макаренка В.В. Ухвалою суду від 24.03.2017 року прийнято до провадження судді Войтенко Ю.В. Ухвалою суду від 08.08.2017 року прийнято до провадження судді Величко Т.О. Ухвалою суду від 14.02.2018 року позов залишено без руху. Ухвалою суду від 22.08.2018 року призначено підготовче засідання. Позивач в судове засідання не з'явилася, просила розглядати справу за її відсутності Відповідач, повторно в судове засідання не з'явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Відзив на позов до суду не надав. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне. З матеріалів справи вбачається, що 16.11.2013р. у м. Одесі мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), в якій поміж інших автомобілів було пошкоджено належний Позивачу автомобіль марки ХЮНДАЙ ТУКСОН, номер державної реєстрації [NUMBER], яким керувала дочка Позивача [PERSON]. Судом встановлено, що розмір спричиненого Позивачу збитку внаслідок пошкодження автомобіля згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 13/0-100 від 17.12.2013р. склав 44 514,03 грн. Судом встановлено, що відповідач відзив на позовну заяву не подав, доказів на спростування доводів позивача не подав, також не повідомив суд про підстави звільнення від доазування. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.2. У справах про дискримінацію позивач зобов'язаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача.3. У справах щодо застосування керівником або роботодавцем чи створення ним загрози застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, скорочення заробітної плати тощо) у зв'язку з повідомленням ним або членом його сім'ї про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою обов'язок доказування правомірності прийнятих при цьому рішень, вчинених дій покладається на відповідача.4. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.5. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.6. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.7. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги є доведеними та підлягають задоволенню. Судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у відповідності зі ст. 141 ЦПК України, що підтверджуються відповідними квитанціями. На підставі викладеного та

Outcome: approved