Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] в якому просить, розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстровано 08 серпня 2008 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіальної управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 1108; у разі проживання сторін після розірвання шлюбу окремо, дітей залишити проживати з матір"ю; стягнути з відповідача на її користь понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн.. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що з 2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають спільних дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років сімейне життя між ними почало погіршуватись, що в кінцевом результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім"ю. Як наслідок, вони втратили один до одного почуття поваги та любові, не піклуються один про одного, є практично чужими людьми. Протягом останніх двох років вони хоч і проживають в одній квартирі, однак перестали вести спільне господарство та не пов"язані спільним побутом. А тому, вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має, оскільки як у неї, так і у відповідача на грунті сімейно-побутових проблем, розвинулась неприязнь один до одного. Ухвалою суду від 14 серпня 2019 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 23 вересня 2019 року з повідомленням (викликом) сторін, визначено сторонам строк для подання відзиву на позов, відповіді та заперечень. 23 вересня 2019 року представником позивача через канцелярію суду подано клопотання, в якому просить розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить задоволити. Відповідач 04 вересня 2019 року через канцелярію суду подав клопотання, в якому просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з"ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. 08 серпня 2008 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 1108, між сторонами було зареєстровано шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін народились діти, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №360, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №1751, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №3000. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 цього Кодексу. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р., згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім"ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Відповідно до ст. 112 СК України суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, позивач не бажає зберегти шлюб, тому шлюб між ними має бути розірваний. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім"ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред"явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Враховуючи, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Згідно ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Суд, з урахуванням думки позивачки прийшов до висновку про визначення місця проживання неповнолітніх дітей, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з матір"ю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати на користь позивача у розмірі 768,40 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved