Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

06 березня 2020 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до Смирновської сільської ради про визнання за нею права власності як за спадкоємицею за заповітом на земельну ділянку площею 5,7415 га (кадастровий номер 2322787800:02:001:0029), що розташована на території Титовської сільської ради Більмацького району Запорізької області, яка належала померлому [INFO] [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 18 лютого 2005 року серії ЗП №048769. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що при зверненні до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку , позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій на підставі відсутності оригіналу Державного акту на право приватної власності на землю, який було втрачено спадкодавцем ще за життя. Вказані обставини позбавляють позивача отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом та змушують звернутись до суду за захистом своїх прав ( а.с. 3-4). 10 березня 2020 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї документами була прийнята поштовим відділенням для пересилання відповідачу, відповідна кореспонденція була вручення відповідачу 17 березня 2020 року. 20 березня 2020 року представник відповідача в підготовче засідання не з"явився, про час і місце розгляду повідомлений, будь-яких заяв чи клопотань, відзиву на позовну заяву не надав, підготовче провадження у цивільній справі було закрито, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 21 квітня 2020 року. Представник відповідача про час і місце розгляду повідомлений. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивач повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, прохала суд розглянути справу за її відсутності за наявними матеріалами справи, вказуючи на те, що позивач підтримує заявлені вимоги у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення ( а.с.61). Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності позивача на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив ( а.с.59, 60). У зв`язку з цим на підставі ст.ст. 223,280 ЦПК України, за письмової згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. У відповідності до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, з`ясувавши позицію позивача, викладену у письмовій заяві, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст.12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до постанови Верховної Ради України "Про перейменування деяких населених пунктів" від 12 травня 2016 року № 1353-VIII, Куйбишевський район перейменовано на Більмацький район; селище міського типу Куйбишеве Куйбишевського району - на селище міського типу Більмак. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи слідує, що [PERSON] помер [INFO] , після смерті якого відкрилась спадщина, зокрема, на земельну ділянку загальною площею 5,7415 га, що розташована на території Титовської сільської ради Більмацького району Запорізької області, має цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцеві на підставі Державного акту на право власності на землю серії ЗП № 048769, виданого Куйбишевською районною державною адміністрацією Запорізької області 18 лютого 2005 року (а.с. 6, 8). 09 січня 2019 року приватний нотаріусом Дашевською А.О. була заведена спадкова справа №3/2019 після померлого [INFO] [PERSON] , номер спадкової справи у Спадковому реєстрі 63583800 ( а.с.44). З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець [PERSON] за життя 06 лютого 2018 року на випадок своєї смерті склав заповіт, яким земельну ділянку площею 5,7415 га , що розташована на території Більмацького району Запорізької області (кадастровий номер 2322787800:02:001:0029), заповідав [PERSON] (а.с.7). Вказаний заповіт зареєстрований у Спадковому реєстрі 28 лютого 2018 року за реєстровим № 62078394 ( а.с.45) Відповідно до ст.1217,1233 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов"язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. [PERSON] 09 січня 2019 року звернулась до приватного нотаріуса Дашевської А.О. з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] . Проте у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку приватним нотаріусом було відмовлено в зв"язку з тим, що ним приватному нотаріусу не надано оригіналу правовстановлюючого документу на зазначений об"єкт нерухомості ( а.с.31). Згідно матеріалів справи, [PERSON] земельна ділянка загальною площею 5,7415 га, кадастровий номер 2322787800:02:001:0029 належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП №048769, виданого на підставі розпорядження Куйбишевської райдержадміністрації Запорізької області №308 від 01 липня 2003 року. Згідно з п.п.4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації , проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони арешту цього майна. Згідно статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Абзацом 2 частини 2 статті 373 ЦК України визначено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. За правилами частини 1 ст.125, ст.126 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Спірна земельна ділянка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на землю серії ЗП №048769, виданого на підставі розпорядження Куйбишевської райдержадміністрації Запорізької області №308 від 01 липня 2003 року, оригінал якого було втрачено спадкодавцем за життя. Відповідно до звіту №0190 про незалежну оцінку земельної ділянки площею 5,7415 га, її вартість складає 105 524 грн. (а.с. 17). Згідно п.9 ч.1 ст.27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01 липня 2004 року №1952-ІV, державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі, зокрема, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Беручи до уваги те, що у [PERSON] виникли труднощі із оформленням в установленому законом порядку свого права на спадщину після смерті [PERSON] суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Питання розподілу судових витрат позивачем в позові не підіймалося.

Outcome: approved