Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулася до суду в інтересах малолітнього [PERSON] із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної смертю годувальника, зазначивши, що вона за рішенням Баранівського райсуду Житомирської області від 13.02.2013 року призначена опікуном над малолітнім [PERSON], [INFO]. [INFO] близько 22-ї години відповідач [PERSON], який на правовій підставі керував технічно справним автомобілем марки VOLKSWAGEN Passat B5, реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись по 3 км автодороги від траси Київ-Чоп-Нова Борова-Йосипівка в селі Ягодинка Червоноармійського району Житомирської області у напрямку автодороги Київ-Чоп, на заокругленні дороги вліво, грубо порушуючи п.п.12.1,1.10 ПДР України - перевищив допустиму швидкість руху та здійснив виїзд за межі проїзної дороги з послідуючим перекиданням керованого ним автомобіля , в наслідок чого з його вини сталася ДТП. На момент дорожньо-транспортної пригоди в даному автомобілі в якості пасажирів знаходились [PERSON] та її малолітній син [PERSON], [INFO]. Внаслідок цієї ДТП [PERSON], отримала тяжкі тілесні ушкодження, від яких померла на місці події. Вироком Червоноармійського райсуду Житомирської області від 05.06.2014 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. На підставі п."в"ст.1 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014 року [PERSON] звільнено від відбування призначеного вироком суду основного та додаткового покарань. Цивільний позов у кримінальному провадженні в інтересах малолітнього [PERSON] не заявлявся. Малолітній [PERSON], [INFO] є сином [PERSON] та на день смерті останньої перебував на її утриманні. За свого життя [PERSON] перебувала на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Червоноармійської районної державної адміністрації і отримувала дохід у вигляді допомоги по догляду за дитиною до трьохрічного віку на [PERSON], [INFO]. Даний розмір соціальної допомоги за 3 останні місяці до смерті потерпілої складав - 740,87 грн. щомісячно. Тому розмір відшкодування шкоди складає 370,43 грн.. Враховуючи вище наведене просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача на користь малолітнього [PERSON], [INFO] в рахунок відшкодування заподіяної з вини відповідача шкоди, у зв"язку з втратою годувальника у розмірі - 370 грн. 43 коп., щомісячно, починаючи з дня пред"явлення позову до суду і до досягнення дитиною 18-річного віку, тобто до 24.11.2027 року. У судовому засіданні законний представник малолітнього [PERSON]-[PERSON] позов підтримала із вище зазначених підстав та просила його задовольнити. Відповідач позов не визнав та заперечував щодо його задоволення, посилаючись на своє скрутне матеріальне становище, оскільки з нього вже проводяться стягнення за рішенням суду у кримінальному провадженні, а саме: на користь [PERSON] в розмірі 300 000 грн. моральної шкоди, процесуальні витрати на користь НДЕКЦ за проведення експертиз, а також витрати, пов"язані з перебуванням потерпілих на лікуванні у лікувальних установах та аліменти на неповнолітню дитину. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, враховуючи наступне. Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, утримання якого створює підвищену небезпеку. За правилами ст. 1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: 1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); 2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; 3) інвалідам - на строк їх інвалідності; 4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім'ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; 5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п'яти років після його смерті. Особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував. Особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів. Розмір відшкодування, обчислений для кожного з осіб, які мають право на відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, не підлягає подальшому перерахункові, крім таких випадків: народження дитини, зачатої за життя і народженої після смерті годувальника; призначення (припинення) виплати відшкодування особам, що здійснюють догляд за дітьми, братами, сестрами, внуками померлого. Розмір відшкодування може бути збільшений законом. Шкода відшкодовується дитині до досягнення нею вісімнадцяти років(учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років). За правилами ст. ст.10,60 ЦПК України, кожна сторона повинна та зобов"язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. У відповідності зі ст.61 ЦПК України, обставини, встановленні судовим рішенням, яке набрало чинності у кримінальній справі, не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті ж особи, у відношенні яких встановленні ці обставини. Вирок суду по кримінальній справі, який вступив в закону силу, є преюдиціальним фактом та обовязковий для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, у відношенні якої його винесено . В звязку з чим, не потребують доказуванню в даному судовому засіданні обставини події даної дорожньо-транспортної пригоди, винність відповідача в її скоєнні та наслідки дорожньо-транспортної пригоди у вигляді настання смерті [PERSON]- матері малолітнього [PERSON], в інтересах якого заявлено цей позов. Так, судом встановлено, що вироком Червоноармійського райсуду Житомирської області від 05.06.2014 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. На підставі п."в"ст.1 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014 року [PERSON] звільнено від відбування призначеного вироком суду основного та додаткового покарань. Як вбачається із вироку суду внаслідок скоєної з вини [PERSON] дорожньо-транспортної пригоди загинула [PERSON] та днем її смерті, згідно свідоцтва про смерть (а.с10), є [INFO] . У свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 11.12.2009 року , батьками [PERSON], [INFO] вказані : [PERSON] та [PERSON], (а.с.7). Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 03.06.2015 року, шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] розірвано, сина [PERSON], [INFO], залишено на проживання з матір"ю (а.с. 14). Відповідно до довідки №1134 від 30.03.2015 року виданої виконкомом Червоноармійської селищної ради Червоноармійського району Житомирської області, на день смерті [PERSON] на її утриманні знаходився син [PERSON], [INFO]. (а.с.12). За рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 13.02.2013 року, [PERSON], позбавлено батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Встановлено опіку над [PERSON], [INFO] та призначено опікуна над дитиною- [PERSON], [INFO]. (а.с. 6-8). Із довідки управління праці та соціального захисту населення Червоноармійської районної державної адміністрації Житомирської області №205 від 25.02.2015 року, вбачається, що [PERSON], [INFO] перебувала на обліку у вищезгаданому управлінні і отримувала допомогу по догляду за дитиною до трьохрічного віку на [PERSON], [INFO], в період часу з 10.02.2010р. по 31.12.2011 р. в сумі 130,00 грн., з 01.01.2012 р. по 31.03.2012 р. в сумі 719,87 грн., з 01.04.2012 р. по 30.06.2012 р. в сумі 740,87 грн. . (а.с.13). Аналіз доходів померлої свідчить про те, що дані виплати є соціальною допомогою та мали тимчасовий характер. Отже відповідно до частини 2 статі 1195 ЦК середньомісячний дохід [PERSON] має визначатись, виходячи з розміру встановленої законом мінімальної заробітної плати на час її смерті, яка згідно ст.13 Закону України "Про державний бюджет України на 2012 рік " від 22.12.2011 № 4282 -УІ станом на липень 2012 року складала 1102,0 грн.. За правилами частини 2 статі 1200 ЦК розмір шкоди, заподіяної малолітній дитині внаслідок смерті годувальника, складає- 370,43 грн. . Як передбачено ч. 1 ст. 1202 ЦК України, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. Враховуючи вище наведене , суд дійшов до висновку про наявність підстав для повного задоволення позовних вимог ,заявлених в порядку ч.4 ст.67 ЦПК України, опікуном в інтересах малолітнього [PERSON]. Разом з тим, судом не приймаються до уваги доводи відповідача про невизнання ним позову з тих підстав, що він перебуває у скрутному матеріальному становищі ,оскільки має невиконані зобов"язання, а саме: по сплаті витрат за проведені у кримінальному провадженні експертизи, по стягненню коштів на користь лікувальних установ та моральної шкоди на користь потерпілої сторони, а також аліментні зобов"язання, так як переважна їх кількість носить періодичний характер. Водночас, розглядаючи питання розподілу судових витрат по справі, враховуючи той факт, що позивача звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду із заявою даної категорії, вирішує його шляхом стягнення з відповідача таких витрат в розмірі 243 грн. 60 коп. на користь держави. На підставі наведеного,

Outcome: approved