Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

20.06.2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому. З урахуванням уточнених вимог, просить позбавити [PERSON], [INFO], права користування житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS]. Свої вимоги позивачі обґрунтовує тим, що відповідно до договору дарування від 06.09.2013 р., посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №801, вона безоплатно прийняла у власність (прийняла дар) від [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Відповідно до довідки від 11.06.2014 року ОСББ "Павлове Поле", що обслуговує зазначений житловий будинок, у зазначеній квартирі, зареєстрована лише [PERSON], [INFO] - її мати. Однак остання, жодного дня з моменту її державної реєстрації 31.01.2013 року, у зазначеній квартирі не мешкала, зазначений факт також підтверджується актом представників ОСББ "Павлове Поле" від 05.06.2014 року, де зазначено, що відповідачка за зазначеною адресою не мешкає більше 3 років. Також позивачка вказує, що їй доводиться сплачувати комунальні послуги і за відповідачку, яка не тільки у зазначеній квартирі не мешкає, але, звичайно, і не приймає участі у сплаті платежів за послуги комунальних установ, що досить суттєво впливає на її сімейний бюджет. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 06.09.2013 р., посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №801, вона безоплатно прийняла у власність (прийняла дар) від [PERSON] квартиру [ADDRESS]. (а.с. 5-8) Відповідно до довідки від 11.06.2014 року ОСББ "Павлове Поле", що обслуговує зазначений житловий будинок, у зазначеній квартирі, зареєстрована лише [PERSON], [INFO]. (а.с. 13) Як встановлена судом, відповідачка [PERSON], з моменту її державної реєстрації 31.01.2013 року, у зазначеній квартирі не мешкала, що підтверджується актом представників ОСББ "Павлове Поле" від 05.06.2014 року. (а.с. 12) Відповідно до ст. 150 ЖК України і ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Згідно вимог ст.ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, оскільки відповідач [PERSON] не мешкає у вказаній квартирі понад три роки, не сплачує комунальні платежі, суд приходить до висновку про визнання її таким, що втратила право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved