Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що відповідно до рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 23.06.2011 року з відповідача стягуються на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, у розмірі 450 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На теперішній час, неповнолітня донька сторін, [PERSON] хворіє та потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, розмір аліментів, які стягуються за рішенням суду є недостатнім для забезпечення нормального життя дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку платника аліментів, що передбачено ч.2 ст.182 СК України. Статтею 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 рік" встановлено, що у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей від 6 до 18 років, з 1 липня становить 1944 грн., 1 грудня 2027 грн. Враховуючи викладене, просить суд збільшити розмір аліментів з 450 грн. до 1944 грн., стягнувши з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1944 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення донькою повноліття, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду. У судове засідання позивач не з`явилась, її представником надано письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином, але в судове засідання не з`явився та відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України, в установлений судом строк, не подав суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, також не подав до суду відзив на позовну заяву. У зв`язку з чим, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи без участі відповідача відповідно до ст.ст. 279, 280-281 ЦПК України\~на підставі наявних у справі доказів, за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані докази, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, сторони з 2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач по справі, дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження дитини(а.с.25). Дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою Відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради від 26.09.2018 року № 8652 (а.с.11). Позивач по справі, яка є матір`ю дитини змінила прізвище з " [PERSON] " на "Вірт", що підтверджується свідоцтвом про шлюб № [NUMBER] , дата видачі 26.06.2015 р. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 23.06.2011 року з Відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 450 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с 28). Так, статтею 23 Конвенції про права дитини, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно\~зі ст.\~141\~Сімейного кодексу\~України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 180 Сімейного кодексу України\~визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення\~нею повноліття. Згідно з\~ст.182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів»\~було внесено зміни до ч. 2 ст.182Сімейного кодексу України\~та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом також враховується, що неповнолітня донька сторін [PERSON] потребує значно більшого догляду, оскільки з 04.06.2013 року по червень 2017 рік пройшла важкий курс лікування, що підтверджується корінцем медичного висновку №258 від 22.05.2015 року (а.с.24), випискою відділення хірургічного лікування вад серця у новонароджених та дітей молодшого віку Національного інституту серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова (а.с.27). Відповідно до положень\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає за можливе змінити розмір аліментів з твердої грошової суми в розмірі 450 грн. на 1944 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог на користь позивача, якого звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. Однак, в частині збільшення розміру аліментів від дня пред`явлення позову до суду, слід відмовити, так як питання про стягнення аліментів судом вирішено, подальша зміна розміру має відбуватись на загальних підставах, з часу набрання рішенням законної сили.

Outcome: partial