Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач ТОВ "Гімназія "Пріоритет" звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості з внесення плати за надання освітніх послуг, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.09.2011 року між сторонами був укладений Договір № 17 про надання платних освітніх послуг, відповідно до умов якого позивач брав на себе зобов"язання щодо здійснення навчання і надання навчально-виховних послуг, матеріально-технічного забезпечення освітнього процесу і освітніх послуг, організацію харчування дитини [PERSON] (сина відповідачки), згідно державної освітньої програми, а відповідач зобов"язався за надання освітніх послуг позивачем своєчасно вносити плату у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 3.1 Договору відповідачка зобов"язана була сплачувати 2000, 00 грн. щомісячно до 25 числа місяця, що передує оплаті. Протягом січня-жовтня 2013 року позивач на належному рівні виконував свої зобов"язання за договором, однак відповідачка свої зобов"язання в цей період не виконувала, у зв"язку з чим виник борг у розмірі 18361, 00 грн., що підтверджується Актом звірки взаємних розрахунків. 06.12.2013 року відповідачці був направлений лист з проханням сплатити борг, але до цього часу відповідачка умови Договору не виконала. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідачки на користь позивача борг у розмірі 18849, 65 грн., що включає основну суму боргу у розмірі 18361, 00 грн., суму інфляційних у розмірі 101, 70 грн., 3 % річних у розмірі 386, 95 грн., а також просить стягнути судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] - у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що після укладення Договору у вересні 2011 року відповідачкою здійснювалася оплата належним чином. В 2012 році Договір був продовжений до 01.09.2013 року, але жодних змін до Договору внесено не було, в тому числі і щодо порядку та розміру оплати за освітні послуги, а тому вважає, що відповідачка не повинна була сплачувати кошти позивачу за період з вересня 2012 року по вересень 2013 року. Після 01.09.2013 року між сторонами не існувало жодних договірних відносин, оскільки Договір на 2013-2014 рік не був продовжений. На підставі викладеного представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідачки, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ "Гімназія "Пріоритет" підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 01.09.2011 року між позивачем ТОВ "Гімназія "Пріоритет" та відповідачкою [PERSON] був укладений Договір № 17 про надання платних освітніх послуг із строком дії з 01.09.2011 року по 01.09.2012 року (а.с.5-8). Відповідно до умов даного Договору Товариство брало на себе зобов"язання щодо здійснення навчання і надання навчально-виховних послуг, матеріально-технічного забезпечення освітнього процесу і освітніх послуг, організацію харчування дитини [PERSON], який є сином відповідачки, згідно державної освітньої програми, а відповідачка, в свою чергу, зобов"язалася за надання освітніх послуг позивачем своєчасно вносити плату у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 3.1 Договору відповідачка зобов"язана була сплачувати 2000, 00 грн. щомісячно до 25 числа місяця, що передує оплаті. В подальшому строк дії Договору за згодою сторін було продовжено з 01.09.2012 року по 01.09.2013 року, що підтверджується підписом відповідачки [PERSON] на останній сторінці Договору. В період з вересня 2011 року по січень 2013 року відповідачка належним чином виконувала свої зобов"язання за Договором, сплачувала кошти в повному обсязі. Але з лютого 2013 року [PERSON] перестала виконувати свої зобов"язання і сплачувати кошти за Договором, у зв"язку з чим виникла заборгованість. 15.10.2013 року між позивачем та [PERSON], батьком дитини, був складений Акт звірки взаємних розрахунків (а.с.9), відповідно до якого борг відповідачки перед позивачем становить 18361, 00 грн. У зв"язку з несплатою боргу відповідачем 18.10.2013 року [PERSON] був відрахований з гімназії, що підтверджується відповідним наказом № 198 (а.с.36). Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України зобов"язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку. Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов"язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов"язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Враховуючи те, що відповідачкою зобов"язання за Договором від 01.09.2011 року в повному обсязі не виконуються, суд приходить до висновку, що борг, що виник, повинен бути стягнутий з неї за судовим рішенням. Що стосується суми боргу, що підлягає стягненню, то судом встановлено наступне. Як вбачається з письмових матеріалів справи, зобов"язання відповідачкою [PERSON] не виконуються з лютого 2013 року, що підтверджується письмовими доказами. Договір, укладений 01.09.2011 року, був продовжений до 01.09.2013 року, в подальшому не продовжувався, жодних підписів сторін на Договорі немає. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про те, що з відповідачки повинен бути стягнутий борг за період з 01.02.2013 року по 01.09.2013 року включно, за час дії Договору від 01.09.2011 року, в сумі 13600, 00 грн., а також 3 % річних у розмірі 139, 25 грн. Що стосується інфляційних витрат, то згідно розрахунку, наданого представником позивача, інфляційні втрати станом на 01.09.2013 року були відсутні, а тому стягненню вони не підлягають. Судом не приймаються до уваги заперечення представника відповідача щодо того, що строк дії Договору від 01.09.2011 року був, дійсно, продовжений до 01.09.2013 року, але зміни до даного Договору в частині, що стосується оплати, не вносилися, а тому відповідачка не повинна сплачувати борг, оскільки дані заперечення не відповідають вимогам діючого законодавства та суперечать зібраним по справі письмовим доказам. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства підлягають частковому задоволенню з урахуванням викладеного вище. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial