Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовною заявою про розірвання договору оренди землі від 04 вересня 2014 року, зареєстрованого 09 вересня 2014 р. за №16969730. Свої вимоги мотивує тим, що згідно з Державним актом на право власності на землю він є власником земельної ділянки № 0285 загальною площею 3,5874 га., з кадастровим номером 325583600:02:000:0285, яка розташована на території Кам"янобрідської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області. Відповідно до договору оренди землі вказана земельна ділянка була передана відповідачу в оренду, на строк 10 років. Посилаючись на положення ст.24 Закону України "Про оренду Землі" вказує, що позивач має право вимагати від орендаря, зокрема, дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил. Одним з обов"язкових заходів із збереження родючості ґрунтів, які має здійснювати землекористувач є розробка і дотримання проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь. Оскільки, відповідачем проект землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь щодо земельної ділянки не розроблений, позивач вважає, що наслідком такої протиправної бездіяльності відповідача буде різке зниження родючості грунтів орендованої земельної ділянки. У зв"язку з цим просить розірвати договір оренди землі. У судове засідання позивач та представник позивача не з"явились. Представник позивача подав до канцелярії суду заяву в якій просить справу розглянути без їх участі. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні зазначили, що позов задоволенню не підлягає, посилаючись на заперечення. Суд заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку. Згідно ст. ст.\~10,\~11,\~60 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з"ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх умов договору. Частиною 1, ст.32 Закону України "Про оренду землі", передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов"язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об"єкта оренди, які істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Статтею 651 ЦК України визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. При цьому істотним визнається таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Позивачем не було доведено, що в результаті використання земельної ділянки відповідачем, дійсно зменшилась родючість грунтів. Крім того, оспорюваним Договором оренди землі обов"язок розробки проекту землеустрою для забезпечення еколого-економічного обгрунтування сівозміни та впорядкування угідь передбачений не був. Не розроблення відповідачем проекту із землеустрою дійсно може порушувати норми земельного законодавства, але це не порушує цивільних прав позивача. Відповідно до правових позицій, викладених у рішенні Верховного Суду України у справі №6-94 цс13, зазначено, що лише самі пособі формальні порушення законодавства не можуть свідчити про порушення цивільних прав позивача, як сторони договору оренди землі. Позивачем не було надано суду жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував факт порушення відповідачем істотних умов договору оренди земельної ділянки (зменшення родючості грунтів), а так само цивільних прав позивача, як сторони договору. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги не грунтуються на законі та договорі та не підлягають задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за необхідне стягнути із позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу.

Outcome: dismissed