Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», третя особа [PERSON] про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпекивказуючи, що 17 грудня 2015 року водій [PERSON], який працює трактористом Кам'янсько-Дніпровського райавтодору, керуючи трактором «ЮМЗ-6», реєстраційний номер [NUMBER] з двома тракторними причепами «2ПТС-4», задній з яких має реєстраційний номерний знак [NUMBER] в темну пору доби, без ввімкнених габаритних та стоянкових вогнів, не маючи позаду розпізнавальних знаків, зупинився на проїзній частиш авто дороги «Дніпровка-Благовіщенка». В цей же час, в попутному напрямку з вище указаним трактором рухався автомобіль марки CHEVROLET Aveo, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Під час руху [PERSON], виявивши задню частину тракторного причепу застосував екстрене гальмування, проте уникнути наїзду не зміг. В результаті наїзду, [PERSON] перебуваючи на пасажирському сидінні, отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, а саме - закритий дистальний розгинальний метаепіфізарний перелом лівої променевої кістки. В наслідок цього, вона знаходилась на стаціонарному лікуванні з 17.12.2015 по 24.12.2015. Вироком Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 04 січня 2017 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження. В наслідок протиправних дій відповідача (порушень правил дорожнього руху) [PERSON]була спричинена майнова шкода на загальну суму 9 187 грн. 24 коп., яка складається : з витрати пов"язані з лікуванням на суму 1120 грн. 71 коп., простою холодильника в сумі 252 грн., витрати на оплату торгівельного місця в сумі 77 грн., розмір втраченого доходу в наслідок ушкодження здоров"я 7 737,53 грн. А також моральна шкода, яку вона оцінює у 20000 грн. В наслідок протиправних дій відповідача (порушень правил дорожнього руху) [PERSON] була спричинена значна майнова шкода на загальну суму 136 902 грн. 30 коп., яка складається : з пошкодження автомобіля на суму 131 543грн. 30коп.. , витрати на послуги евакуатора та на оплату автотоварознавчого дослідження - на загальну суму 1819 грн., з пошкодження речей, які знаходились у автомобілі на момент ДТП на суму 3540 грн. Окрім цього, йому була завдана моральна шкода, яка заподіяна у зв'язку з пошкодженням власного майна, а саме тимчасовою втратою транспортного засобу, через що порушені його нормальні життєві зв'язки, стан здоров"я та можливість нормально працювати, оскільки у нього з'явились проблеми с пересуванням. У зв'язку з такими значними переживаннями та душевними стражданнями, ступеня вини відповідача, виходячи з принципів розумності спричинену йому моральну шкоду він оцінує в сумі 20 000,0 грн. [PERSON]просить стягнути з Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на її користь 9 187 грн. 24 коп для відшкодування завданої майнової шкоди, моральну шкоду в сумі 20000 грн.. [PERSON] просить стягнути з Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на його користь 136 902 грн. 30 коп. для відшкодування завданої майнової шкоди, моральну шкоду в сумі 20000 грн.. [PERSON] В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON] не з"явилися, подали на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю Просять позовні вимоги задовольнити. В судове засідання представник позивачів, адвокат [PERSON] не з"явилася. В судове засідання представник відповідача Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» не з"явився, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що в матеріалах справи мається поштове повідомлення про отримання судової повістки. На адресу суду подали заперечення відповідно до яких просять позовні вимоги позивачів [PERSON], [PERSON] задовольнити частково, а саме стягнути з відповідача витрати, аов"язані з відновлюваним ремонтом автомобіля Шевроле Авео, в задоволенні інших позовних вимог відмовити. В судове засідання третя особа [PERSON] не з"явилася належним чином повідомлений про час та розгляд справи, про що в матеріалах справи мається поштове повідомлення про отримання судової повістки. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником автомобіля «SHEVROLET AVEO», реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER]. Відповідно вироку Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 04 січня 2017 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження. Вирок Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 04 січня 2017 року набрав законної сили 03. 02.2017 року. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, вироком Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 04 січня 2017 року встановлено, Приблизно о 16 години 45 хвилин 17 грудня 2015 року водій [PERSON], керуючи трактором «ЮМЗ-6», реєстраційний номер [NUMBER] з двома тракторними причепами «2ПТС-4», задній з яких має реєстраційний номерний знак 58-24ЗЕ, порушуючи вимоги п.п. 15.1, 15.11, 19.1в), 19.4, 31.4.7ї) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, (далі ПДР), 15.1 «Зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватися у спеціально відведених місцях чи на узбіччі», 15.11 «У темну пору доби і в умовах недостатньої видимості стоянка поза населеними пунктами дозволяється лише на майданчиках для стоянки або за межами дороги», 19.1. «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітленості дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкненні такі світлові пристрої: в) на причепах на транспортних засобах, що буксируються, габаритні ліхтарі 19.4 «Під час зупинки на дорозі в темну пору доби і в умовах недостатньої видимості на транспортному засобі мають бути ввімкнені габаритні або стоянкові ліхтарі, а при вимушеній зупинці додатково - аварійна світлова сигналізація», 31.4 «Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: п. 31.4.7. Інші елементи конструкції: ї) відсутні або несправні фари і задні габаритні ліхтарі транспортного засобу, що перевозить великогабаритний, великоваговий чи небезпечний вантаж, а також проблискові маячки, світлоповертальні елементи, розпізнавальні знаки, передбачені пунктом 30.3 цих Правил», п. 30.3 «На відповідних транспортних засобах установлюються такі розпізнавальні знаки: г) «Довгомірний транспортний засіб» - два прямокутники жовтого кольору розміром 500х200 мм з каймою червоного кольору завширшки 40 мм із світлоповертального матеріалу. Знак розміщується на транспортних засобах (крім маршрутних) ззаду горизонтально (чи вертикально) і симетрично до поздовжньої осі, довжина яких від 12 до 22 м. Довгомірні транспортні засоби, довжина яких з вантажем або без нього перевищує 22 м, а також автопоїзди з двома і більше причепами (незалежно від загальної довжини) повинні мати розміщений ззаду розпізнавальний знак (у формі прямокутника жовтого кольору розміром 1200х300 мм з каймою червоного кольору завширшки 40 мм) із світлоповертального матеріалу. На знакові чорним кольором наноситься зображення вантажного автомобіля з причепом і зазначається їхня загальна довжина в метрах», в темну пору доби, без ввімкнених габаритних та стоянкових вогнів, не маючи позаду розпізнавальних знаків, здійснював дорожній рух з боку с. Благовіщенка у бік с. Дніпровка, та зупинив трактор з двома причепами на проїзній частині в районі 5 км+500м автодороги «Дніпровка-Благовіщенка» на території Кам'янсько-Дніпровського району, Запорізької області. В цей же час, в попутному напрямку з трактором «ЮМЗ-6», реєстраційний номер [NUMBER] з двома тракторними причепами «2ПТС-4», задній з яких має реєстраційний номерний знак 58-24ЗЕ рухався автомобіль марки «SHEVROLET AVEO», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Під час руху водій [PERSON] виявивши задню частину тракторного причепу «2ПТС-4», реєстраційний номерний знак 58-24ЗЕ, застосував екстрене гальмування, проте уникнути наїзду не зміг, в наслідок чого пасажир автомобіля [PERSON] отримала тілесні ушкодження. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 45/д від 26.03.2016 [PERSON] був завданий закритий дистальний розгинальний метаепіфізарний перелом лівої променевої кістки. Закритий дистальний розгинальний метаепіфізарний перелом лівої променевої кістки не був небезпечним для життя в момент заподіяння, однак потягнув за собою розлад здоров'я більше 21-го дня і оцінюється як ушкодження середнього ступеню тяжкості (відповідно до «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом МОЗ № 6 від 17.01.1995). Дане ушкодження в умовах дорожньо-транспортної пригоди могло утворитися від дії тупого твердого предмету якими могли бути виступаюча деталь салону легкового автомобіля чи при ударі о таку, і по давності не суперечить строку вказаним оглянутим та в медичні документації. Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи № 668/16 від 23.09.2016, дії водія [PERSON] не відповідали вимогам п.п. 15.1, 15.11, 19.1в), 19.4, 31.4.7ї) ПДР, що знаходиться у причинному зв'язку з подією дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до висновку спеціаліста - автотовароведа № 23 від 31.03.2016р. був визначен матеріальний збиток нанесений власнику автомобіля марки «SHEVROLET AVEO», реєстраційний номер [NUMBER] в сумі 131 543 грн. 30 коп. Під час обстеження автомобіля були присутні власника автомобіля [PERSON] та представника філії райавтодор [PERSON] (а.с.11-38). Позивачем [PERSON] також були понесені витрати на оплату евакуатора в сумі 900 грн. витрати на оплату автотоварознавчого дослідження в сумі - 900,0 грн., комісія за платежі в сумі 19 грн. про що свідчать відповідні квитанції (а.с. 8,9). Таким чином, понесені позивачем [PERSON] матеріальні збитки в сумі 131 543 грн. 30 коп., 900 грн., 900 грн., 19 грн. , а всього на загальну суму 133362 грн. 30 коп. знайшли підтвердження в судовому засіданні та підлягають стягненню з відповідача. Вимоги позивача [PERSON] щодо стягнення з відповідача вартості пошкоджених речей, які знаходились у автомобілі на момент ДТП на суму 3540 грн. задоволенню не підлягають. Позивачем не надано суду жодних доказів в підтвердження псування речей, які знаходились у автомобілі на момент ДТП. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] під час ДТП отримала тілесні ушкодження, проходила лікування, що підтверджуються випискою з медичної карти стаціонарного хворого (а.с. 114). Позивачкою було витрачено на лікування 1120 грн. 71 коп., що підтверджується наданими позивачем доказами, а саме випискою з медичної карти стаціонарного хворого, фіскальними чеками, які підлягають стягенню з відповідача у повному обсязі (а.с. 119-128). Встановлено, що [PERSON] є приватним підприємцем, що підтверджується свідоцтвом платника податків, випискою з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.55,56) Відповідно ч.1 ст. 1198 ЦК України розмір доходу фізичної особи-підприємця, втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, що підлягає відшкодуванню, визначається з її річного доходу, одержаного в попередньому господарському році, поділеного на дванадцять. Якщо ця особа отримувала дохід менш як дванадцять місяців, розмір її втраченого доходу визначається шляхом визначення сукупної суми доходу за відповідну кількість місяців. Відповідно ч.2 ст. 1198 ЦК України розмір доходу від підприємницької діяльності, втраченого фізичною особою-підприємцем внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, визначається на підставі даних органу доходів і зборів. Відповідно довідки Енергодарської об'єднаної державної податкової інспекції від 21.09.2017 року № 3197/с/08-23-13-01 [PERSON] за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р. отримано 52 300 грн. (а.с.113) [PERSON] перебувала на лікуванні з 18.12.2015р. по 09.02.2016р., тобто 1 місяць і 23 дні. Таким чином, розмір доходу фізичної особи-підприємця, втраченого [PERSON] складає 7 699 грн. виходячи з наступного розрахунку: 52 300 грн. : 12 місяців = 4358 грн. 4358 грн : 30 днів = 145 грн. 145 грн. х 23 дня = 3341 грн. 4358 грн. + 3341 грн. =7 699 грн. Виходячи з наведеного, суд вважає, що на користь позивачки [PERSON] слід стягнути 7 699 грн., в іншій частині відмовити. Щодо заявленої вимоги [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків, якіполягають в оплаті простою холодильної камери та оплати торгового місця - позивачкою не надано жодного доказу існування факту простою холодильної камери (акт, листування з керівництвом ринку тощо), який вона вимушена була оплачувати. До того ж, на підтвердження факту існування господарських відносин з оренди холодильної камери позивачка надала в якості доказу копію договору № 06/2 від 29 грудня 2007 року, розділом 3 якого передбачено строк дії з 01.01.2008 року по 31.12.2008 року (п.3.1). Таким чином, на момент виникнення ДТП і втрати працездатності Позивачкою, даний договір не був чинним, строк його дії сплив. (а.с.54) В підтвердження існування витрат з оплати торгового місця позивачка надала копію додаткової угоди від 01.10.2008 року, зі змісту якого не можливо встановити строк дії цієї домовленості та чи існували ці господарські відносини в період втрати працездатності Позивачкою внаслідок ДТП, що сталося 17 грудня 2015 року. Таким чином, вимоги щодо стягнення з відповідача цих витрат не є обґрунтованими і задоволенню не підлягають (а.с.53). Данні правовідносини які склались між позивачами та відповідачем є цивільно правовими правовідносинами, які регулюються нормами цивільного Кодексу України. Відповідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27.03.92 м. Київ „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", (Із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України N 7 від 25.05.98) передбачено, що під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Судом встановлено, що [PERSON] з вини якого трапилась ДТП є працівником райавтодора. Трактористу [PERSON] транспортний засіб, а саме трактор «ЮМЗ-6», реєстраційний номер [NUMBER] з двома тракторними причепами «2ПТС-4», задній з яких має реєстраційний номерний знак 58-24ЗЕ був переданий у розпорядження філією Кам"янсько-Дніпровський райавтодором на підставі дорожнього листа трактора № 3892 Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана в наслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч.1 ст.. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень. Крім випадків встановлених законом. Виходячи з наведеного суд вважає, що вимоги позивача [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а саме в частині завданої майнової шкоди в сумі витрати пов"язані з лікуванням на суму 1120 грн. 71 коп., розмір втраченого доходу в наслідок ушкодження здоров"я 7 737,53 грн. Відповідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Щодо заявлених позовних вимог позивачкою [PERSON] про відшкодування моральної шкоди в сумі 20 000 грн. то суд вважає, що спричинення моральної шкоди [PERSON] доведено, так як в результаті ДТП, потерпіла отримала тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров"я, знаходження її на довготривалому стаціонарному, але сума моральної шкоди завищена та її слід знизити до 10 000 грн., яку необхідно стягнути з відповідача. В іншій частині стягнення моральної шкоди , суд вважає за необхідне відмовити. Встановлені судом обставини, свідчать про те, що в наслідок скоєння ДТП була заподіяна шкода майну позивача [PERSON], який вимушений звертатись до судових органів за захистом порушених прав. При цьому суд бере до уваги душевні страждання, хвилювання за дружину, яка перебувала в автомобілі під час ДТП та отримала тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров"я. У зв'язку з такими значними переживаннями та душевними стражданнями, виходячи з принципів розумності суд вважає, що вимоги позивача, щодо стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 20000,0 грн. підлягають частковому задоволенню. З відповідача слід стягнути 10 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, в іншій частині відмовити. Оскільки позовні вимоги позивачів підлягають частковому задоволенню, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 640 грн., 1333 грн. 62 коп., а всього 1973 грн. 62 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: partial