Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] Акціонерне Товариство [PERSON] « ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором № б/н від 21.06.2011 року в загальному розмірі 18930 грн. 17 коп. станом на 31.12.2016 року, яка складається із заборгованості: за кредитом 8368,82 грн.; по процентам за користування кредитом -8233,72 грн.; грн., за пенею та комісією 950,00 грн.; а також штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. (фіксована частина) та 877,63 грн. (процентна складова). Позов обгрунтовано тим, що зазначена сума заборгованості за кредитним договором виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем по справі умов договору щодо повернення наданого банком кредиту, сплати процентів за користування кредитом та не виконання інших зобовязань в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Крім того, позивач прохав стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн.. В судове засідання представник позивача не зявився. Згідно письмового клопотання, викладеного в позовній заяві, поданій до суду, не заперечував проти розгляду справи за його відсутності та винесення судом заочного рішення в разі неявки в судове засідання відповідача. В судовому засіданні по розгляду справи відповідач [PERSON] надала письмові заперечення проти позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк». Суду пояснила, що вважає позовні вимоги банку необґрунтованими, оскільки позивач в позовній заяві вказує на укладений між ними кредитний договір, але останнього до суду ним не було надано; не підтвердженим є факт надання банком їй, як позичальнику, грошових коштів (кредиту), оскільки відсутній відповідний платіжний документ на підтвердження здійснення такої виплати; незрозумілим є розрахунок боргу, оскільки позивач вказує розмір основного боргу 9200,00 грн., а в анкеті заяві визначений розмір кредитного ліміту у 5000,00 грн., а тому необґрунтованим є і розрахунок заборгованості по процентах, які обраховуються від суми основного боргу; анкета-заява не містить угоду про сплату комісії, а тому відсутня правова підстава для її нарахування; штраф та пеня є різновидами неустойки, тобто одного і того самого виду юридичної відповідальності, за яке позивач намагається притягнути її до відповідальності, що суперечить ст.61 Конституції України; розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку, однак позивач жодних виписок про зміну умов кредитування не надавав їй, як позичальнику. Крім того, зазначила також про те, що не отримувала кредитну картку, а отримувала картку для виплати заробітної плати, не може сказати чи взагалі підписувала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку і надана позивачем виписка по рахунку не доводить факту отримання та користування нею кредитними коштами. З огляду на викладене, прохала суд зобовязати позивача надати до суду саме кредитний договір, укладений між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» та відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі. Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши письмові докази по справі, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Судом по справі встановлено, що відповідно до анкети-заяви відповідача по справі [PERSON] від 21.06.2011 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (далі Умов та Правил надання банківських послуг), остання погодилась з тим, що дана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Своїм підписом на анкеті-заяві відповідач підтвердила також факт ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. При цьому твердження відповідача про те, що вона не памятає чи підписувала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку не спростовує доводів позивача про підписання відповідачем [PERSON] вказаної анкети, оскільки сама відповідач не оспорює справжність підпису, не стверджує, що не підписувала анкети і жодних належних та допустимих доказів на спростування факту підписання нею анкети-заяви про приєднання Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку до суду не надала, відповідних клопотань для спростування цього факту ( призначення судом відповідного виду експертизи) суду не заявляла. З огляду на викладене, суд вважає, що відповідачем [PERSON] не спростований факт підписання нею анкети-заяви від 21.06.2011 року та приходить до висновку про доведеність позивачем факту укладення з відповідачем по справі кредитного договору від 21.06.2011 року. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України\~\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Формулярами та стандартними формами, а саме: Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які викладені на банківському сайті позивача по справі www.privatbank.ua були встановлені та передбачені умови кредитування та Тарифи банку, згідно яких обслуговується відповідач. Відповідно до ч.2.\~ст.639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до\~ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.\~ При цьому ст.207 ЦК України не містить вичерпного переліку таких документів, а тому, поряд з листами та телеграмами, можуть використовуватися і інші засоби зв'язку, наприклад, електронний. Згідно ч.2.\~ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Оскільки відповідач [PERSON] підписала анкету-заяву від 21.06.2011 року, вона, як клієнт, приєдналася і зобовязувалась виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку договорі про надання банківських послуг в цілому. Відповідно до п.2.1.1.2.1 Умов та Правил надання банківських послуг для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у Памятці клієнта/ Довідці про умови кредитування і Заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, зазначена у заяві (а.с.25 зворот.бік). З урахуванням викладеного судом встановлено, що датою укладення договору про надання банківських послуг між сторонами по справі є 21.06.2011 року, що відповідає даті, зазначеній в анкеті-заяві відповідача по справі [PERSON] (а.с.6 зворот.бік). На підставі викладеного суд не приймає до уваги заперечення відповідача про відсутність укладеного між нею та позивачем кредитного договору № б/н від 21.06.2011 року, оскільки між сторонами по справі існують правовідносини, що виникли із кредитного договору у формі договору приєднання. Щодо зазначення відповідачем по справі [PERSON] про не надання позивачем платіжного документу, який підтверджує надання їй як позичальнику грошових коштів, невідповідність розміру основного боргу в сумі 9200,00 грн. визначеному в анкеті-заяві розміру кредитного ліміту в сумі 5000,00 грн. та необґрунтованість у зв"язку з цим і позовних вимог щодо заборгованості по процентах, які обчислюються від суми основного боргу, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до п.1.1.1.33 Умов та Правил надання банківських послуг заява-анкета про надання послуг звернення клієнта банку про відкриття йому банківського рахунка та/або надання йому інших послуг на умовах цих Умов та правил (а.с.9 зворот.бік). Відповідно до п.1.1.1.36 Умов та Правил надання банківських послуг картковий рахунок банківський поточний рахунок, на якому обліковуються операції з використанням платіжних карток (а.с.10). У відповідності до п.п.1.1.1.45, 1.1.1.46 Умов та Правил надання банківських послуг кредит (кредитна лінія, кредитний ліміт) розмір грошових коштів, що надаються банком клієнту на строк, обумовлений у Договорі, на умовах платності та зворотності. Кредитна картка платіжна картка зі встановленим кредитним лімітом (а.с.10). З урахуванням викладеного, судом встановлено, що згідно інформації, зазначеної в анкеті-заяві відповідача по справі [PERSON], остання звернулась до банку про надання їй послуг, а саме: платіжної кредитки «Універсальна» з бажаним кредитним лімітом у сумі 5000,00 грн. (а.с.6 зворот.бік). Таким чином, звертаючись до банку відповідач по справі [PERSON] в анкеті заяві зазначила саме бажаний для неї розмір кредитного ліміту, який вона визначила в сумі 5000,00 грн.. Разом з тим, п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. При цьому клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банка, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінювати (зменшувати, збільшувати або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору (договору про надання банківських послуг) є прямою та безумовною згодою клієнта стосовно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (а.с.25 зворот.бік). Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки відповідача по справі [PERSON] останній було відкрито картковий рахунок №5211537321857000 від 09.10.2012 року та надана кредитна картка «Універсальна 55 днів» (а.с.93). Судом встановлено, що станом на 09.10.2012 року кредитний ліміт був встановлений в розмірі 300.00 грн., потім 2300,00 грн., станом на 20.04.2013 року в розмірі 5000,00 грн., станом на 02.07.2013 року в розмірі 9200,00 грн., і станом на 30.09.2015 року в розмірі 8700,00 грн. (а.с.93). На підставі викладеного, заперечення відповідача по справі [PERSON] щодо невідповідності, зазначеного нею в анкеті-заяві кредитного ліміту в розмірі 5000,00 грн. наданого банком кредиту в розмірі 9200,00 грн. є необґрунтованими, оскільки підписавши анкету-заяви, вона, як клієнт, уклала з банком договір про надання банківських послуг, зміст якого становлять, крім іншого, Умови та Правила надання банківських послуг, якими безпосередньо передбачене право банку змінювати кредитний ліміт. Щодо твердження відповідача по справі [PERSON] про відсутність належного платіжного документу на підтвердження факту надання їй банком грошових коштів і, як наслідок, необґрунтованість розрахунку заборгованості, суд зазначає наступне. Відповідно до наданих позивачем розрахунку заборгованості за договором №б/н від 21.06.2011 року та виписки за період з 01.01.2011 року по 30.03.2017 року по основній карті 5211******7000 вбачається, що відповідачу по справі було видано платіжну карту та відкрито картковий рахунок, згідно яких відповідач користувалася грошовими коштами шляхом зняття їх через банкомат по вул.Ювілейна в смт.Устинівка Кіровоградської області, розрахунку на автозаправних станціях та через термінали в касах магазинів, а також здійснювала частково погашення заборгованості за договором, тому суд приходить до висновку, що проведення вказаних операцій було б неможливим без отримання відповідачем по справі кредитної картки та користування нею грошовими коштами відповідно до встановленого на карту кредитного ліміту (а.с.4-5, 94-104). Крім того, сторонами було визначено, що засобами доступу (ключем) до картрахунку є платіжна карта Клієнта, та телефон Клієнта, який проходить верифікацію з підтвердженням відповідно до п. 1.1.1.15, 1.1.1.16 Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.9 зворот.бік). Щодо твердження відповідача по справі [PERSON] про можливість банку змінювати розмір відсоткової ставки за кредитом лише за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку та не надання їй банком жодних виписок про зміну умов кредитування, суд приходить до висновку про безпідставність таких заперечень з наступних підстав. Відповідно до п.2.1.1.12.6 Умов та Правил надання банківських послуг банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік (а.с.30 зворот.бік). Одночасно, пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід"ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися Банком за умови інформування позичальника, шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.п.1.1.3.1.9 (а.с.14 зворот.бік). Відповідно до п. п.1.1.2.3, 2.1.1.5.3 Умов та Правил надання банківських послуг до обов'язків клієнта відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам (а.с.12, 27 зворот.бік). Згідно п.1.1.5.2 Умов та правил надання банківських послуг неотримання або несвоєчасне отримання клієнтом виписок про стан рахунків/вкладів, а також операцій, проведених по рахункам/картам/вкладам клієнта, не звільняє клієнта від виконання його зобов'язань за даним Договором (а.с.18 зворот.бік). Крім того, у відповідності до п.п.1.1.6.1, 1.1.6.2 зміни до Умов та Правил надання банківських послуг вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів зв"язку, зокрема, офіційного сайту банка: www.privatbank.ua, розміщення інформації у відділеннях банку (а.с.19). Судом по справі встановлено, що згідно умов кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» передбачені наступні фінансові умови надання кредитки, а саме: базова % ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості виходячи із розрахунку 360 днів в році) 2,5%; обовязковий щомісячний платіж 7% від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості); строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, яка рахується: базова процентна ставка по договору/30 (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць, при наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму більше 50 грн.; штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань, передбачених договором, більше ніж на 120 днів 500 грн. + 5% від суми позову; процента ставка (в місяць) на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування 3,75% (а.с.7). У відповідності до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг відповідач по справі, як клієнт, зобовязувалась погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним договором (а.с.27 зворот.бік). Відповідно до п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у випадку невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку відповідач по справі зобовязувалась виконати зобовязання з повернення кредиту, оплаті винагороди банку (а.с.27 зворот.бік). У відповідності до п.2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів відповідач, як клієнт, зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в першу чергу (а.с.29). Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11\~цього Кодексу. Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно зі\~ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч.3 ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1, 3\~ст.626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Згідно ч. 1\~ст.628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст.629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. На підставі вище викладеного судом встановлено, що позивач, згідно умов укладеного між сторонами кредитного договору № б/н від 21.06.2011 року, виконав взяті на себе зобовязання належним чином та в повному обсязі. Натомість відповідач [PERSON] зобовязання за вказаним кредитним договором не виконувала належним чином, оскільки не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідача [PERSON], наданого позивачем по справі, який приймається судом до уваги, загальна сума заборгованості відповідача станом на 31.12.2016 року складає 18930,17 грн, з яких: - заборгованість за кредитом 8368,82 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом 8233,72 грн.; - заборгованість за пенею та комісією 950,00 грн.; - штрафи: фіксована частина 500,00 грн.; процентна складова 877,63 грн.. Разом з тим, згідно правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі №6-2003цс15 відповідно до ст.549 ЦК України пеня і штраф є одним із видів цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування разом за одне й те саме порушення строки виконання грошових зобовязань за кредитним договором є недотриманням положень ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Відповідно до ст.360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Згідно Умов обслуговування кредитної карти «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення кредиту та один раз в місяць при наявності прострочення по кредиту або процентам (а.с.7). В той самий час, вказаними Умовами передбачена сплата штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань, передбачених договором 500 грн. + 5% від суми позову (а.с.7). Крім того, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг передбачений обов"язок відповідача по справі [PERSON] при порушенні строків платежів по будь-якому із грошових зобов"язань, передбачених даним договором, більш ніж на 30 днів, сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій (а.с.28). З огляду на викладене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача по справі [PERSON] штрафів за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань (строків виконання зобовязань) за кредитним договором одночасно з пенею, встановленою за несвоєчасне погашення заборгованості без зазначення за яким саме видом грошових зобов"язань, не підлягають задоволенню з підстав подвоєння цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. На підставі викладеного, суд вважає встановленим факт невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором та приходить до висновку про часткове задоволення позову щодо стягнення з відповідача по справі [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за: кредитом в розмірі 8368,82 грн., по процентам за користування кредитом в розмірі 8233,72 грн., за пенею та комісією в розмірі 950,00 грн., а всього в розмірі 17552,54 грн., та відмову в задоволенні іншої частини позовних вимог про стягнення з відповідача по справі [PERSON] штрафів в розмірі 1377,63 грн., з яких 500, 00 грн. (фіксована частина), 877,63 грн. (процентна складова). У відповідності до ст.88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві було відмовлено. З огляду на викладене, з відповідача по справі [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача по справі ПАТ КБ «ПриватБанк» кошти по сплаті судового збору в розмірі 1488,00 грн. (1600 грн. 00 коп. (100%) 112 грн. 00 коп. (7%), при цьому 7% =1377,63 грн. (загальна сума по штрафах), які були сплачені позивачем при подачі ним позову до суду та підтверджені належним письмовим доказом по справі.

Outcome: dismissed