Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, судові витрати просить покласти на відповідача. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору від 10.09.2012 року відповідач отримав кредит у розмірі 3600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту, відповідач при укладенні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Стверджує, що відповідач своїх зобов"язань за кредитним договором не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 12118,20 грн. На підставі наведеного змушений звернутись в суд для захисту свого майнового права та інтересу. Подав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та у його відсутність, не заперечує щодо ухвалення судом заочного рішення. Ухвалою суду від 31.05.2018 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з"явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Відповідач в судове засідання не з"явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Відтак, беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання не надав, в силу положень п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. З письмової згоди представника позивача суд постановляє ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням п.1 ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України та у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.09.2012 року відповідач отримав від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 3600,00 грн. на картковий рахунок зі сплатою 36,00% на рік. У відповідності до положення ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов"язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобов"язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.611 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). Нормами п. 2.1.1.7.6. умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. У відповідності із ч. 2, 3 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. У зв"язку із тим, що відповідач належним чином не виконав своїх зобовязань станом на 31.03.2018 року у нього виникла заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 12118,20 грн., з яких 3101,27 грн. заборгованість за кредитом, 7663,68 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, 300,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 553,25 грн. штраф (процентна складова), що стверджується відповідним розрахунком заборгованості. Отже вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 1762,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням. Оскільки позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved