Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON] про стягнення пені та заборгованості зі сплати аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувує тим, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 15.10.2003 року розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис №79. Після розірвання шлюбу позивач взяла прізвище - [PERSON] . Від даного шлюбу у сторін [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] . 19.07.2002 року Кам`янським районним судом Черкаської області прийнято рішення про стягнення з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 10 липня 2002 року повноліття дитини, але не менше встановленого Ѕ частини неоподаткованого мінімуму доходу громадян. Станом на [INFO] . [PERSON] повинно бути сплачено 67523 грн. 58 коп., а відповідно розрахунку Кам`янського районного відділу ДВС центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 15.05.2020 року [PERSON] сплачено лише 41238,78 грн., що свідчить про наявність заборгованості зі сплаті аліментів та становить 26284,80 грн. Відповідач злісно ухиляється від сплати аліментів, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не цікавився життям та здоров`ям сина. На підставі вказаних обставин, позивач просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по виплаті аліментів у розмірі 26284,80 грн. та пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі 5708,45 грн. Ухвалою суду від 25.05.2020 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху. Ухвалою суду від 02.06.2020 року в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. В судове засідання позивач [PERSON] з`явилась, позовні вимоги підтримала. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ [PERSON] в судове засідання з`явився, позовні вимоги визнав. З`ясувавши думку присутніх сторін, дослідивши надані позивачем письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За змістом\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд зокрема вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати. Статтями\~12,\~13,\~77 ЦПК України\~передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити докази, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення. Відповідно до ст. 76\~ЦПК України\~доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, у порядок визначений ч. 5\~ст. 81 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 15.10.2003 року розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис №79. Після розірвання шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 01.03.2002 року, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Постановою Кам`янського районного суду Черкаської області від 19.07.2002 року з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 10 липня 2002 року повноліття дитини, але не менше встановленого Ѕ частини неоподаткованого мінімуму доходу громадян. Згідно розрахунку Кам`янського районного відділу ДВС центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 15.05.2020 року станом на 15.05.2020 року заборгованість [PERSON] перед [PERSON] становить 26284,80 грн. У відповідності до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Як передбачено ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН "Про права дитини" від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1\~ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року у справі 333/6020/16-ц визначено, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Пунктом 22постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що передбачена\~статтею 196 СК України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини ніс: особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Згідно розрахунку забогованості та пені, які наявні у матеріалах справи, сума заборгованості період з квітня 2016 року по лютий 2020 року становить 26284,80 грн..Сума пені 5708,45 грн. Даний розмір заборгованості відповідає вимогам чинного законодавства України та визнаний відповідачем , а тому позов підлягає до задоволення. Згідно п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Вирішуючи питання про судові витрати суд, крім ч. 2 ст. 141 ЦПК України, враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, оскільки відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позов. Таким чином, 50 відсотків судового збору, сплаченого [PERSON] при поданні позову відповідно до квитанції № 0.0.1721431560 від 29.05.2020 року сплаченого у ПАТ КБ "ПриватБанк", що становить 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. підлягають поверненню їй з державного бюджету, інші 50 відсотків сплаченого судового збору суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] ..

Outcome: approved