Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приват Банк" звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 29991 грн 80 коп. за кредитним договором № б/н від 30.11.2010 року, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 30000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник зобов'язався погашати заборгованість по кредиту, проценти та комісії на умовах, передбачених договором. Проте, відповідач порушив свої зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість. Представник позивача Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Проти заочного розгляду справи не заперечує ( а.с.64) . Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, за місцем служби, про що свідчить поштова кореспонденція ( а.с.69), заяву про відкладення розгляду справи та заперечень проти позову до суду не надав. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося через неявку осіб, які беруть участь у розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30 листопада 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] був укладений договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (частина перша статті 634 ЦК України), де вказано, що заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг (далі - Умови), а також тарифами складає між сторонами договір про надання банківських послуг ( а.с.8-33). При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На підставі зазначеного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 30 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. В подальшому кредитний ліміт неодноразово змінювався: остання зміна - 07.10.2014 року, кредитний ліміт було знижено до 9620,00 грн, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування (а.с. 7-32, 47). [PERSON] в свою чергу зобов"язався погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування по перевитратам платіжного ліміту та сплачувати комісії на умовах передбачених Договором (п.1.1.2.5 умов і правил надання банківських послуг ). З розрахунку заборгованості за вказаним договором вбачається, що відповідач покладені на нього зобов'язання належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 30.04.2016 року утворилася заборгованість в сумі 29991 грн 80 коп., яка складається з : 9610 грн 54 коп. - заборгованість за кредитом, 16776 грн 89 коп. - заборгованість по процентам за користуванням кредитом, 1700,00 грн - заборгованість по комісії , а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг : 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 1404 грн 37 коп. - штраф (процентна складова). Отже, між сторонами існують цивільно-правові договірні взаємовідносини, врегульовані положеннями ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов"язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо договором позики встановлено обов"язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів. Відповідачем у відповідності до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України не було надано суду доказів стосовно спростування заявлених позовних вимог та, зокрема, розрахунку заборгованості за кредитним договором. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 29991 грн 80 коп. - підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved