Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] зареєстрованого 30 серпня 2003 року в відділ реєстрації актів громадянського стану Мукачівського міського управління юстиції Закарпатської області актовий запис №411, посилаючись на те, що сімейне життя не склалося, разом не проживають, відповідач матеріально сім"ю не утримує, збереження сім»ї не можливе. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище "[PERSON]". Від даного шлюбу мають трьох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач відмовляється в добровільному порядку утримувати дітей. Після розірвання шлюбу просить дітей залишити їй на вихованні, з відповідача стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 700 грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно і до досягнення ними повноліття. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 700 грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно і до досягнення ними повноліття, починаючи з дня звернення до суду. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище "[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Беручи до уваги заяву позивача, суд, знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно вимог ст.169 ч.4 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних та доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, суд приходить слідуючого висновку. Судом встановлено, що між сторонами 30 серпня 2003 року укладено шлюб та зареєстровано його в відділ реєстрації актів громадянського стану Мукачівського міського управління юстиції Закарпатської області актовий запис №411, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 30 серпня 2003 року (а.с.8). Відповідно до свідоцтв про народження встановлено, що відповідач являється батьком малолітніх [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], виданого 29 січня 2004 року, [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], виданого 31 серпня 2005 року, [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], виданого 19 вересня 2013 року (а.с.9-11). З доводів позивача вбачається, що даний шлюб виявився невдалим, сімейне життя не склалося, разом не проживають, відповідач матеріально сім"ю не утримує, збереження сім»ї не можливе. Відповідач відмовляється в добровільному порядку утримувати дітей. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За відсутності домовленості між батьками щодо утримання дитини, стягнення аліментів проводиться в судовому порядку, з урахуванням основних правил - це захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів необхідних для її життєдіяльності, збереження по можливості того рівня життя, який дитина мала тоді, коли проживала з батьками. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності з вимогами ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому приймаючи рішення, слід врахувати всі обставини справи. Беручи до уваги встановлені судом факти та відповідні правовідносини суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. На вимогу позивача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]".

Outcome: approved