Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

Позивачем, з посиланням на ст.625 ЦК України, заявлені вимоги про стягнення 29992 грн. 29 коп індексу інфляції та 3174 грн. 89 коп трьох процентів річних за невиконання рішення Ніжинського міськрайонного суду від 25 лютого 2010 року, яким стягнуто із відповідача на користь [PERSON], правонаступником якого є позивач, заборгованість за договором позики у розмірі 15118 грн. 50 коп, дане рішення перебуває на примусовому виконанні у державній виконавчій службі, наявність судового рішення не припиняє правовідносин сторін і не звільняє від відповідальності за його невиконання. В судовому засіданні позивач підтримала позов за вищевикладених обставин, пояснивши, що відповідачем сплачена заборгованість у повному розмірі 27 вересня 2016 року. Відповідач повторно в судове засіданні не з"явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась шляхом надіслання судових повісток рекомендованими поштовими відправленнями за місцезнаходженням її майна в м.Ніжині, вул.Матросова, 14, судова повістка на 07 жовтня 2016 року згідно рекомендованого поштового відправлення від 20 вересня 2016 року вручена відповідачу особисто, заяви відповідача в порядку ст.77 ЦПК України про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи відсутні, судові повістки надіслані на останню відому судові адресу і вважаються згідно вищезазначеної норми закону доставленими, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило, причини неявки не повідомлені, заяви про розгляд справи за відсутності не подані. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, що узгоджується з положеннями ст.224 ЦПК України, позивач в судовому засіданні не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Статтею 10 ЦПК України закріплений принцип змагальності сторін у цивільному судочинстві. Відповідно до ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57?60 ЦПК України, доказування не може грунтуватись на припущеннях. Позивач [PERSON], як правонаступник [PERSON], який помер 09 грудня 2010 року, є стягувачем по виконавчому листу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області, виданого 15 червня 2016 року, на виконання рішення даного суду від 25 лютого 2010 року, яке набрало законної сили 23 березня 2010 року, про стягнення із [PERSON] 15118 грн. 50 коп. Виконавче провадження відкрите 26 березня 2010 року, кошти у сумі 15118 грн. 50 коп стягнуті 27 вересня 2016 року, що підтверджується довідкою Ніжинського МРВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області від 06 жовтня 2016 року і не заперечується позивачем в судовому засіданні. Даним рішенням суду з відповідача стягнуто грошову суму, вказане зобов"язання зводиться до сплати грошей, тобто є грошовим зобов'язанням між сторонами по справі, яке відповідачем належним чином не виконується, що дає підстави для стягнення в порядку ст.625 ЦК України на користь позивача інфляційних витрат за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, які входять до складу грошового зобов'язання, оскільки відповідач зобов"язана відшкодувати інфляційні витрати від знецінення неповернутих коштів за час виконання рішення суду про стягнення суми та сплатити проценти. При виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує постанову Верховного суду України від 30 березня 2016 року, відповідно до якої зобов"язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду; нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов"язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відповідно до ст.14 ЦПК України відповідач [PERSON] зобов"язана виконати вищезазначене рішення суду з моменту набрання ним законної сили 23 березня 2010 року. Суд не погоджується із наданими позивачем розрахунками, оскільки три проценти річних та індекс інфляції за час прострочення виконання грошового зобов"язання підлягають обрахуванню з 24 березня 2010 року включно по 27 вересня 2016 року включно. Клопотання позивача щодо залучення спеціаліста чи призначення експеризи на пропозицію суду в порядку ч.4 ст.10 ЦПК України,-відсутні. Три проценти річних: за 2010 рік 15118,50*3%/365*283=351,66 грн.; за 2011 рік 15118,50*3%/365*365=453,55 грн.; за 2012 рік 15118,50*3%/366*366=453,55 грн.; за 2013 рік 15118,50*3%/365*365=453,55 грн.; за 2014 рік 15118,50*3%/365*365=453, 55 грн.; за 2015 рік 15118,50*3%/365*365=453,55 грн.; за 2016 рік 15118,50*3%/366*271=335,82 грн.;-всього 2955 грн. 23 коп. Індекс інфляції: 99,7*99,4*99,6*99,8*101,2*102,9*100,5*100,3*100,8*104,6*99,8*100,5*124,9*143,3*100,9*99,6*101,0*103,5*100,1*99,8*99,9*99,7*101,8=2,082*15118,50-15118,50=16368 грн. 09 коп. На користь позивача підлягають стягненню 2955 грн. 23 коп трьох процентів річних та 16368 грн. 09 коп індексу інфляції за час прострочення виконання грошового зобов"язання, 551 грн. 20 коп судового збору в порядку ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial