Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 27.07.2011року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ТОВ "МТК-ІНВЕСТСТРОЙ" (далі по тексту відповідач 1) укладено договір № 6М-11 про надання кредиту у вигляді невідновлювальної кредитної лінії у розмірі 600884,66грн з відсотковою ставкою відповідно до п.п. А.6, А.7 Договору та строком виконання зобов"язань згідно із пунктом П.3 договору . Свої зобов"язання за договором позивач виконав в повному обсязі. Відповідно до п.4.1 Договор , за користування кредитом в період з дати списання коштів з рахунку до дати погашення кредиту згідно п.п.1.2,2.2.3,2.2.16,2.2.17, 2.3.2,.2.4.1, а також Графіку зменшення поточного ліміту, що вказаний у додатку №1 до цього договору, Позичальник сплачує відсотки за користування кредитом, зазначені в п.А.6 Договору. Відповідно до п. 4.2 договору при порушені зобов"язань, передбачених пп.1.2,2.2.3,2.2.17,.2.3.2, 2.4.1 договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом, зазначені у п. А.7 договору. Відповідно до п. 5.1 договору, при порушені клієнтом будь-якого із зобов"язань зі сплати відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 2.2.2,4.1,4.2,4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 1.2, 2.2.3, 2.2.16, 2.3.2 винагороди , передбаченої п.п.2.2.5,4.4,4.5,4.6 клієнт виплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня. Відповідно до п.5.8 договору, у випадку порушення позичальником термінів платежів по будь-якому із зобов"язань, передбачених договором, більш ніж на 30днів, що спричинило звернення банку до суду, позичальник сплачує банку штраф, що розраховується за формулою: 1000грн +5% від суми, встановленого у п. А.2 Договору ліміту на цілі, відмінні від страхових платежів та платежів за реєстрацію предметів застави. У порушення норм закону та умов Договору відповідач 1 зобов"язання за вказаним договором належним чином не виконав, а саме не сплатив необхідні кошти для погашення заборгованості, через що відповідач 1 має заборгованість станом на 14.07.2015року в сумі 820457,78грн, яка складається з наступного: 486562,55грн - заборгованість за кредитом; 127014,00грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 175842,10грн - пеня за несвоєчасне виконання зобов"язань за договором. 1000грн - штраф , фіксована частина; 30 039,13грн - штраф , відсоток від суми встановленого у п. А.2 Договору ліміту на цілі, відмінні від страхових платежів та платежів за реєстрацію предметів застави. Зобов"язання за вказанним Договором забезпечено Договорами поруки №б/н від 27.07.2011року та №б/н від 27.07.2011року, укладеними з поручителями, відповідно, [PERSON], та [PERSON] Згідно пп.1.1 Договорів поруки, предметом є надання поруки [PERSON] та [PERSON] перед банком, за виконання ТОВ "МТК-ІНВЕСТСТРОЙ" всіх своїх обов"язків за Договором № 6М-11 від 27.07.2011року. Претензія, що була направлена на адресу відповідачів залишена без задоволення. Просять стягнути солідарно з ТОВ "МТК-ІНВЕСТСТРОЙ", [PERSON], [PERSON], на користь банку заборгованість за кредитним договором від 27.07.2011року в сумі 820457,78грн., судові витрати. В судове засідання представник позивача не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача. На позові наполягають, не заперечують щодо заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з"явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд прийняв рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 27.07.2011року між позивачем та ТОВ "МТК-ІНВЕСТСТРОЙ" укладено кредитний договір № 6М-11 згідно якого, відповідач 1 отримав кредитний ліміт у розмірі 600 884,66грн., з відсотковою ставкою 22% річних, зі строком повернення 15 липня 2016року. Відповідно до п. 2.2 кредитного договору позичальник зобов"язується сплатити відсотки за користування кредитом та повернути кредит у терміни, встановлені п.п. 1.2,2.2.16,2.2.17,2.3.2,4.1,4.2,4.3, цього договору (а.с.7-15). Суд встановив, що відповідач 1 отримав кредит у сумі 600884,66грн., а зобовязання щодо своєчасного погашення кредиту та процентів по ньому належним чином не виконував, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 14.07.2015 року складає\~ 613 576,55грн., в тому числі 486562,55грн.- заборгованість за кредитом, 127014грн. заборгованість по процентам за користування кредитом. Розрахунок\~розміру\~заборгованості\~був\~зроблений\~на\~підставі\~умов\~договору\~і\~приведений\~у\~таблиці (а.с.16-17). Згідно п. 5.1 кредитного договору у разі порушення позичальником будь-якого з зобов"язань зі сплати відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 2.2.2,4.1,4.2,4.3 термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 1.2,2.2.3,2.2.16,2.3.2, позичальник виплачує банку за кожен випадок порушення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який виплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Відповідач 1 прострочив виконання своїх зобовязань зі сплати кредиту та процентів за ним, тому у позивача виникло право на нарахування відповідачеві 1 станом на 14.07.2015 року пені у сумі 175842,10 грн. Оскільки відповідач 1 добровільно не сплачує суму заборгованості, то вона підлягає стягненню з відповідача1 в примусовому порядку в загальному розмірі 789418,65грн., з яких: 486562,55грн.- заборгованість станом на 14.07.2015 року за кредитом, по процентам 127014грн., пеня 174842,10грн. Відповідно до п.5.8 договору, у випадку порушення позичальником термінів платежів по будь-якому із зобов"язань, передбачених договором, більш ніж на 30днів, що спричинило звернення банку до суду, позичальник сплачує банку штраф, що розраховується за формулою: 1000грн +5% від суми, встановленого у п. А.2 Договору ліміту на цілі, відмінні від страхових платежів та платежів за реєстрацію предметів застави. Згідно п. 3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Частиною 2 ст. 549 ЦК України визначено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Частиною 3 ст. 549 ЦК України визначено, що Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Отже, за змістом ст. 549 ЦК України пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Суд вважає, що банк просить застосувати до відповідача штраф як різновид неустойки, \~як подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобовязання, а саме прострочення виконання грошового зобовязання, тоді як ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Отже в даному випадку штраф, відповідно до п. 5.8 кредитного договору, не може застосовуватися, оскільки має місце факт \~подвійного застосування одного виду відповідальності за порушення одного й того ж \~грошового зобовязання. Тому суд вважає, що в частині стягнення штрафу в сумі 31039,13 грн. необхідно відмовити. Що стосується вимог позивача про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідачів [PERSON] та [PERSON] , суд вважає, що вони не підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч.2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.3 ст. 554 ЦК України особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Тобто зі змісту вказаної норми вбачається можливим встановлення поруки щодо виконання одного й того ж зобов'язання одночасно з боку декількох осіб.\~Однак така порука виникає лише на підставі її спільного надання у формі укладення одного договору декількома поручителями (ч. 3 ст. 554 ЦК України). Лише у випадку укладення одного договору декількома поручителями (спільна порука) поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою. Законом не заборонено укладення й кількох договорів поруки на виконання того самого зобов'язання, але в цьому випадку ч. 3 ст. 554 ЦК України застосована бути не може. Поручителі не несуть у такому разі солідарної відповідальності між собою, оскільки не можна вважати поруку їхньою спільною. За таких обставин кредитор має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору. Суд встановив, що між позивачем, як кредитором, та відповідачами [PERSON] і [PERSON] як поручителями, було укладено по окремому договору поруки від 27.07.2011 року з кожним. (а.с.18-23)\~ Відповідно до п.1.2 зазначених договорів поруки, окремо кожен з поручителів, у порядку та на умовах, передбачених даними договорами поруки, зобовязуються нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі саме зобовязань ТОВ "МТК-ІНВЕСТСТРОЙ" Умови відповідно до яких поручителі несуть солідарну відповідальність між собою, і відповідно до яких виникає спільна порука, в\~ кожному з договорів поруки відсутні. В позовній заяві позивач просить стягнути заборгованість з відповідачів солідарно, в тому числі з відповідачів [PERSON] та [PERSON] як з солідарних боржників між собою. Суд вважає, що в даному випадку ч.3 ст. 554 ЦПК України застосована бути не може і поручителі не несуть солідарної відповідальності між собою, так як відсутня їх спільна порука, оскільки укладено два окремі договори поруки. Відповідно до норм законодавства у такому випадку кредитор має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів на підставі окремого договору, а кожен з поручителів відповідає перед кредитором разом з боржником як солідарні боржники. Тому суд вважає, що в задоволенні цієї частини позову необхідно відмовити. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача ТОВ "МТК-ІНВЕСТСТРОЙ" на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задовдених вимог в розмірі 11 841,29грн.

Outcome: partial