Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Дочірнього підприємства Акціонерного товариства закритого типу «НВСП «Фітон МВ «КСП Зоряне» про розірвання договору оренди земельної ділянки, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю вона є власником земельної ділянки площею 10.28 га, розташованої на території Мар»янівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. 31 січня 2000 року вона з відповідачем уклала договір оренди землі строком на 15 років. Відповідно до умов укладеного договору оренди землі орендар сплачує орендну плату за користування ділянкою землі в строк до 31 грудня кожного року. Вказує, що відповідач протягом 2000-2011 років належним чином виконував умови договору, своєчасно та в повному обсязі сплачував орендну плату, але протягом останніх двох років відповідач перестав сплачувати орендну плату, мотивуючи це фінансовими проблемами у господарстві . Відповідач має заборгованість по орендній платі за 2012, 2013 роки, тобто у визначений договором строк не виконав свого обов»язку своєчасно сплачувати орендну плату, тому вона має право вимагати дострокового розірвання договору за рішенням суду. Просить суд розірвати договір оренди землі, яка належать їй, за невиконання відповідачем обов»язків, передбачених ст.ст. 24, 25 Закону України «Про оренду землі». Ухвалою суду від 15 квітня 2014 до участі у справі в якості співвідповідача було залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрний науково-дослідний інститут «АНДІ». До початку розгляду справи по суті представник позивача подала доповнення до позовної заяви, в якій додатковою підставою для розірвання договору оренди зазначила те, що ТОВ «Аграрний науково-дослідний інститут «АНДІ», до складу якого входить Дочірнє підприємство Акціонерного товариства закритого типу «НВСП «Фітон МВ «КСП Зоряне» , без згоди позивача, який є власником спірної земельної ділянки, 22.03.2010 року уклав договір з Селянським фермерським господарством «Іллічівське» про спільну діяльність, відповідно до якого надав останньому земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 695 га для здійснення сількогосподарського виробництва терміном на п»ять років, тобто передав її третій особі для ведення господарювання. При цьому посилаючись на правову позицію, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 12 лютого 2014 року (справа № 6- 161 цс 13), вважає дану обставину додатковою підставою для розірвання договору оренди. В судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполягала, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Разом з тим пояснила, що до складу земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 695 га, яка була передана на підставі договору про спільну діяльність СФГ «Іллічівське» входить і земельна ділянка позивача. В зв»язку з тим , що з 2010 року земельна ділянка позивача без її відома та без її письмової згоди була передана відповідачем для самостійного хазяйнування третій особі - СФГ «Іллічівське» , просила спірний договір оренди розірвати. Не заперечувала того факту, що позивачем дійсно була отримана орендна плата у 2012 році, але наполягала на тому, що вказана орендна плата була [PERSON] отримана в рахунок погашення заборгованості за попередні роки. Представники відповідачів позовні вимоги не визнали та пояснили, що доводи представника позивача щодо наявності заборгованості по орендній платі за 2012 рік є безпідставними, оскільки у 2012 році ТОВ «Андні» по орендній платі з позивачкою повністю розрахувалось, в підтвердження чого надали відомості про нарахування та видачу орендної плати. Не заперечували того, що дійсно за 2013 рік орендодавцям орендна плата не виплачувалась через те, що керівник ТОВ «Анді», який являється єдиним розпорядником грошових коштів, знаходився в СІЗО, але на даний час позивач відмовляється отримувати орендну плату за 2013 рік, створюючи цим штучні умови для розірвання договору оренди . ТОВ «Анді» протягом усього строку дії договору здійснювало обробіток земельних ділянок, в тому числі і земельної ділянки позивача, своєї господарської діяльності не припиняло. Договір про спільну діяльність, який був укладений між ТОВ «Аграрний науково-дослідний інститут «АНДІ» та СФГ «Іллічівське» не зареєстрований в установленому законом порядку, а тому підстави для розірвання договору оренди землі відсутні. А надана СФГ «Іллічівське» інформація, щодо умов виконання договору про спільну діяльність, спрямована на подальше укладення з орендодавцем договору оренди. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що відповідач дійсно не розрахувався з позивачкою по орендній платі за 2012-2013 роки та обробіток земельної ділянки здійснювався не відповідачем, а СФГ «Іллічівське». Заслухавши пояснення представників позивача та відповідачів, показання свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, з"ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень , суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Cтаттею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об"єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені відповідно статтею 16 ЦК України. За змістом ст.ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести перед судом ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд виходить з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов"язання. Згідно ст. ст. 316-321, 325 ЦК України право власності є непорушним, власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов"язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов"язання не допускається. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов"язання є його не виконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). Закон України «Про оренду землі» передбачає, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння та користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов»язані з орендою землі регулюються цим Законом, Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законами України та іншими нормативно правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється у випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути достроково розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї з сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено цим законом чи договором. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Судом встановлено, що між позивачем та Дочірнім підприємством АТЗТ «НВСП «Фітон МВ «КСП Зоряне» 31 січня 2000 року було укладено договір оренди земельної ділянки розміром 10.28 га, яка розташована на території Мар»янівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області , яка належать позивачу відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю. Вказаний договір був укладений строком на 15 років та 04 лютого 2000 року був зареєстрований Мар»янівською сільською радою народних депутатів Маловисківського району Кіровоградської області у Книзі записів договорів на право тимчасового користування землею. Відповідно до умов укладеного договору, орендар зобов"язаний щорічно сплачувати орендну плату за користування вказаною земельною ділянкою у розмірі не менше 385 грн до 31 грудня кожного поточного року . Верхня межа орендної плати на рік визначається орендарем самостійно, після закінчення року, в залежності від фінансового результату.Орендна плата сплачується орендодавцю сільгосппродукцією, грошима, послугами, промисловими та продовольчими товарами ( п.п. 4.1,4.2, 4.3, 10.2 Договору). З копії статуту ТОВ «Аграрний науково-дослідний інститут «АНДІ» вбачається, що Дочірнє підприємство АТЗ «НВСП «Фітон МВ» КСП «Зоряне» приєднано до складу ТОВ «Аграрний науково-дослідний інститут «АНДІ» , яке виступає єдиним правонаступником по всіх майнових та немайнових правах та обов»язках Дочірнього підприємства АТЗ «НВСП «Фітон МВ» КСП «Зоряне» . Тобто Дочірнє підприємство АТЗ «НВСП «Фітон МВ» КСП «Зоряне» припинило своє існування як юридична особа та не володіє цивільною процесуальною дієздатністю, тому вимоги позивача до Дочірнього підприємства АТЗ «НВСП «Фітон МВ» КСП «Зоряне» є безпідставними . 22 березня 2010 року між ТОВ «Аграрний науково-дослідний інститут «АНДІ» та Селянським фермерським господарством «Іллічівське» було укладено договір про спільну діяльність, відповідно до умов якого сторони зобов»язалися шляхом об»єднання зусиль та матеріальних технічних ресурсів, спільно діяти по використанню земельної ділянки площею 695 га, для досягнення спільної господарської мети. З наданих представником відповідачів відомостей встановлено, що [PERSON] у 2012 році розмір орендної плати, яка підлягає виплаті нараховано в сумі 5428 грн 30 коп . В рахунок виплати орендної плати позивач отримала від Дослідного господарства «АНДІ», яке являється структурним підрозділом ТОВ «Аграрний науково-дослідний інститут «АНДІ» , 200 кг соняшника, вартість якого становить 400 грн, 1 тону ячменю , вартістю 1200 грн, 2 тони пшениці, вартістю 2400 грн , 125 кг соняшника , вартістю 250грн та 1372 грн 90 грн., про що свідчать її підписи у відомостях . За таких обставин судом встановлено, що позивачем була отримана орендна плата за 2012 рік. Доводи представника позивача, що ці суми позивачем були отримані в рахунок погашення заборгованості за попередні роки, судом не беруться до уваги, оскільки, в позовній заяві позивач зазначила, що протягом 2000-2011 років відповідач належним чином виконував умови договору та своєчасно сплачував орендну плату. Крім того, представником відповідачів були надані акти виїзду керівника та працівників ТОВ Аграрний науково-дослідний інститут «АНДІ» відповідно до яких позивач відмовляється від отримання орендної плати за 2013 рік. Тобто позивач навмисно створює умови для невиконання умов договору. Встановлено, що не існує будь яких перешкод для отримання позивачем належної орендної плати в добровільному порядку. Суд не приймає до уваги показання свідків [PERSON]та [PERSON] щодо наявної заборгованості відповідача перед позивачем з виплати орендної плати за 2012 рік, оскільки вони спростовані наданими представником ТОВ «Аграрний науково-дослідний інститут «АНДІ» документами. Стосовно доводів представника позивача , що укладення ТОВ «Аграргий науково-дослідний інститут «АНДІ» з СФГ «Іллічівське» договору про спільну діяльність є додатковою підставою для розірвання договору оренди, суд зазначає наступне. Згідно частини 1 статті 1130 ЦК України, за договором про сумісну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Статтями 24,25 Закону України «Про оренду землі» передбачені права та обов'язки сторін при укладенні договору оренди землі, одним з яких відповідно до ст.25 вказаного закону являється самостійне господарювання орендарем на орендованій земельній ділянці з дотриманням умов договору оренди. При цьому законодавець не поділяє умови договору на суттєві та несуттєві. Посилання представника позивачка на те, що ТОВ «Аграрний науково-дослідний інститут «АНДІ» допустив суттєві порушення умов договору оренди, а саме в порушення умов договору оренди, передав належну позивачці земельну ділянку в користування стороннім особам без згоди власника, є безпідставними , оскільки доказів того, що ТОВ Аграрний науково-дослідний інститут «АНДІ» припинило здійснювати господарську діяльність в судовому засіданні не здобуто. З відомостей наданих представником відповідачів вбачається, що розрахунки по орендній платі за 2012 рік з позивачем здійснено Дослідним господарством «АНДІ», яке являється структурним підрозділом ТОВ «Аграрний науково-дослідний інститут «АНДІ» . Тому підстав для задоволення позовних вимог судом не встановлено. Судові витрати по справі підлягають залишенню по фактично понесеним.

Outcome: dismissed