Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

18.04.2017 року позивач звернулася у суд із зазначеним позовом і свої доводи мотивувала тим, що 02.07.2015 року померла її мати [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку загальною площею 5,73 га, яка розташована на території Благодатненської сільської ради, Волноваського району, Донецької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала згідно Державного акту на право приватної власності серія ЯА № 996218 виданого на підставі розпорядження голови Волноваської райдержадміністрації від 30.06.2006 року № 425 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів. Після смерті матері крім неї, спадкодавцем першої черги є її брат [PERSON] Іванович-відповідач по справі, який відмовився на її користь.Оформити право власності на земельну діляку не може, у зв"язку з відсутністю оригінала Державного акту на право власності на земельну ділянку. Тому позивач просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку . Позивач надала заяву в якій просить справу розглянути без її участі, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА 996218, земельна ділянка загальною площею 5,73 га, яка розташована на території Благодатненської сільської ради, Волноваського району, Донецької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належить [PERSON] івановичу.(а.с.5). Згідно свідоцтва про смерть серія 1-НО № 909922 виданого 08.07.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського РУЮ у Донецькій області [PERSON] померла 02.07.2015 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 659.(а.с.4). З свідотцтва про народження [PERSON], [INFO], серія ЯХ № 235732 виданого м. Сталінським Райбюро РАГСа вбачється, що її матір"ю є диба [PERSON].(а.с.7). Згідно сідотцтва про укладення шлюбу серія 1-НО № 369590 віиданого Волноваською міською радою Донецької області [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та взяла прізвище чоловіка " Кравченко".(а.с.6). Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив відмову від неї. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб-спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст.1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За змістом ст. 1261 ЦК України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, право на спадкування по закону виникло у позивача, як доньки померлого. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" та за нормою ч. 1 ст. 1258 ЦК України, справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК власник майна має право пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.18 п.є Постанови ПВСУ від 16.04.2004 року № 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ не може здійснюватися право власності за судовими рішеннями на земельні ділянки, які перебувають у власності громодяндля ведення товарного сільскогосподарського виробництва, а також земельних часток/паїв/, крім передачі їх у спадщину. Відповідно ст.81 ч.1, п.г. ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Крім того, п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України " Про судову практикуу справах про спадкування" від 30.05.2008 року № 7 передбачено, що свідотцтво про право на спадщину вида.ться за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідотцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, шляхом визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 5,73 га, яка розташована на території Благодатненської сільської ради, Волноваського району, Донецької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На стягнення судових витрат позивач не наполягає. На підставі ст. 328, 392, 1216,1269 ЦК України,

Outcome: approved