Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на будинок [ADDRESS] після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO]. Вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON], спадкоємицею якої вона є. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS]. Вона прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. З заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до Бердичівської нотаріальної контори вона звернулася 11.12.2013 року, однак у вчиненні нотаріальної дії відмовлено в зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок. У судове засідання позивачка та її представник не з"явилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. У зв'язку з відсутністю сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] (а.с.8). [PERSON] була дочкою покійної [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, та копією свідоцтва про шлюб(а.с. 5, 6). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS](а.с.18). Згідно довідок Райгородецької сільської ради [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] в шестимісячний термін, оскільки зробила поточний ремонт в будинку та обробила земельну ділянку, документи на право власності на будинок не виготовлялися (а.с.17). Постановою Бердичівської державної нотаріальної контори від 11.12.2013 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок(а.с.12). Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Оскільки на нерухоме майно, не було оформлено право власності, тому згідно листа Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року №19-32/319 "Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна" таке право в разі відсутності правовстановлюючих документів вирішується в судовому порядку. Згідно ст. 316 Цивільного Кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема і правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що випливають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. У відповідності до ст. 1218 ЦК україни, до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припиненні внаслідок його смерті. Згідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 10, 20 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.08.2008р. « Про судову практику у справах про спадкування », справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. У відповідності до ст. 49 зазначеного Закону володіння майном вважається правомірним, якщо інше не було встановлено судом, арбітражним судом, третейським судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання його права власності. П. 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого правовстановлюючими документами на підставі яких проводиться Постановою КМ України від 22.06.2011 року №703, реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 182 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрації по справі речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що об'єкти нерухомого майна підлягають спеціальній реєстрації відповідним органом. Згідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою факту виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно. Суд вважає, що позивачка набула право власності на спірний житловий будинок відповідно до положень чинного законодавства, визнання права власності за нею в порядку спадкування на житловий будинок [ADDRESS] не порушить прав інших осіб і не заборонено законом, а тому позовні вимоги є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved