Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

\~14.11.2018 р приватний підприємець [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором купівлі-продажу товарів у кредит в сумі 30123 грн 91 коп та відшкодування судових витрат. В позовній заяві позивач [PERSON] зазначив, що 11 грудня 2014 року відповідачка [PERSON] придбала у нього в кредит із внесенням готівкою 400 грн. під час придбання товару холодильник SNAIGE RF 310 вартістю 6236 грн. За умовами договору купівлі-продажу товарів у кредит відповідач зобовязувалась погасити борг до 11 грудня 2015 року щомісячними платежами до 11 числа кожного місяця у розмірі не менше ніж 600 грн зі сплатою 2,5 % на залишок суми заборгованості щомісячно. Проте, свого зобов"язання\~ відповідач не виконує, борг не повертає. На час звернення з позовом до суду відповідачка не сплатила вартість холодильника в сумі 5836 грн. За період прострочення сплати вартості придбаного в кредит товару розмір процентів з розрахунку 2,5% на місяць становить 6857,30 грн. Крім цього, Договором купівлі-продажу товару в кредит передбачені санкції за невиконання договору, зокрема: пеня і штраф. На час звернення з позовом до суду пеня у розмірі подвійної облікової ставки, встановленої Національним Банком України, від суми основного боргу становить 8224,92 грн; штраф, визначений п. 4.2 Договору у розмірі 1% від суми основнорго боргу, що наявний на останній день строку, у який відповідачем має бути погашений черговий платіж, становить 2742,92 грн. Крім цього, невиконання відповідачкою умов договору і несплата у визначені договором строки вартості товару та процентів від суми залишку основного боргу за попередній місяць, заподіяла йому шкоду у вигляді інфляційних витрат, що становить 5790,77 грн. Також вважає, що відповідачка повинна нести відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК України у вигляді штрафу в розмірі трьох процентів річних від простроченої суми, що становить 672 грн.\~ Сума загального боргу відповідача\~ становить 30123 грн 91 коп. просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала частково та пояснила, що дійсно 11 грудня 2014 р купила у ПП [PERSON] холодильник SNAIGE RF 310 вартістю 6236 грн на умовах кредиту, сплативши перший внесок в сумі 400 грн, та підписала Договір купівлі-продажу товарів у кредит. Знала про те, у строк до 11.12.2015 р зобов'язана була погашати вартість холодильника з урахуванням процентів щомісячними платежами по 600 грн кожєного місяця. Проте, захворіла, втратила роботу і не мала коштів для погашення боргу перед позивачем. На даний час не має коштів для сплати позивачу 30 123 грн 91 коп. Тому просить позов задовольнити частково і стягнути з неї в користь позивача суму непогашеної вартості придбаного холодильника в розмірі 5836,00 грн. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши позовні вимоги,\~ письмові докази, суд зхнаходить, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що 11 грудня 2014 року між приватним підприємцем [PERSON] та [PERSON] укладено Договір купівлі-продажу товарів у кредит (далі Договір), а саме -\~холодильника SNAIGE RF 310 вартістю 6236 грн із внесенням готівки 400 грн. під час придбання товару (а.с. 6). За умовами договору (п.2.2)\~ відповідач зобовязалася розрахуватись за товар не пізніше 11.12.2015 р. Оплата товару за договором здійснюється покупцем шляхом сплати щомісячного платежу до 11 числа у розмірі не менше ніж 600 грн (п.3.1). За користування кредитом покупець зобов'язаний щомісячно додатково сплачувати на користь продавця плату, що становить 2,5 % в місяць від суми залишку основного боргу за попередній місяць - п. 3.2. Договору. За прострочення здійснення чергового платежу за товар покупець зобов'язаний\~\~ сплатити продавцю штраф у розмірі 1% від суми основного боргу, що наявний на останній день строку, у який покупцем має бути проведений черговий платіж. Крім того, у\~ разі допущення покупцем прострочення здійснення чергового платежу за товар покупець зобов'язаний сплатити продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки, встановленої Національним Банком України, від суми основного боргу, що наявний на останній день строку проведення чергового платежу\~ - п. 4.2. Позивач ПП [PERSON] виконав свій обов"язок продавця та в момент продажу 11.12.2014 р передав відповідачці - покупцю [PERSON] холодильник SNAIGE RF 310 вартістю 6236 грн, про що свідчить розписка покупця [PERSON] від 11.12.2014 р (а.с.6 зворот). Відповідачка [PERSON] під час придбання холодильника SNAIGE RF 310 сплатила продавцю ПП [PERSON] готівкою 400 грн вартості товару, що не заперечується позивачем. На час звернення до суду борг відповідачки перед позивачем щодо вартості придбаного нею холодильника SNAIGE RF 310 становить 5836,00 грн. Означена сума боргу відповідачкою не заперечується. Проте, відповідачка [PERSON] свого зобов"язання за Договором купівлі-продажу товарів у кредит від 11.12.2014 р не виконує, кошти за придбаний товар не повертає. Згідно зі ст. 694 ЦК України договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з розстроченням платежу. Договором купівлі-продажу може бути передбачений обов"язок покупця сплачувати проценти на суму, що відповідає ціні товару, проданого в кредит, починаючи від дня передання товару продавцем. Сторонами передбачено продаж товару в кредит з розстроченням платежу та обов"язок покупця сплачувати проценти в розмірі 2,5 % в місяць від суми залишку основного боргу за попередній місяць, про що свідчить досліджений договір та розписка відповідача. Встановлено, що строк дії Договору закінчується 11.12.2015 р - п. 5.2. Прострочення платежу відповідачкою має місце з 11.01. 2015 р по 11.12.2015 р. Провівши обрахунки, судом встановлено, що за вказаний період розмір несплачених відповідачкою процентів за Договором становить 1750,80 грн (5836,00 грн боргу х 2,5% =145,90 грн х 12 місяців = 1750,80 грн). Суд знаходить необгрунтованими позовні вимоги про нарахування 2,5% на суму залишку за Договором з 11.12.2015 р по 11.11.2018 р, так як сума процентів передбачена Договором, може нараховуватись в період дії договору та після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. 15 серпня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 761/13715/13-ц, провадження № 61-11145св18 (ЄДРСРУ № 75970017) в черговий раз підтвердив позицію викладену у пунктах 91-93 Постанови [PERSON] Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц по якій зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафу в розмірі 1% від суми основного боргу, що наявний на останній день строку, у який покупцем має бути проведений черговий платіж, та пені у розмірі подвійної облікової ставки, встановленої Національним Банком України, від суми основного боргу, що наявний на останній день строку проведення чергового платежу суд керується таким. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст.549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч.2 ст.549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК). За положеннями ст.61 Конституції, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами Договору, укладеного між сторонами,, а саме п.4.2 передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному Договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час п. 4.2 цього Договору передбачена також сплата штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошового зобовязання за Договором . Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення порушення строків виконання грошових зобовязань за Договором, укладеним між сторонами, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена ВСУ у постанові від 21.10.2015 №6-2003цс15. Тому суд прийшов до висновку про стягнення з відповідачки в користь позивача штрафу, як цивільно-правової відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Підстав для стягнення пені в такому разі суд не вбачає. Разом з тим, штраф, передбачений Договором, підлягає застосуванню у період дії договору, тобто з 11.12.2014 р по 11.12.2015 р. Тому, враховуючи період прострочення - з 11.01.2015 р по 11.12.2015 р, а також передбачений Договором розмір штрафу, судом встановлено, що з відповідачки слід стягнути в користь позивача 700,32 грн штрафу ( 5836,00 грн боргу х 1% = 58,36 грн х 12 = 700,32 грн). Як вбачається\~ з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. [PERSON] Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобовязань. Час прострочення - це час з моменту закінчення строку дії Договору по день звернення з позовом до суду, тобто з 12.12.2015 р по 14.11.2018 р Провівши розрахунки з урахуванням індексу інфляції, офіційно встановленого в Україні, розмір втрат\~ позивача у зв"язку з інфляцією становить 3097,01 грн; 3 % річних за цей період становить 510,65 грн. (5836,00 х 3% = 175,08 грн за 2016 р + 175,08 грн за 2017 р + 160,49 грн за 11 місяців 2018 р = 510,65 грн) . На підставі викладеного сума боргу відповідачки перед позивачем складає 11 894,78 грн і складається з : 5836,00 грн - борг за вартість холодильника, 1750,80 грн - несплачені проценти в розмірі 2,5% від простроченої суми щомісячно, передбачені Договором, 700,32 грн - штраф як цивільно-правова відповідальність за невиконання зобов'язання, 3097,01 грн - інфляційні витрати за період прострочення, 510,65 грн - 3% річних за період прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати пропорційно задоволеним вимогам (39,49%), що становить 278,33 грн (а.с.1).

Outcome: partial