Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

Орган опіки та піклування - виконавчий комітет Хмільницької міської ради звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав щодо її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Позов мотивований тим, що відповідач, являючись матір"ю [PERSON] не виконує своїх батьківських обов"язків, внаслідок чого дитина недоглянута. Відповідач з дитиною проживає в брудному будинку, який потребує ремонту. Дитина позбавлена належного харчування, потребує одягу, медичного огляду. [PERSON] зловживає спиртними напоями, не працює, посередньо характеризується та неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності, в тому числі і за ст. 184 КУпАП. Мати дитини неодноразово попереджалась про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов"язків, необхідності створення належних умов для проживання дитини, однак належних висновків для себе не зробила, а тому представник позивача просить позовні вимоги задоволити. Ухвалою суду від 01.11.2021 у даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву. 29.11.2021 ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити, посилаючись на обставини, що містяться в позові. Крім того додала, що сім"я [PERSON] тривалий час перебуває на обліку і позитивних змін щодо виховання дитини замічено не було. Також вказала, що з моменту знаходження справи у суді нею двічі відвідувалась відповідач за місцем її проживання. Під час відвідувань дитина перебувала в садочку, співмешканець, зі слів відповідача, на підробітках, [PERSON] перебувала в тверезому стані, в хаті підметено та їсти наварено, однак ремонт будинку не проведено. Відповідачка [PERSON] категорично заперечує щодо позовних вимог, не бажає бути позбавленою батьківських прав відносно доньки. Вказує, що вона проживає разом із співмешканцем та донькою, 2015 року народження. Відносини у сім"ї добрі, співмешканець добре ставиться до її дитини, вони почергово водять її в дитячий садок. Дійсно в минулому вона нехтувала своїми батьківськими правами відносно дочки, також вживала алкоголь. Однак, на даний час вона зрозуміла наслідки своєї поведінки та просить не позбавляти її батьківських прав. Зазначила, що з літа вона не спілкується з особами з якими вживала спиртне, сама також його не вживає, почала займатись дитиною та хатніми справами. зокрема прибирати та готувати їсти. Враховуючи, що не має наразі піробітків, тому їх сім"я живе за рахунок господарства та городу. Дитина постійно відвідує дитячий садок, у дитини є різні іграшки, після садочку вона з дитиною читають та малюють.Їх матеріальний стан не дозволяє зробити відразу ремонт будинку, проте вони його роблять поступово. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] являється матір"ю [PERSON] , відомості про батька дитини внесено у відповідності до ч.1 ст 135 СК України (а.с. 21-25, 26) У відповідності до наказу №14 від 05.03.2018 дитина взята на облік , як дитина, що перебуває в скрутних життєвих обставинах (а.с. 27) Відповідачка за місцем свого проживання характеризується посередньо, зловживає спиртними напоями (а.с. 28,29,30,31) та неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності (а.с. 32,33,34,54). Інформація надана станом на серпень 2021 року. Дитина має задовільний стан здоров"я. Перебуваючи на обстеженні в педіатричному відділення в період з 28.07.по 02.08.2021 мати дитини виконувала батьківські обов"язки, поведінка матері відповідала загальноприйнятим нормам моралі (а.с. 37,38,39) Співмешканець відповідачки - [PERSON] характеризується посередньо (а.с.40) Сім"я відповідачки з 2018 року перебувала на обліку Хмільницького РЦСССДМ з 2018 (а.с. 45-54) Протягом 2016-2021 р.р. службою у справах дітей Хмільницької міської ради здійснювались обстеження житлово-побутових умов проживання дитини (а.с. 56-83) під час яких було виявлено незадовільні умови проживання дитини. Рішенням Виконавчого комітету Хмільницької міської ради № 502 від 22.09.2021 було вирішено надати висновок (а.с. 10-16), яким визнано доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Вирішуючи даний спір суд керується наступними нормами. За змістом ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В абзаці 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька, так і для дитини (стаття 166 СК України). Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Приймаючи до уваги встановлені обставини, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її доньки [PERSON] є передчасним. Так, обставини, на які посилається позивач як на підставу заявленого позову, а саме невиконання матір"ю батьківських обов`язків, не знайшли свого беззаперечного доведення, оскільки поведінка відповідача змінилася в кращу сторону, що також підтвердила представник позивача. Крім того, мати була присутня на всіх судових засіданнях та щоразу категорично заперечувала щодо позбавлення її батьківських прав відносно своєї малолітньої дитини. Матеріали справи також не містять інформації, яка б свідчила про необхідність застосування такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав, тому суд дійшов висновку, що позов органу опіки та піклування про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно відносно її доньки [PERSON] , 2015 року народження, задоволенню не підлягає. На підставі ст.ст. 7, 19, 150, 155, 164 СК України,

Outcome: dismissed