Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

Представник Одеської міської ради в квітні 2020 року (л.с.2-23 т.1)звернувся до суду з позовом та в листопаді 2020 року уточнив позовні вимоги (л.с.94-98 т.2) до [PERSON] , [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Берег ЛТД», третя особа: Юридичний департамент Одеської міської ради про скасування записів про право власності, скасування рішень державного реєстратора, визнання недійсним акту приймання-передачі, визнання недійсним протоколу та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення самочинно збудованого об`єкта. Вимоги позову обґрунтовано тим, що 29.10.2010 року між ТОВ «Берег ЛТД» та територіальною громадою м. Одеси в особі Одеської міської ради укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 182,3 кв.м., розташованої на земельній ділянці, що належить територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради площею 1969\~кв.м. Відповідно до п. 5.4.2 Договору покупець зобов`язаний на виконання рішення Одеської міської ради від 14.05.2010 року № 5875-V, розробити та затвердити у встановленому порядку містобудівну та проектну документацію, а також дозвільну документацію щодо знесення об`єкта купівлі-продажу та після її отримання безпосередньо здійснити знесення об`єкта. Цільове використання нового об`єкта визначити відповідно до містобудівної та проектної документації, затвердженої у встановленому порядку (чого так і не було зроблено). У пункті 5.4.9. Договору визначено, що до моменту підписання акта підсумкової перевірки виконання умов Договору купівлі-продажу подальше відчуження та передача в заставу покупцем об`єкта купівлі-продажу здійснюється за погодженням із продавцем із забезпеченням переходу до нового власника всіх зобов`язань, не виконаних покупцем на момент такого відчуження, відповідальність за їх невиконання, визначених законодавством та цим Договором, прав та обов`язків покупця згідно з законодавством України. Однак, незважаючи на вказані пункти договору купівлі-продажу від\~29.10.2010\~року, ТОВ «Берег ЛТД» шляхом затвердження мирової угоди по справі №\~523/9363/14-ц відчужило даний об`єкт загальною площею 182,3 кв.м. третім особам ( [PERSON] та [PERSON] ) без згоди територіальної громади м. Одеси. ТОВ «Берег ЛТД» здійснив відчуження об`єкта, що підлягав знесенню відповідно до договору купівлі-продажу від 29.10.2010 року, без згоди територіальної громади м. Одеси. 06.12.2017\~року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу задоволено, ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 29.09.2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від\~02.06.2016 року № 22-ц/785/3457/16 скасовано, справу передано до суду першої інстанції на новий розгляд. Отримавши ухвалу Вищого спеціалізованого суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.12.2017 року, Одеською міською радою подано її до органів державної реєстрації. Згідно із витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно скасовано право власності [PERSON] на житловий будинок загальною площею 487,79 кв.м., що розташований на земельній ділянці площею 971\~кв.м., а також скасовано право власності [PERSON] на житловий будинок загальною площею 138, 5 кв.м., що знаходиться на земельній ділянці площею 998 кв.м. Таким чином, об`єкт загальною площею 182,3 кв.м. скасованою мировою угодою був поділений на два окремих об`єкта із присвоєнням нової адреси, а згодом нові незаконні власники (відповідачі по справі) вказаний об`єкт знищили та створили новий самочинно збудований (новоутворений) об`єкт кафе-бар з літнім майданчиком загальною площею 626, 29 кв.м. (487, 79 + 138, 5 = 626, 29) Однак, у 2020 році стало відомо про повторну реєстрацію права власності на спірний об`єкт. Як зазначено стороною позивача в своєму позові, 20.03.2019 року ТОВ «Берег ЛТД» на підставі договору купівлі-продажу об`єкта площею 182,3 кв.м. від 29.10.2010 року здійснило реєстрацію права власності на фактично неіснуючий об`єкт загальною площею 138,\~5\~кв.м., номер запису про право власності: 30826161 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 559663551101, який до скасування запису про право власності належав [PERSON] ). 22.03.2019 року (номер рішення: 46097578) та 15.04.2019 року (номер рішення: 46479514) шляхом внесення змін та виправлень розділу здійснено реєстрацію кафе-бару з літнім майданчиком загальною площею 588,\~8\~кв.м., що розташований на земельній ділянці площею 1969 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Тобто, без будь-яких правовстановлюючих документів площа об`єкта збільшилась з 138, 5 кв.м. до 588,\~8\~кв.м. У подальшому на підставі акту приймання-передачі від 10.07.2019 року та протоколу загальних зборів від 10.07.2019 року № 1/04-07 ТОВ «Берег «ЛТД» повторно здійснило відчуження зареєстрованого за собою самочинно збудованого об`єкта [PERSON] площею 186 кв.м., що складає 31,6 % одиниці, та [PERSON] об`єкт площею 402,8 кв.м, що складає 68,4 % одиниці. Надалі, [PERSON] та [PERSON] , будучи співвласниками самочинно збудованого новоутвореного об`єкта (кафе-бару) загальною площею 588, 8 кв.м., вирішили здійснити його поділ відповідно до часток у власності. Відповідно до висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , склад новоутворених об`єктів наступний: - \~ \~ \~ \~нежитлова будівля загальною площею 488,6 кв.м. що складає одиницю, та має адресу: [ADDRESS] ; - \~ \~ \~ \~нежитлова будівля загальною площею 346,5 кв.м. що складає одиницю, та має адресу: [ADDRESS] . Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.03.2020 року № 202682139 на підставі вищезазначеного висновку [PERSON] зареєструвала своє право власності на об`єкт (нежитлова будівля) загальною площею 488, 6 кв.м., що розташований на земельній ділянці площею 1174\~кв.м. за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта: 1909926051101). Також з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.03.2020 року № 202682478 на підставі вищезазначеного висновку [PERSON] зареєструвала своє право власності на об`єкт (нежитлова будівля) загальною площею 346, 5 кв.м., що розташований на земельній ділянці площею 1186 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Тобто, внаслідок поділу утворилось два об`єкти, загальна площа яких на 246,3\~кв.м. більша за площу об`єкта, який було «поділено». Одеська міська рада як власник земель комунальної власності територіальної громади м. Одеси у зв`язку із порушенням права власності на земельну ділянку шляхом проведення самочинного будівництва (нового будівництва) кафе-бару з літнім майданчиком загальною площею 835,1 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , та подальшою, на думку позивача, незаконною реєстрацією права власності на новоутворений самочинно збудований об`єкт звертається до суду із даним позовом. 15 квітня 2020року позивач звернувся до суду з даним позовом л.с.2-23 т.1. Ухвалою суду від 12 травня 2020р. відкрито провадження по справі, відповідь на запит про місце реєстрації відповідачів, надійшла до суду 12 травня 2020р. л.с.99-100 т.1 Ухвалами суду від 12 травня 2020р. забезпечено позов та витребувано докази л.с.102-103,105-106 т.1. 01 червня 2020 р. судом отримано скан-копії документів реєстраційних справ л.с.111-272 т.1 і л.с.1-37 т.2. 17 листопада 2020 року суд отримав заяву про уточнення позовних вимог л.с.94-98 т.2. Ухвалою суду від 18 листопада 2020 р. прийнято заяву про уточнення позовних вимог л.с.104 т.2 Представник відповідача [PERSON] адвокат Десятник С.М. приймав участь в підготовчому судовому засіданні від 30.09.2020р. л.с.57-58 т.1 Заява адвоката Десятник С.М. про ознайомлення з матеріалами справи, отримана судом 20 жовтня 2020 р. л.60 т.1 Заява адвоката Десятник С.М., датована ним 09.11.2020р., вх№28495 від 12.11.2020р., надійшла Укрпоштою, про відвід головуючого-судді Сувертак І.В. з доданим до заяви листом Суворовської райадміністрації ОМР про отримання головуючим-суддею квартири в 2008 році л.с.61,62 т.1.(дана заява є оригіналом відносно заяви від 10.112020р., отриманою електронною поштою). Заява адвоката Десятник С.М., датована ним 09.11.2020р., надійшла на електрону пошту суду 10.11.2020р., про відвід головуючого-судді Сувертак І.В. з доданим до заяви копією листа Суворовської райадміністрації ОМР про отримання головуючим-суддею квартири в 2008 році л.с.64,65 т.1. Ухвалою суду від 10.11.2020р. відвід вважається необґрунтованим л.с.66 12 листопада 2020р.на електрону поршту суду надійшла нова заява адвоката Десятник С.М. датована ним 12.11.2020р., про відвід головуючого-судді , з доданим до заяви копією листа Суворовської райадміністрації ОМР про отримання головуючим-суддею квартири в 2008 році , л.с.67-68 т.1. Ухвалою суду від 13.11.2020р. відвід вважається необґрунтованим л.с.69-70 т.1. 13 листопада 2020р. судом отримано електронною поштою, заяву адвоката Десятник С.М. про відкладення справи л.с.71. 16 листопада 2020р., судом отримано електронною поштою, заяву відповідача [PERSON] про відкладення слухання справи через хворобу л.с.75-76 т.1., без надання довідок від лікаря. 13 листопада 2020р. адвокатом Десятник С.М. надано суду копію рішення від 09.10.2018р. по справі №523/1013/18 головуючого-судді Шепітко І.Г. л.с.81,82-84 т.1 19 листопада 2020р. суд отримав заяву від 16.11.2020р. адвоката Десятник С.М. про застосування строків позовної давності, копію цієї заяви суд отримав також електронною поштою 17.11.2020р. 19 січня 2021р. на електрону пошту суду надійшла заява відповідачки [PERSON] про порушення строків позовної давності з доданою копією рішення Приморського районного суду м.Одеси від 16 вересня 2015р. (головуючий-суддя Погрібний С.О.). Ухвалою суду від 02 лютого 2021 року підготовче засідання закрито. Ухвалою суду від 02 березня 2021 клопотання представника відповідача-адвоката Десятника С. М. про поновлення підготовчого засідання, надання можливості подання письмових доказів, відзив та заперечення на позов, що подане в рамках розгляду зазначеної цивільної справи -\~ залишено без задоволення. 31 березня 2021 р. представник відповідачки [PERSON] адвокат Десятник С.М. приймав участь в судовому розгляді по суті позовних вимог. Ухвалою суду від 31 березня 2021 року клопотання представника відповідача-адвоката Десятника С. М. про залучення до участі у справі третіх осіб державних реєстраторів, повернуто без розгляду. Ухвалою суду від 31 березня 2021 року клопотання представника відповідача-адвоката Десятника С. М. про призначення судової будівельно-технічної експертизи, повернуто без розгляду. Ухвалою суду від 31 березня 2021 року визнано обов,язковою явку, директора ТОВ «Берег ЛТД» [PERSON] , (65013,м. Одеса,пляж Лузанівка, провулок Векслера, 2, ) в судовий розгляд цивільної справи за зазначеним позовом, для надання особистих пояснень. Оскільки , 30 березня 2021р. Вх№9017, до загальної канцелярії суду подана заява від 29.03.2021р. громадянином [PERSON] і підписана ним , разом з оригіналом довіреності від 01.12.2020р., довірителем якої є директор ТОВ «Берег ЛТД» [PERSON] , який надав повноваження у судах всіх інстанцій, органах влади громадянам [PERSON] і [PERSON] з зазначенням їх адреси проживання, та також вказано [PERSON] з її адресою проживання, яка є неповнолітньою донькою головуючого-судді Сувертак І.В. , яка нікого із сторін по справі не знає, стосунків не має, та не має ніякого відношення до [PERSON] та всіх сторін і учасників даної справи. 31 березня 2021р. до загальної канцелярії суду подана заява від 31.03.2021р. вх№9153 , яка підписана [PERSON] з проханням перенести засідання, знов надавши до заяви згадану вище довіреність від 01.12.2020р., копію з оригінальним підписом [PERSON] . При цьому, не надано документів на підтвердження повноважень Савченкова О. як директора товариства. Присутні в судовому засіданні 31.03.2021р. представник ОМР Танасійчук І.М. і представник відповідачки [PERSON] адвокат Десятник С.М. не заперечували щодо виклику директора ТОВ «Берег ЛТД» [PERSON] для особистих пояснень. Громадянин [PERSON] не з,явився в судове зсідання 14.04.2021р., викликався за адресою ТОВ «Берег ЛТД». З загально доступної інформації , розміщеної в мережі інтернет, сайті МЮУ вбачається , що керівником, засновником і бенефіціарним власником ТОВ «Берег ЛТД» (Україна,65013,Одеська обл., м.Одеса, провулок Академіка Векслера , будинок 2) є [PERSON] . 02 квітня 2021 року суддею Суворовського районного суду м. Одеси проголошено окрему ухвалу та направлено копію окремої ухвали прокурору Одеської місцевої\~\~прокуратури №4 для вжиття відповідних заходів реагування\~директора ТОВ «Берег ЛТД» [PERSON] ( [ADDRESS] ), щодо втручання в діяльність судді з метою перешкоджання виконання службових обов`язків, для прийняття відповідних заходів реагування з метою запобігання подібних порушень у подальшому. Ухвалою суду від 06 квітня 2021 року виправлено описку по тексту ухвали Суворовського районного суду міста Одеси від 02 квітня 2021 року по цивільній справі №523/5699/20, провадження №2/523/1332/21, зазначивши вірним перший абзац резолютивної частини зазначеної ухвали наступним: «Направити копію окремої ухвали прокурору Суворовської\~окружної прокуратури\~міста Одеси для вжиття відповідних заходів реагування\~щодо директора ТОВ «Берег ЛТД» [PERSON] ( [ADDRESS] ), …». Головуючий-суддя [PERSON] повідомив голову Вищої ради Правосуддя та Генерального прокурора України про втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя, при розгляді даної цивільної справи, повідомлення направлено 05.04.2021р. вих.№ 5708 засобами електроної пошти і Укрпошти. 12 квітня 2021р. на електрону пошту суду надійшла заява адвоката Десятник С.М. датована ним 12.04.2021р., про відвід головуючого-судді з підстав повідомлення суддею відповідних органів про втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя. 13 квітня 2021р. до загальної канцелярії суду вх №10767 , надійшла заява адв. [PERSON] датована ним 12.04.2021р. про віддвід головуючого-судді, дана заява є оригіналом відносно заяви від 12.04.2021р., отриманою електронною поштою. Ухвалою суду від 13 квітня 2021 року у задоволенні заяви адвоката Десятник С. М., представника відповідача [PERSON] від 12 квітня 2021 року про відвід судді Суворовського районного суду м. Одеси Сувертак І. В., що заявлений по цивільній справі № 523/5699/20 - відмовлено. \~ \~13\~квітня 2021р.\~на електрону\~пошту суду\~надійшло клопотання\~адвоката Десятник\~С.М.\~ датована\~ним 12.04.2021р.,\~про зупинення\~провадження по\~справі №523/5699/20\~до набрання\~законної сили\~рішенням по\~цивільній справі\~№523/9363/14-ц\~(головуючий-суддя\~Аліна С.С.). 13 квітня 2021р. до загальної канцелярії суду вх №10764 , надійшла ідентична заява адв. [PERSON] датована ним 12.04.2021р. про зупинення провадження , дана заява є оригіналом відносно заяви від 12.04.2021р., отриманою електронною поштою 13.04.2021р. Ухвалою суду від 13 квітня 2021 року клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Десятника С. М. про зупинення провадження по справі №523/5699/20 до набрання законної сили рішенням по цивільній справі №523/9363/14-ц. повернуто без розгляду. Ухвалою суду від 14 квітня 2021 року, клопотання\~директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесакомфорт-сервіс» Нездолій М. М. від 13.04.2021р. вх№10780, про залучення до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача або відповідачем, що подане в межах розгляду цивільної справи за №523/5699/20 залишено без задоволення. В судовому засіданні приймав участь представник позивача , за довіреністю [PERSON] , позов повністю підтримав і наполягав на його задоволенні в повному обсязі. Заяви відповідачів щодо застосування строків позовної давності вважає безпідставними та таким, що не підлягають задоволенню. Відповідачі в судове засідання не прибули, про розгляд справи в суді обізнані, що також підтверджуєються їх неодноразовими зверненнями до суду різними засобами. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, про розгляд справи обізнана, подавала заяву на електрону пошту суду 30.03.2021р. про перенесення розгляду справи у зв,язку з її відрядженням закордоном (л.с.151,152 т.2), підтверджуючих документів не надано. Адвокат Десятник С.М. подав заяву 13.04.2021р. вх№10765, до загальної канцелярії суду, так і ідентичну заяву електроною поштою 13.04.2021р. вх№2982, про відкладення розгляду справи на травень-липень 2021р. На електрону пошту суду 14.04.2021р. надійшла заява відповідачки [PERSON] , датована 13.04.2021р., з проханням перенести судове засідання через припинення договору про надання правової допомоги відповідачці адвокатом Десятником С.М., підтверджуючих документів не надано. 13 квітня 2021р. адвокатом Десятником С.М., до загальної канцелярії суду, подана заява вх№10770 про відсутність повноважень у представника позивача ОМР Танасійчук І.М., з проханням не допустити представника позивача [PERSON] до участі у справі. 12 квітня 2021р. на електрону пошту суду надійшла заява відповідачки [PERSON] , про відкладення розгляду справи . 13 квітня 2021р. надійшла заява від адвоката Хайнак В.Д. , як представника відповідачки [PERSON] , щодо ознайомлення з матеріалами справи, з повідомленням , що відповідачка знаходиться на території Польщі, до заяви надано ордер серії ОД №665366 від 13.04.2021р. Ознайомившись з заявами відповідачів, суд вважає їх цілком безпідставними, документально не підтвердженими, поданими з однією метою затягнути розгляд даної справи по суті позовних вимог на тривалий, невизначений термін. Юридичний департамент Одеської міської ради 07.09.2020р. подав клопотання про розгляд справ за їх відсутності л.с.54 т.2. Враховуючи вимоги\~ст. 223 ЦПК України\~та ст.6 Конвенції\~Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідачів та третьої особи. З`ясував обставини справи, заслухав пояснення представника позивача [PERSON] , дослідив та проаналізував матеріали справи, скан копії документів реєстраційної справи № 559663551101 (л.с.144-272 т.1) , скан копії документів реєстраційної справи № 1910203951101 ( л.с. 112-143 т1), скан копії документів реєстраційної справи № 1909926051101 ( л.с.1-41 т.2) , встановив факти та відповідні до них правовідносини, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.10.2010 року між товариством з обмеженою відповідальність «Берег ЛТД» та територіальною громадою м. Одеси в особі Одеської міської ради укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 182,3 кв.м., розташованої на земельній ділянці, що належить територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради площею 1969\~кв.м. Відповідно до п. 5.4.2 Договору покупець зобов`язаний на виконання рішення Одеської міської ради від 14.05.2010 року № 5875-V, розробити та затвердити у встановленому порядку містобудівну та проектну документацію, а також дозвільну документацію щодо знесення об`єкта купівлі-продажу та після її отримання безпосередньо здійснити знесення об`єкта. Цільове використання нового об`єкта визначити відповідно до містобудівної та проектної документації, затвердженої у встановленому порядку, але цього так і не було зроблено. У пункті 5.4.9. Договору визначено, що до моменту підписання акта підсумкової перевірки виконання умов Договору купівлі-продажу подальше відчуження та передача в заставу покупцем об`єкта купівлі-продажу здійснюється за погодженням із продавцем із забезпеченням переходу до нового власника всіх зобов`язань, не виконаних покупцем на момент такого відчуження, відповідальність за їх невиконання, визначених законодавством та цим Договором, прав та обов`язків покупця згідно з законодавством України. Однак, незважаючи на вказані пункти договору купівлі-продажу від\~29.10.2010\~року, ТОВ «Берег ЛТД» шляхом затвердження мирової угоди по справі №\~523/9363/14-ц відчужило даний об`єкт загальною площею 182,3 кв.м. третім особам - [PERSON] та [PERSON] , без згоди територіальної громади м. Одеси (головуючий-суддя Шепітко І.Г.). У провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа № 523/9363/14-ц за позовом [PERSON] та [PERSON] до ТОВ «Берег ЛТД» про стягнення грошових коштів у розмірі- 800 000 гривень. В процесі розгляду справи на адресу Суворовського районного суду м. Одеси надійшла мирова угода від 25.09.2014 року. Розглянув мирову угоду, суд постановив ухвалу, за якою визнав мирову угоду, укладену між [PERSON] , [PERSON] та ТОВ «Берег ЛТД», за умовами якої з моменту визнання та затвердження мирової угоди судом із закриттям провадження по справі: - у власність [PERSON] переходить самостійний житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] та складається з: 1-5 житлова кімната площею 57,3 кв.м, 1-6 кухня площею 3,5 кв.м, 1-7 вбиральня площею 1,7 кв.м, 1-8 вбиральня площею 1,5 кв.м. Загальна площа житлового будинку складає 64,0 кв.м, що знаходиться на земельної ділянці площею 998 кв.м., та передається у власність [PERSON] . - у власність [PERSON] переходить самостійний житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] та складається з: 2-1 кухня площею 31,5 кв.м, 2-2\~житлова кімната площею 45,3 кв.м, 2-3 коридор площею 4,8 кв.м, 2-4 кладова площею 2,4 кв.м, 2-5 щитова площею 1,4 кв.м, 2-6 підсобне приміщення площею 4,3\~кв.м, 2-7 коридор площею 4,6 кв.м, 2-8 коридор площею 2,4 кв.м, 2-9 вбиральня площею 6,2 кв.м, 2-10 санвузол площею 4,0 кв.м, 2-11 підсобне приміщення площею 11,4 кв.м. Загальна площа житлового будинку, що передається у власність [PERSON] , становить 118,3 кв.м, що знаходиться на земельної ділянці площею 971\~кв.м. Отже, ТОВ «Берег ЛТД» здійснив відчуження даного об`єкта, що підлягав знесенню відповідно до договору купівлі-продажу від 29.10.2010 року, без згоди територіальної громади м. Одеси. Проте, не погоджуючись із вказаними висновками суду, Одеська міська рада оскаржила вказану ухвалу в апеляційному, а потім і в касаційному порядку. 06.12.2017\~року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу задоволено, ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 29.09.2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від\~02.06.2016 року № 22-ц/785/3457/16 скасовано, справу передано до суду першої інстанції на новий розгляд. Отримавши ухвалу Вищого спеціалізованого суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.12.2017 року, Одеською міською радою подано її до органів державної реєстрації. Згідно із витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно скасовано право власності [PERSON] на житловий будинок загальною площею 487,79 кв.м., що розташований на земельній ділянці площею 971\~кв.м., а також скасовано право власності [PERSON] на житловий будинок загальною площею 138, 5 кв.м., що знаходиться на земельній ділянці площею 998 кв.м. Таким чином, об`єкт загальною площею 182,3 кв.м. скасованою мировою угодою був поділений на два окремих об`єкта із присвоєнням нової адреси, а згодом нові незаконні власники - відповідачі по справі, вказаний об`єкт знищили та створили новий самочинно збудований (новоутворений) об`єкт кафе-бар з літнім майданчиком загальною площею 626, 29 кв.м. (487, 79 + 138, 5 = 626, 29) Однак, у 2020 році стало відомо про повторну реєстрацію права власності на спірний об`єкт. 20.03.2019 року ТОВ «Берег ЛТД» на підставі договору купівлі-продажу об`єкта площею 182,3 кв.м. від 29.10.2010 року здійснило реєстрацію права власності на фактично неіснуючий об`єкт загальною площею 138,\~5\~кв.м., номер запису про право власності: 30826161 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 559663551101, який до скасування запису про право власності належав [PERSON] ). 22.03.2019 року, № рішення: 46097578, та 15.04.2019 року, № рішення: 46479514, шляхом внесення змін та виправлень розділу здійснено реєстрацію кафе-бару з літнім майданчиком загальною площею 588,\~8\~кв.м., що розташований на земельній ділянці площею 1969 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Тобто, без будь-яких правовстановлюючих документів площа об`єкта збільшилась з 138, 5 кв.м. до 588,\~8\~кв.м. У подальшому на підставі акту приймання-передачі від 10.07.2019 року та протоколу загальних зборів від 10.07.2019 року № 1/04-07 ТОВ «Берег «ЛТД» повторно здійснило відчуження зареєстрованого за собою самочинно збудованого об`єкта [PERSON] площею 186 кв.м., що складає 31,6 % одиниці, та [PERSON] об`єкт площею 402,8 кв.м, що складає 68,4 % одиниці. Надалі, [PERSON] та [PERSON] , будучи співвласниками самочинно збудованого новоутвореного об`єкта (кафе-бару) загальною площею 588, 8 кв.м., вирішили здійснити його поділ відповідно до часток у власності. Відповідно до висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , склад новоутворених об`єктів наступний: - \~ \~ \~ \~нежитлова будівля загальною площею 488,6 кв.м. що складає одиницю, та має адресу: [ADDRESS] ; - \~ \~ \~ \~нежитлова будівля загальною площею 346,5 кв.м. що складає одиницю, та має адресу: [ADDRESS] . Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.03.2020 року № 202682139 на підставі вищезазначеного висновку [PERSON] зареєструвала своє право власності на об`єкт (нежитлова будівля) загальною площею 488, 6 кв.м., що розташований на земельній ділянці площею 1174\~кв.м. за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта: 1909926051101. Також, з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.03.2020 року № 202682478 на підставі вищезазначеного висновку [PERSON] зареєструвала своє право власності на об`єкт (нежитлова будівля) загальною площею 346, 5 кв.м., що розташований на земельній ділянці площею 1186 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Тобто, внаслідок поділу утворилось два об`єкти, загальна площа яких на 246,3\~кв.м. більша за площу об`єкта, який було «поділено». Виходячи з положень ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, прийнятих в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. 03.01.2020 року Департамент комунальної власності Одеської міської ради листом від 02.01.2020 року № 01-19/3253 повідомив, що згідно з наявною інформацією, Одеською міською радою рішень стосовно передачі у власність (користування) земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] , не приймалось. Крім того, рішенням Одеської міської ради від 25.02.2015 року № 6296-VI гр.\~ [PERSON] і гр. [PERSON] відмовлено у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою на земельні ділянки за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] . 27.12.2019 року департаментом здійснено заходи самоврядного контролю за використанням і охороною земель та дотриманням вимог земельного законодавства. За результатами обстеження було складно акт огляду, яким встановлено, що земельні ділянки за вказаними адресами використовується під розміщення кафе-бару з літнім майданчиком та прибудованими торгівельними павільйонами без правовстановлюючих документів на землекористування, що не відповідає вимогам ст. 125, 126 Земельного кодексу України. Також встановлено, що шляхом встановлення літнього майданчика забудовано частину пішохідної алеї. Крім того, право власності територіальної громади м. Одеси на земельну ділянку за вказаною адресою підтверджується п. 1.1. договору купівлі продажу від\~29.10.2010\~року ВРА № 763. У договорі зазначено, що земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , площею 1969 кв.м., належить територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради. Сукупність наведених норм та обставин свідчать про те, що дана земельна ділянка перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Одеси, будь-яким особам у власність чи/або користування для будівництва кафе-бару з літнім майданчиком за вказаною адресою не надавалась, тобто об`єкт є самочинно збудованим на землях територіальної громади м. Одеси. Як встановлено судом, державним реєстратором внесено запис про право власності від\~20.03.2019\~року № 30826161 та прийнято рішення від 22.03.2019 року № 46097578 на підставі наступних документів: - договору купівлі-продажу від 29.10.2010 року № 673; - довідки від 12.03.2019 року № 183314, виданої ТОВ «Пром-Строй ЛТД». 29.10.2010 року між ТОВ «Берег ЛТД» та територіальною громадою м. Одеси в особі Одеської міської ради укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 182, 3 кв.м. розташованої на земельній ділянці, що належить територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради площею 1969\~кв.м. Однак, незважаючи на положення договору купівлі-продажу від 29.10.2010 року, ТОВ «Берег ЛТД» шляхом затвердження мирової угоди по справі № 523/9363/14-ц здійснило відчуження даного об`єкта загальною площею 182,3\~кв.м. [PERSON] та [PERSON] без згоди територіальної громади м.\~Одеси. 06.12.2017 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу Одеської міської ради задоволено, ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 29.09.2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 02.06.2016 року № 22-ц/785/3457/16 скасовано. За даними Реєстру речових прав на нерухоме майно скасовано право власності [PERSON] на житловий будинок загальною площею 487,79 кв.м., що розташований на земельній ділянці площею 971 кв.м., а також скасовано право власності [PERSON] на житловий будинок загальною площею 138, 5 кв.м., що знаходиться на земельній ділянці площею 998 кв.м. Таким чином, об`єкт за адресою: [ADDRESS] загальною площею 182,3 кв.м. це предмет договору купівлі-продажу від 29.10.2010 року № 673, відповідачами [PERSON] та [PERSON] було знищено (знесено) та створено самочинно збудований новий об`єкт загальною площею 626,29 кв.м. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно з ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Відповідно ст. 380 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Відповідно до ч. 1 ст. 5 цього ж Закону Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Таким чином державній реєстрації підлягають виключно реальні об`єкти нерухомого майна, у тому числі житлові будинки, що збудовані з дотриманням законодавства, державних будівельних норм, стандартів та правил. Якщо ж самої речі не існує, то у відповідного суб`єкта не може виникнути речове право на неї, яке підлягало б державній реєстрації. Оскільки, предмет договору купівлі-продажу від 29.10.2010 року № 673 (будівля площею 182, 3 кв.м.) є знищений співвідповідачами по справі, даний договір втратив свою правовстановлюючу силу на об`єкт за адресою: [ADDRESS] , в цілому, у зв`язку із його відсутністю (знищенням). Крім того, предметом вказаного договору була будівля площею 182,3 кв.м., а тому він не міг стати законною підставою реєстрації права власності ТОВ «Берег ЛТД» на самочинно збудований новий об`єкт загальною площею 138,5 кв.м., що знаходиться на земельній ділянці площею 998 кв.м., а тому він не може слугувати єдиною підставою для визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за ТОВ «Берег ЛТД» загальною площею, 138, 5 кв.м. Стосовно довідки від 12.03.2019 року № 183314, виданої ТОВ «Пром-Строй ЛТД» від 20.03.2019 року № 30826161 слід зазначити наступне. У довідці вказано, що за результатами проведеної технічної інвентаризації будівлі виявлено технічні помилки при складанні попереднього технічного паспорту, а саме при попередній інвентаризації неправильно зазначена площа забудови земельної ділянки. Вказана довідка не має жодної юридичної сили, оскільки предмет договору купівлі-продажу від 29.10.2010 року № 673 (будівля площею 182,\~3\~кв.м.) є знищеним. Проведення технічної інвентаризації об`єкта, якого не існує, відбутись не могло, а тому дана довідка не може слугувати підставою реєстрації чи/або зміни розділу об`єкта. Таким чином, ТОВ «Берег ЛТД» не подано передбачених чинним законодавством документів, необхідних для реєстрації права власності на самочинно збудований (новозбудований) об`єкт за адресою: [ADDRESS] . Із наведеного вбачається, що запис про право власності від 20.03.2019 року №\~30826161 та рішення від 22.03.2019 року № 46097578 підлягають скасуванню як незаконні та такі, що порушують права територіальної громади м. Одеси на земельну ділянку. Стосовно скасування рішення від 15.04.2019 року № 46479514 про реєстрацію змін розділу суд зазначає наступне. За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.02.2019 року № 202388089 на підставі технічного паспорту від 12.04.2019 року серія та номер: б/н, виготовленого ТОВ «Пром Строй ЛТД», довідки\~від 12.04.2019 року серія та номер: 199874, виданої ТОВ «Пром Строй ЛТД», державним реєстратором прийнято рішення про реєстрацію змін розділу від\~15.04.2019 року індексний номер рішення: 46479514 та змінено: - загальну площу (кв.м.): 182, 3, змінено на загальну площу (кв.м.): 588,8; - додано об`єкт розташований на земельній ділянці, площею 1969 кв.м. Однією з підстав реєстрації змін розділу від 15.04.2019 року № 46479514 став технічний паспорт від 12.04.2019 року серія та номер: б/н, виготовлений ТОВ «Пром Строй ЛТД». Однак, технічний паспорт - це документ, який має довідкову інформацію про фактичний стан нерухомості, а саме: про площі, поверховості, дату побудови, капремонту, товщину стін, технічні характеристики покрівлі та фундаменту. Технічний паспорт не є правовстановлюючим документом, який посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна та не може бути підставою для реєстрації змін розділу із збільшенням площі і так самочинно збудованого об`єкта до 588,8 кв.м. Стосовно довідки від 12.04.2019 року № 199874, виданої ТОВ «Пром-Строй ЛТД», як підстави реєстрації змін розділу від 15.04.2019 року № 46479514 суд зазначає наступне. З вищевказаної довідки вбачається, що «при проведенні технічної інвентаризації було встановлено, що площа змінена за рахунок демонтажу печей та вентиляційних каналів, що не належать до самочинного будівництва та не являються реконструкцією згідно пункту 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна…Загальна площа будівлі 588, 8 кв.м.». Відповідно до п. 2, 3.1 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, технічна інвентаризація - комплекс робіт з обмірювання об`єкта нерухомого майна з визначенням його складу, фактичної площі та об`єму, технічного стану та/або з визначенням змін зазначених характеристик за певний період часу (у разі наявності попередньої інвентаризаційної справи) із виготовленням необхідних документів (матеріалів технічної інвентаризації, технічного паспорта) та обов`язковим внесенням відомостей про об`єкт нерухомого майна до Реєстру об`єктів нерухомого майна (після створення цього Реєстру). Отже, довідка про проведення технічної інвентаризації є лише підтвердженням проведення технічної інвентаризації, яка є підставою для складання технічного паспорту, який не є правовстановлюючим документом. Крім того, ТОВ «Пром-Строй ЛТД», видавши довідку, посилаючись на п. 3.2. Інструкції, зробило висновок, що знесення пічок та вентиляційних каналів призвело до збільшення площі об`єкта, якнайменше на 406, 5 кв.м., що має означати, що пічки та вентиляційні канали у 230 % більші за самий об`єкт, у якому вони знаходились. Таким чином, вказана довідка не є правовстановлюючим документом та не може слугувати єдиною підставою для внесення змін до розділу, чим фактично відбувається реєстрація самочинного будівництва. Із наведеного вбачається, що рішення державного реєстратора від\~15.04.2019\~року № 46479514 про реєстрацію змін розділу підлягає скасуванню як таке, що прийнято за відсутності необхідних документів, та є незаконним. Стосовно вимог про визнання недійсним правочину - акту приймання-передавання від 10.07.2019 року серія та номер: б/н щодо передачі нерухомого майна, визнання недійсним протоколу загальних зборів від 10.07.2019 року № 1/04-07 та скасування записів про право власності від\~12.07.2019\~року № 32400432 та 32400396, а також скасування рішення державного реєстратора від 15.07.2019 року № 47787621 суд зазначає наступне. За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від\~28.02.2020\~року № 202388089 на підставі акту та протоколу державним реєстратором 12.07.2019 року внесено запис про право власності № 32400432 на 684/1000 об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер: 559663551101) за [PERSON] . Відповідно до Реєстру на підставі акту та протоколу державним реєстратором 12.07.2019 року внесено запис про право власності № 32400396 на 316/1000 об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер: 559663551101) за [PERSON] . Вищевказане свідчить про те, що спірним актом та протоколом ТОВ «Берег ЛТД» здійснило чергове відчуження на користь [PERSON] та [PERSON] по суті незаконно зареєстрованого за собою об`єкта. Оскільки ТОВ «Берег ЛТД» не набуло в установленому законом порядку права власності на об`єкт нерухомого майна, то, відповідно, не мала права відчужувати, передавати спірний об`єкт будь-яким третім особам, в тому числі [PERSON] та [PERSON] , шляхом складання акту приймання-передачі та протоколу загальних зборів. Відповідно до ч. 1 ст. 91, з п. 1 ч. 1 ст. 115 ЦК України, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про господарські товариства» господарське товариство є власником, зокрема, майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу. Відповідно до ч. 1 ст. 144 ЦК України статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю складається з вкладів його учасників. Відповідно до ч. 9, 10 ст. 24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» за погодженням учасника товариства, який вийшов, та товариства зобов`язання зі сплати грошових коштів може бути замінено зобов`язанням із передачі іншого майна. Товариство виплачує учаснику, який вийшов з товариства, вартість його частки або передає майно лише пропорційно до розміру оплаченої частини частки такого учасника. Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Таким чином, передача нерухомого майна зі статутного капіталу юридичної особи є оплатним правочином, оскільки в якості розрахунку за передання права власності на нерухоме майно [PERSON] та [PERSON] , позбавляються корпоративних прав, які в розумінні ст. 177 ЦК України також є об`єктами цивільних прав. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 3 ст. 215 ЦК України встановлено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Таким чином, суд приходить до висновку, що акт та протокол мають бути визнані недійсними як правочини, а записи про право власності від 12.07.2020 року № 32400432 та 32400396 та рішення державного реєстратора від 15.07.2019 року № 47787621 відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підлягають скасуванню. Стосовно скасування запису про право власності від 05.09.2019 року № 33141621 та рішення державного реєстратора (з відкриттям розділу) від 09.09.2019 року №\~48590945 суд зазначає наступне. За даними Реєстру від 03.03.2020 року № 202682478 на підставі висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 14.08.2019 року серія та номер: 292313, виготовленого ТОВ «Пром-Строй ЛТД», та технічного паспорту від\~14.08.2019 року серія та номер: б/н, виготовленого ТОВ «Пром-Строй ЛТД», державним реєстратором прийнято рішення (з відкриттям розділу) від 09.09.2019 року № 48590945 та внесено запис про право власності від 05.09.2019 року № 33141621 на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 346, 5 кв.м., який розташований на земельній ділянці площею 1186\~кв.м. (реєстраційний номер: 1910203951101) за [PERSON] . Підставою внесення запису про право власності та прийняття рішення державного реєстратора є висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від\~14.08.2019 року серія та номер: 292313, виготовлений ТОВ\~«Пром-Строй ЛТД». Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, визначено порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна, крім земельних ділянок. Згідно із п. 1.2 Інструкції № 55 поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна. Пункт 2.2. Інструкції № 55 на самостійні об`єкти нерухомого майна провадиться відповідно до законодавства з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Відповідно до п. 2.6 Інструкції № 55 висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна містить такі дані: - а) кому належить об`єкт нерухомого майна; - б) на підставі яких правовстановлювальних документів; - в) повну технічну характеристику об`єкта нерухомого майна; - г) фактичне користування будинками (приміщеннями), будівлями та спорудами між співвласниками; - ґ) який документ підтверджує право власності (користування) земельною ділянкою; - д) склад новоутворених об`єктів нерухомого майна і їх адреси; - е) пропозиції щодо можливих розмірів земельних ділянок, що закріплюються за новими (виділеними) об`єктами з урахуванням обмежень (обтяжень) на використання земельних ділянок відповідно до затвердженої містобудівної документації та земельного законодавства. Так, у висновку від 14.08.2019 року № 292313 зазначено, що [PERSON] є власником частини об`єкта за адресою: [ADDRESS] (номер запису про права власності: 32400396), [PERSON] є власником частини об`єкта за адресою: [ADDRESS] (номер запису про права власності: 32400432). Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно номер запису про права власності: 32400396 та номер запису про права власності: 32400432, разом складають одиницю об`єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 588, 8 кв.м. Однак, ТОВ «Пром-Строй ЛТД», володіючи доступом до державного реєстру речових прав на нерухоме майно та іншою відкритою та наявною інформацією, зазначає, що у фактичному користуванні [PERSON] знаходиться будівля площею 488, 6 кв.м., у фактичному користуванні [PERSON] знаходиться будівля загальною площею 346, 5 кв.м. Тобто, вказаний суб`єкт господарювання не міг не встановити (вирахувати), що 488, 6 кв.м. + 346, 5 кв.м. = 835,1 кв.м., що є на 246,\~3\~кв.м. більше ніж було на той момент у власності у [PERSON] та [PERSON] (номер запису про право власності № 32400396 та № 32400432). Таким чином, дана довідка очевидно є незаконною та безпідставною. Стосовно присвоєння об`єктам нової адреси суд зазначає, що як вбачається з висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від\~14.08.2019\~року № 292313, документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (довідка з Адресного реєстру міста Одеси чи/або розпорядження Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради), заявником не подавались, відомості про кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташовано вказаний об`єкт нерухомості, відсутні. Отже, ТОВ «Пром-Строй ЛТД», всупереч чинному законодавству надало даний висновок, не маючи на це законного права, за відсутності документа, який би підтверджував право власності на об`єкт загальною площею 835,1 кв.м., земельну ділянку та документа щодо присвоєння новоутвореним об`єктам адреси. У будь-якому разі вказаний висновок не є правовстановлюючим документом, який може підтвердити виникнення права власності [PERSON] на об`єкт нерухомого майна загальною площею: 346,5 кв.м. Крім того, як випливає із вищезазначеного, даний висновок може лише стати підставою поділу об`єкта, який належить на праві власності особі, а не підставою визнання права власності на новоутворений самочинно збудовану (добудований) об`єкт за [PERSON] та [PERSON] , у яких такого права немає. Також підставою внесення запису про право власності та прийняття рішення державного реєстратора став технічний паспорт від 14.08.2019 року серія та номер: б/н, виготовлений ТОВ «Пром-Строй ЛТД», у зв`язку із чим суд зазначає наступне. Як зазначалось раніше технічний паспорт не є правовстановлюючим документом, та не може бути єдиною підставою для реєстрації права власності на самочинно збудований об`єкт. Таким чином, запис про право власності від 05.09.2019 року № 33141621 та рішення державного реєстратора (з відкриттям розділу) від 09.09.2019 року № 48590945 підлягають скасуванню як такі, що прийняті із порушенням законодавства за відсутності документа, що підтверджують виникнення права власності на об`єкт площею 346, 5 кв.м. Стосовно скасування запису про право власності від 05.09.2019 року № 33135702 та рішення державного реєстратора (з відкриттям розділу) від 09.09.2019 року №\~48584356 суд зазначає. За даними Реєстру від 03.03.2020 року № 202682139 на підставі висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 14.08.2019 року серія та номер: 292313, виготовленого ТОВ «Пром-Строй ЛТД», та технічного паспорту від\~14.08.2019 року серія та номер: б/н, виготовленого ТОВ «Пром-Строй ЛТД», державним реєстратором прийнято рішення (з відкриттям розділу) від 09.09.2019 року № 48584356 та внесено запис про право власності від 05.09.2019 року № 33135702 на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 488, 6 кв.м., який розташований на земельній ділянці площею 1174\~кв.м. (реєстраційний номер: 1909926051101) за [PERSON] . Підставою внесення запису про право власності та прийняття рішення державного реєстратора (з відкриттям розділу) є висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 14.08.2019 року серія та номер: 292313 виготовлений ТОВ «Пром-Строй ЛТД», у зв`язку із чим суд зазначає наступне. Як вже вище описувалось та доводилось, вказана довідка видалась замовникам з порушенням п.п. а, б, в п. 2.6 Інструкції № 55, тобто суб`єктом господарювання не було належно проведено перевірку поділеного об`єкта, зокрема не встановлено, кому та на підставі яких правовстановлюючих документів належить об`єкт, та не проаналізовано технічну характеристику самого об`єкта, що призвело до тотальної забудови пляжу в м. Одесі та ще більшої розбудови нового самочинно збудованого об`єкта, яке відбулось з порушенням прав та інтересів територіальної громади м. Одеси. Стосовно присвоєння об`єктам нової адреси суд зазначає наступне. З висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від\~14.08.2019 року № 292313, вбачається, що документ, який підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси це довідка з Адресного реєстру міста Одеси чи/або розпорядження Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, заявником не подавались, відомості про кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташовано вказаний об`єкт нерухомості, відсутні. Отже, даний висновок не є правовстановлюючим документом, який може підтвердити виникнення права власності [PERSON] на об`єкт нерухомого майна загальною площею: 488, 6 кв.м., оскільки він є лише комплексним документом, який може підтвердити можливість поділу об`єкта нерухомого майна, що знаходиться у власності осіб, а ніяк не стати єдиною підставою та підтвердити виникнення права власності на самочинно збудований об`єкт. Таким чином, [PERSON] не подано всіх передбачених чинним законодавством документів, необхідних для реєстрації права власності на самочинно збудований об`єкт за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 488, 6 кв.м., який розташований на земельній ділянці площею 1174 кв.м. Таким чином, запис про право власності від 05.09.2019 року № 33135702 та рішення державного реєстратора (з відкриттям розділу) від 09.09.2019 року №\~48584356 підлягають скасуванню як такі, що прийняті із порушенням законодавства за відсутності документа, що підтверджують виникнення права власності на об`єкт площею 488,6 кв.м. Стосовно знесення самочинно збудованого кафе-бару за адресою: [ADDRESS] , суд зазначає наступне. Одеською міською радою рішення про надання ТОВ «Берег ЛТД», [PERSON] , [PERSON] чи/або іншим особам у власність або у користування земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , для будівництва кафе-бару з літнім майданчиком загальною площею 835, 1 кв.м. не приймалось, тому має місце самовільне зайняття земельної ділянки. З листа управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 12.02.2020 року № 01-8/104-вх вбачається, що відповідно до даних Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, наявні відомості щодо реєстрації у 2015 році декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ОД 142153060324 та № ОД 142153241330 на об`єкти за адресами: [ADDRESS] та [INFO] . Також управлінням повідомлено, що з 17.01.2019 року по 18.01.2019 року за вказаними адресами проведено заходи державного архітектурно-будівельного контролю із залученням представників Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради та встановлено, що у повідомленні про початок виконання будівельних робіт від\~25.12.2015 року № ОД 062153592732 та № ОД 062153592553 «Реконструкція житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та [INFO] , та у декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 27.05.2016 року № ОД 14161481327 наведено недостовірні дані. Враховуючи викладене, Наказом управління від 23.01.2019 року № 01-13/40ДАБК скасовано право на початок виконання будівельних робіт від 25.12.2015 року № ОД 062153592553 та наказом управління від 23.01.2019 року скасовано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації від 27.05.2016 року № ОД 142161481327 стосовно реконструкції житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Також Наказом управління від 23.01.2019 року № 01013/44ДАБК скасовано право на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 25.12.2015 року № ОД 062153592732 стосовно реконструкції житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Отже, із наведеного вбачається, що наразі всі декларації про початок та готовність об`єкта до експлуатації щодо об`єктів за адресами: [ADDRESS] та 2-А, є скасованими. Таким чином, вищевикладені обставини свідчать про здійснення самочинного будівництва ТОВ «БЕРЕГ ЛТД», [PERSON] та [PERSON] новоутвореного самочинно збудованого об`єкта (кафе-бару з літнім майданчиком) без документів, що дають право на виконання будівельних робіт, за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 835,1 кв.м. на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, яка належить до комунальної власності територіальної громади м. Одеси. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда або інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Враховуючи те, що за змістом ст.ст. 316, 317 ЦК України право власності це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але в межах, передбачених законом, здійснення особою самочинного будівництва відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України не породжує в неї права власності на таке майно, а відтак виключає це майно з цивільного обороту (правова позиція Верховного Суду України від 30.09.2015 року у справі № 6-286 цс 15). Згідно з п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 року самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Таким чином, відповідачі умисно допустили порушення закону шляхом проведення будівельних робіт та самовільного зайняття земель комунальної власності територіальної громади м. Одеси. Саме тому новоутворений самочинно збудований об`єкт загальною площею 835,1 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , підлягає обов`язковому знесенню. Щодо заяв адвоката Десятник С.М. - представника відповідача [PERSON] ( л.с.112 вх.№7926 від 17.11.2020р. , 113т.2 вх.№29253 від 19.11.2020р., ідентичні ) про застосування строків позовної давності , датовані адвокатом 16.11.2020 року , та заяви від імені відповідачки [PERSON] , вх№287 19.01.2021р.( л.с.122 т.2), про застосування строків позовної давності від 19.01.2021 року, суд зазначає наступне. Відповідно до правил ст. 3 Цивільного кодексу України : « Загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2)неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених\~Конституцією України\~та законом;\~ 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність.» Норми статті 13 Цивільного кодексу України визначають межі здійснення цивільних прав, а саме : « 1. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. 2. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. 3. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. 4. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. 5. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція. 6. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.» За приписами статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з частиною першою статті 260 Цивільного кодексу України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України), а спливає у відповідні місяць та число останнього року строку, якщо строк визначений роками (частина перша статті 254 ЦК України). Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Спеціальна позовна давність в один рік, застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (ст. 258 ЦК України). Відповідно до ст.ст.256, 257\~ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Отже, дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язане з реалізацією права на справедливий судовий розгляд. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950\~року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що "позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасниць Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу" (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі відкрите акціонерне товариство "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії"; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"). Крім того, 26 березня 2021р. вх.8719 адвокат Десятник С.М. подав до загальної канцелярії суду , заяву про застосування строків позовної давності л.с.145 т.2, до якої додано копію листа від 14.11.2013р. №01-13/9154 Департаменту комунальної власності ОМР та копію листа Управління ДАБК ОМР від 15.03.2021р. №01/17/72 (146,147-149 т.2), після того як суд своєю ухвалою від 02.02.2021р. закрив підготовче засідання . Оскільки дана заява з додатками подані після закриття підготовчого засідання, а заяв з проханням поновити строк на подання заяви з додатками та розглянути їх по суті не заявлено, суд не бере до уваги згадану заяву від 26.03.2021р. з відповідними копіями листів, не приймаються судом до розгляду їх по суті . Відповідно до вимог статті 83 ЦПК України : « Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. … \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідач,\~третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору,\~повинні подати\~суду докази\~разом з\~поданням відзиву\~або письмових\~пояснень третьої\~особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. … \~ \~ \~ \~ \~ \~ Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним…» Відповідно приписів статті 76 ЦПК України : « Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. …» Статті 77 та 78 ЦПК України встановлює, належність та допустимість доказів , а саме :\~«належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування.\~ Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. … Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.»; «Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. ч.2 Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.» Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, згідно приписів статті 79 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно\~до правил,\~визначенних у\~статі 80\~ЦПК України\~-\~достатніми є\~докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування.\~ Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За правилами статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Одеська міська рада дізналась про порушення своїх прав як власника земель комунальної власності під час виконання постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.12.2017 року по справі № 523/9363/14-ц, яка надійшла до Одеської міської ради 16.01.2019 року, що підтверджується відміткою юридичного департаменту Одеської міської ради про отримання від 16.01.2019 року № 385, а з даним позовом Одеська міська рада звернулась вже 03.04.2020 року. Твердження та доводи, що зазначені в заявах про застосування строків позовної давності ґрунтуються на припущеннях, які нічим не підтверджені та не можуть слугувати початком перебігу позовної давності для Одеської міської ради, як окремої юридичної особи, лише тільки із того, що виконавчий орган ОМР у 2015 році був позивачем у спорі, який не відносяться до компетенції Одеської міської ради та у якому ОМР не брала участі. З урахуванням встановленних обставин та у сукупності вищенаведених норм, доводів та фактів, позивач по справі - Одеська міська рада строк на подання даного позову не пропускала, тому підстав для застосування строків позовної давності не має. Таким чином, суд вважає позовні вимоги Одеської міської ради повністю доведеними, обгрунтованими, такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до норм ст. 141 ЦПК України. з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у загальному розмірі 29428,00 грн., котрий був сплачений стороною позивача, що підтверджується платіжними дорученнями.

Outcome: approved