Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про відшкодування моральної шкоди у зв'язку із травмою на виробництві В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з відповідачем перебував у трудових відносинах з 12.12.2011 року по 29.07.2013 рік в якості прохідника 3 розряду підземним з повним робочим днем в шахті. 16 листопада 2012 року о 23 год. 30 хвилин при виконанні ним трудових обов'язків з ним стався нещасний випадок на виробництві в зв'язку з чим він отримав ушкодження здоров'я, а саме: закритий перелом горизонтальної ветві лобкової кістки справа зі зміщенням, закритий оскольчатий перелом сідаліщної кістки справа зі зміщенням. За результатами розслідування нещасного випадку на виробництві відповідачем був складений Акт (Форма Н-1) від 14.12.2012 року № 61. В результаті нещасного випадку йому встановлено діагноз: закритий перелом горизонтальної ветві лобкової кістки справа зі зміщенням, закритий оскольчатий перелом сідаліщної кістки справа зі зміщенням. У зв'язку з чим тривалий час знаходився на лікуванні. В зв'язку з чим він був оглянутий Донецькою обласною профпатологічною МСЕК, де йому 20.06.2013 р. було встановлено 50 % втрати професійної працездатності та 3 група інвалідності. Після проходження МСЕК продовжує лікування. В результаті виробничої травми відбулося ушкодження його здоров'я, у зв'язку з чим йому нанесений моральний збиток, який виражається в тому, що протягом тривалого періоду він постійно знаходиться у пригніченому стані у зв'язку з травмою. Для нього все життя поділено на дві нерівнозначні частини. Перша частина де він здоровий молодий чоловік, який має гідну роботу, добрі заробітки, надію на майбутнє, яка будує плани на подальше життя, впевнено стоїть на своїх ногах, має родину, про яку може подбати, яка впевнена в своїх силах і має можливість всі свої мрії втілити в життя. І другу половину, в якій ця людина є зламаною, хворою, яка втратила сенс життя, крім того, після нещасного випадку була зруйнована його родина, шлюб було розірвано. На теперішній час почуває себе втраченою для суспільства та родини людиною. Його фізичний та моральний стан не дозволяють йому почувати себе повноцінною людино. Постійні думки про те що сталося не дають йому спокою, який потрібний йому для одужання. Тривале лікування позначилося на його загальному стані, він знаходиться в пригніченому стані через те, що можливості лікування і відновлення здоров'я практично немає, відносини в родині погіршилися, позбавлений можливості повноцінно забезпечувати свою родину. Постійно звинувачує себе за цей нещасний випадок і за те, що він не зміг його відвернути чи попередити. Заподіяну йому моральну шкоду позивач оцінює в 70000 грн. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, підтримує заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, вирішення питання стосовно позовних вимог просить вирішити на розсуд суду. Дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] з відповідачем по справі з 12.12.2011 року по 29.07.2013 рік в якості прохідника 3 розряду підземним з повним робочим днем в шахті (а.с. 7-8). Під час виконання трудових обов'язків, в результаті нещасного випадку на виробництві він отримав ушкодження здоров'я - діагноз: закритий перелом горизонтальної ветві лобкової кістки справа зі зміщенням, закритий оскольчатий перелом сідаліщної кістки справа зі зміщенням (а.с. 10-17). В зв'язку з чим він був оглянутий Донецькою обласною профпатологічною МСЕК, де йому 20.06.2013 р. було встановлено 50 % втрати професійної працездатності та 3 група інвалідності. (а.с. 38-39). Згідно виписки з медичної карти амбулаторного хворого та епікризів, [PERSON] в період з 16.11.2012 року по теперішній час проходить періодичні лікування отриманої у результаті нещасного випадку на виробництві травми (а.с. 18-37). Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв"язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя. Законом України "Про охорону праці", а саме, ч. 1 ст. 9, було визначено, що відшкодування шкоди, заподіяної працівнику внаслідок ушкодження здоров"я або у випадку смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Відповідно до змін, внесених до Закону України "Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності" від 23.02.2007 року були виключені положення щодо відшкодування моральної шкоди з Фонду соціального страхування. Проте, право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу. Встановлений законодавцем розподіл обов"язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. Відповідно до роз"яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)" спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються лише у випадках, передбачених законодавством. Судом встановлено, що в зв"язку з нещасним випадком на виробництві позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він, був здоровою працездатною людиною, втратив 50% працездатності та визнаний інвалідом 3-ї групи. Після втрати працездатності у нього змінилися умови життя, що тягнуть за собою зниження життєвої активності, систематичне нездужання і послаблення організму, переживання з приводу погіршення відносин з оточуючими. Спостерігається критичне відношення до себе, як до неповноцінного, в трудовому відношенні, громадянина. Суд вважає, що саме діями відповідача позивачеві спричинені моральні страждання, пов`язані із професійним захворюванням, які є прямим наслідком шкідливих та небезпечних умов праці на підприємстві відповідача. Відповідно до ст.1 Гірничого Закону України до особливо небезпечних підземних умов відносяться саме умови в шахтах, пов'язані з дією важкопрогнозованих проявів гірничогеологічних і газодинамічних факторів, що створюють небезпеку для життя та здоров'я їх працівників (виділення та вибухи газу та пилу, раптові викиди тощо). Вищезазначене законодавство, а також роз"яснення Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року із змінами від 25.05.2001 року "Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"пов"язують факт заподіяння моральної шкоди не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв"язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. Виходячи із наведених вище обставин, довідки МСЕК, суд вважає, що позивачу [PERSON] заподіяно моральну шкоду, і згідно ст. 237-1 КЗпП України, роз"ясненням Пленуму Верховного Суду України, позивач має право на його відшкодування. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує ступінь, характер, обсяг і тривалість страждань, а саме значне погіршення стану здоров"я позивача, те, що професійна працездатність в зв"язку з нещасним випадком на виробництві втрачена на 50% встановлено 3 групу інвалідності. Виходячи із викладенного, суд вважає можливим стягнути з відповідача Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 16000 грн. Згідно до ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров"я. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь держави підлягають стягненню судові витрати: по сплаті судового збору -в розмірі 114,70 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial