Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що вона працює в ЗШ №1 з 17 грудня 1978року на посаді вчителя початкових класів . Наказом начальника відділу освіти від 11 листопада 2013року за порушення трудової дисципліни їй оголошено догану. Притягнення до дисциплінарної відповідальності вважає незаконним, оскільки будь-яких порушень трудової дисципліни з її боку не було, а оголошення догани є наслідком неприязних стосунків, що склалися між нею та безпосереднім керівництвом відділу освіти Дружківської міської ради. Її обов"язки визначені посадовою інструкцією № 03 вчителя, яка затверджена наказом директора школи № 217 від 30.12.2011року. Які порушення вимог цієї інструкції нею були порушені незрозуміло. Їй не вручили наказ про притягнення її до дисциплінарної відповідальності, та отримати його копію для неї сталося неможливим, бо на її звернення ніхто не реагував. Оголошення догани вчинено з порушенням порядку застосування дисциплінарних стягнень. Також вона бажає стягнути з відповідача моральну шкоду, яку оцінює в 2000грн. Просить визнати незаконним та скасувати наказ начальника відділу освіти від 11 листопада 2013р в частині притягнення її до дисциплінарної відповідальності; стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 2000грн; стягнути з відповідача витрати на оплату юридичної допомоги в розмірі 1500грн. Під час розгляду справи позивач надала уточнену заяву, в якій зазначила, що була притягнути до дисциплінарної відповідальності за порушення порядку проведення ДПА в її класі 14 травня 2013року, а саме діти використовували збірники в яких містилися відповіді на завдання, підказувала відповіді учням, не слідкувала за дисципліною , не реагувала на зауваження голови комісії Камищян С.А., чим нібито порушила вимоги п. 3.1. Посадової інструкції вчителя, затвердженої наказом по закладу № 217 30грудня 2011року. Під час проведення ДПА в 4 класі зазначених у наказі порушень не було, а саме діти не використовували збірники в яких містилися відповіді на завдання , бо таких збірників у них не було, вона не підказувала відповіді учням та ніяких зауважень голова комісії Камищян їй не робила. Більш того, результати ДПА були визнані дійсними, а при наявності грубих порушень порядку організації та проведення атестації учнів їх треба було скасувати, та виставити інші оцінки. Крім того, наказом начальника відділу освіти № 184 від 22 травня 2013року за порушення норм педагогічної етики їй вже оголошувалась догана, в тому числі й за нібито припущені нею порушення під час проведення ДПА . Рішенням суду цей наказ визнаний незаконним та скасований. Про нібито припущені нею порушення організації та проведення ДПА в 4 класі відповідачу було відомо вже 14 травня 2013року, тому останній строк притягнення її до дисциплінарної відповідальності повинно вважати 13 червня 2013року , а не 14 листопада, як це вважає відповідач. Вважає, що до неї за зазначені порушення наказом начальника відділу освіти № 184 від 22 травня 2013року застосовувалося дисциплінарне стягнення, яке судом було визнано незаконним, і притягувати її повторно до відповідальності у відповідача не було законних підстав. Директор школи, перед притягненням її до відповідальності повинен був витребувати в неї письмове пояснення по факту припущених порушень, чого зроблено не було. Вважає, що оголошення їй догани вчинено з порушенням порядку застосування дисциплінарних стягнень. Діями відповідача у зв"язку з незаконним притягненням до дисциплінарної відповідальності вона переносить моральні страждання, були порушені нормальні життєві стосунки та плани, витрачався час на звернення до фахівців, судових органів для захисту прав та інтересів. Вона була принижена перед колективом школи, погіршився стан її здоров"я . Ганебне ставлення до неї, яке вже тривалий час не припиняється, негативно впливає на її самопочуття, здоров"я. За відповідними договорами, за надання їй допомоги фахівця вона заплатила 500грн за складання позовної заяви, та 1000грн за представництво її інтересів в суді. Просить визнати незаконним та скасувати наказ начальника відділу освіти від 11 листопада в частині притягнення її до дисциплінарної відповідальності; стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 2000грн; стягнути з відповідача витрати на оплату юридичної допомоги в розмірі 1500грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги та просять позов задовольнити з підстав викладених в позові. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, оскільки ввжає, що позивач порушила п.3.1. Посадової інструкції вчителя, що полягає в незабезпеченні під час занять належного порядку і дисципліни. Актом від 20 травня 2013року, який складено комісією у складі спеціалістів відділу освіти, встановлено, що 14 травня 2013року під час проведення ДПА в 4 класі ЗШ №1, керівником якого є позивач, діти використовували збірники, в яких були розв"язані завдання ДПА, вчитель [PERSON] підказувала відповіді на тестові завдання ДПА, на зауваження не реагувала, учні вільно пересувалися по класу під час проведення ДПА, що є порушенням організації та проведення атестації учнів і відповідно порушенням п. 3.1 Посадової інструкції вчителя. 07 листопада 2013року позивачу було запропоновано надати письмові пояснення з приводу зазначених порушень під час ДПА, але вона відмовилася надавати такі пояснення. 11 листопада 2013року був виданий наказ №330 , яким [PERSON] оголошено догану за вказані порушення. Наказ виданий не пізніше 6 місяців з дня вчинення порушення дисципліни, тому вважають наказ законним, а вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивач перебуває з відповідачам в трудових відносинах, працює вчителем початкових класів Дружківської загальноосвітньої школи 1-ІІІ ступенів № 1, що визнається сторонами по справі. Згідно Акту про підсумки службового розслідування від 20 травня 2013рку (а.с.17) виявлені порушення організації та проведення атестації учнів під час проведення ДПА в 4Б класі ЗШ №1, а саме 14 травня 2013року діти використовували збірники в яких були розв"язані завдання ДПА, вчитель підказувала відповіді на тестові завдання ДПА, на зауваження не реагувала, учні вільно пересувалися по класу під час проведення ДПА. [PERSON] була ознайомлена з Актом 01.11.2013року , але не погодилася з його змістом . Актами від 06, 07 листопада 2013року , який складено головим спеціалістом Лазебник С.А., методистом методичного кабінету Соболь О.В., головою ПК Оськіною О.В. директором школи Клюшником В.В., встановлено, що [PERSON] пропонувалося надати письмові пояснення щодо організації та проведення ДПА в 4Б класі 14 травня 2013року, але від пояснень [PERSON] відмовилась (а.с.15,16). Ці обставини визнанні в судовому засіданні позивачем [PERSON] Судом встановлено, що згідно наказу начальника відділу освіти І.О. Бучук №330 від 11.11.2013року "Про порушення організації та проведення ДПА в початкові школі у ЗШ №1 " вчителю [PERSON] оголошено догану за порушення п.3.1. посадової інструкції вчителля. В наказі зазначено, що у зв"язу зі зверненням Полєщук О.О. та згідно з графіком відділу освіти під час проведення ДПА в 4 Б класі ЗШ №1 (вчитель [PERSON]), відвідали працівники міського методичного кабінету : 14 травня 2013року Зуєва Т.О. методист з дошкільної та початкової освіти, яка виявила порушення організації та проведення атестації учнів. А саме: 14 травня 2013року діти використовували збірники , в яких були попередньо розв"язані завдання ДПА Вчитель [PERSON] підказувала відповіді на тестові завдання ДПА учням, на зауваження голови комісії Камищян С.А. не реагувала, учні вільно пересувалися по класу під час проведення ДПА. Вчитель не слідкувала за дисципліною, учні перемовлялися, підказували. Робочі місця не було підготовлено до роботи. Таким чином [PERSON] було порушено п.3.1. Посадової інструкції вчителя. (а.с.14). П.3.1 Посадової інструкції №03 учителя, (а.с.40 ) передбачено, що вчитель здійснює навчання і виховання учнів з урахуванням специфіки навчального предмета, проводить уроки й інші навчальні заняття в закріплених за ним класах згідно з розподілом навчального навантаження, забезпечує під час занять належний порядок і дисципліну. Таким чином, суд вважає, що дійсно під час проведення ДПА в 4Б класі 14 травня 2013року, позивачем було порушено п.3.1. Посадової інструкції, оскільки нею не забезпечено під час проведення ДПА належного порядку і дисципліни, а саме вчитель підказувала відповіді на тестові завдання ДПА , учні вільно пересувалися по класу під час проведення ДПА. Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення : 1) догана; 2) звільнення. Статтею 147-1 КЗпП України передбачено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Статтею 148 КЗпП України передбачено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Статтею 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. За діючим законодавством днем виявлення проступку, з якого починається перебіг місячного строку для накладення дисциплінарного стягнення, вважається день, коли особі, якій по службі (роботі) підкоряється працівник, стало відомо про здійснення проступку незалежно від того, чи наділена ця особа правом накладення дисциплінарного стягнення. Виявлення проступку значить не тільки виявлення факту (дії), але і встановлення працівника, який порушив трудові обов"язки, характера порушення, шкідливих наслідків правопорушення, причинного зв"язку між правопорушенням та шкідливими наслідками, вини працівника. Представник відповідача пояснив в судовому засіданні, що про порушення позивачем правил проведення ДПА стало відомо наступного дня після проведення ДПА 14 травня 2013 року. 20 травня 2013р був складений Акт. Таким чином, вчасно, а саме на протязі місяця після виявлення порушення керівник установи не реалізував надане йому трудовим законодавством право на притягнення позивачки з дотриманням приписів про порядок та строки притягнення до дисциплінарної відповідальності, передбачених ст.ст. 148, 149 КЗпП України, до дисциплінарної відповідальності. За таких обставин притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності наказом № 330 від 11.11.2013 року за результатами виявлених в травні 2013року порушень не відповідає змісту ст.. 148 КЗпП України, яка передбачає притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, оскільки після виявлених порушень до видання наказу про оголошення позивачці догани пройшло більше одного місяця. Отже, дисциплінарне стягнення у вигляді догани, оголошене позивачці наказом № 330 відділу освіти Дружківської міської ради від 11 листопада 2013 року є незаконним, а тому наказ № 330 від 11.11.2013 року підлягає скасуванню. Згідно до ст. 237 -1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв"язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає, що в наслідок незаконного притягненя до дисциплінарної відповідальності позивач перенесла душевні страждання. Визначаючи розмір суми, яка підлягає стягненню на користь позивача у відшкодування моральної шкоди, суд враховує глибину душевних страждань, їх тривалість, принцип розумності, виваженості і справедливості і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 300 грн., оскільки саме ця сума відповідає всім обставинам справи, а також принципам розумності. Склад, розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані відповідні документи, що підтверджують повноваження представника, а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ та ін.). На підтвердження витрат по оплаті правової допомоги в сумі 1500грн позивач надала квитанцію, згідно якої адвокат [PERSON] в рахунок оплати юридичних послуг прийняв від [PERSON] 10 грудня 2013року за складання позовної заяви "про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності і стягнення моральної шкоди" та за участь у розгляді цивільної справи за даним позовом, гроші в сумі 1500грн. Послуги сплачені 10.12.2013року (а.с.30), також надада договір доручення від 13 січня 2014року , який укладено між нею та адвокатом [PERSON] (а.с.27 -28). Як вбачається з даних документів оплата в сумі 1500грн була здійснена 10 грудня 2013року, а договір про надання юридичної допомоги укладений між позивачем та адвокатом 13 січня 2014року. Суд вважає, що квитанція від 10 грудня 2013року не свідчить про те, що кошти в сумі 1500грн були сплачені позивачем за послуги , які вона отримала згідно договору від 13 січня 2014року. Тим більше, як повідомила позивач, раніше в суді вже розглядався позов [PERSON] до відділу освіти про скасування наказу про притягнення її до диспицплінарної відповідальності. В позові позивач зазначає, що за відповідними договорами, за надання їй допомоги фахівця вона заплатила 500грн за складання позову, та 1000грн за представництво в суді, що на думку суду також свідчить про те, що позивач мала декілька договорів про надання юридичної допомоги, і в рахунок якого нею сплачено 10грудня 2013року 1500грн з квитанції не вбачається. Також суд вважає необхідним зазначити, що адвокат [PERSON] приймав участь у розгляді даної справі як представник позивача, а не як особа, яка надає правову допомогу, що також підтверджується договором доручення від 13 січня 2014року, в якому зазначено, що довіритель [PERSON] доручає повіреному [PERSON] представляти її інтереси в судових установах, а не зобов"язує його, як адвоката надавати їй правову допомогу. Саме про представництво її інтересів в суді, позивач зазначає в позові, обгрутовуючи вимоги щодо стягнення 1500грн, як витрат за надання допомоги. При таких обставинах, суд вважає, що підстав для задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача на її користь 1500грн, як витрат на оплату юридичної допомоги, немає. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь державного бюджету підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за вимоги немайнового характеру в сумі 243,60грн.

Outcome: partial