Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

02.07.2014 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 39898,17 грн. В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначив, що 25.02.2007 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" (в подальшому юридична особа змінила назву) та відповідачем був укладений кредитний договір № NKXRRX10000118, за яким позивач надав позичальнику кредит в сумі 2532,19 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на те, що відповідачем умови кредитного договору не були виконані позивач, просить стягнути з нього прострочену заборгованість за кредитом станом на 05.06.2014 року у сумі 39898,17 грн. В судове засідання представник позивача не з»явився, в своїй заяві зазначив, що підтримує позовні вимоги просить задовольнити позов, розглянувши справу у його відсутність. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчать письмові повідомлення, причини неявки суду невідомі. Суд вважає за можливе, згідно ст. 224 ч.1 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши письмові докази по цивільній справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.02.2007 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" (юридична особа змінила назву на Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк") та відповідачем був укладений кредитний договір NKXRRX10000118, за яким позивач надав позичальнику кредит в сумі 2532,19 грн. на 12 місяців - по 25.02.2008 рік включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди 34.18 грн., єдиноразової винагороди 230.20 грн., комісії згідно Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (а.с.5). Відповідно до п. 5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) - при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, Банк має право нарахувати, а Позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочення платежу. При порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбаченого кредитним договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості (а.с.6-9). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів обумовлено в анкеті, заяві позичальника та умовах надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") ( Стандарт). Положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов'язання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі. Відповідно до ст. 611, ч. 2 ст. 612, ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення) боржник не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, зокрема повинен сплатити суму боргу в розмірі, передбаченому договором, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. З матеріалів справи вбачається те, що позичальник дійсно порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту, а також сплати відсотків за користування ним та комісії. В зв'язку з цим, станом на 05.06.2014 року виникла заборгованість по кредитному договору, а саме : - заборгованість по процентах - 9452,48 грн.; - заборгованість по комісії - 309,71 грн.; - штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості, а тому вказані суми на підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України підлягають стягненню з відповідача. Відносно вимог про стягнення суми пені, то суд виходить з того, що ч. 3 ст. 555 ЦК України дозволяє зменшити розмір неустойки за рішенням суду, за наявності кількох умов: а) якщо розмір неустойки значно перевищує розмір заподіяних невиконанням зобов'язання збитків; б) за наявності інших обставин, що мають істотне значення. При цьому, діючим законодавством не наводиться чіткий перелік таких обставин. З розрахунку, наданого позивачем вбачається, що розмір заявленої до стягнення пені - 27759,88 грн., що значно перевищує заборгованість відповідача. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 3 ЦПК України одним із загальних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність і розумність, а також судовий захист цивільних прав та інтересів, тому суд вважає за можливе зменшити розмір пені до 10000 грн. Вирішуючи питання про стягнення штрафу, суд виходить з того, що п. 5.3 Умов передбачено, що у разі порушення позичальником грошових зобов'язань більш, ніж на 30 днів, він сплачує штраф, фіксована частина -500 грн. Виходячи з аналізу ч. 2 ст. 549 ЦК України, штраф є відповідальністю, яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання й у часі визначається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Штраф має разовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов'язання. За змістом цього зобов'язання нарахування процентної (розрахункової) частини штрафу пов'язане не з певною подією кредитних правовідносин (прострочення платежів), а з фактом звернення з позовом, що не відповідає сутності штрафу як способу забезпечення виконання зобов'язання (1876,10 грн.), тому не підлягає стягненню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача (згідно розміру задоволених вимог) також підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, а саме 243,60 грн. судового збору.

Outcome: partial