Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки від його доходів , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вимоги позову обгрунтовує тим, що відповідач, проживаючи окремо, у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, хоч офіційно працевлаштований в ТОВ "Уніплит". В судовому засіданні позивач підтримала доводи позовних вимог з наведених вище підстав. Додатково пояснила, що дитина перебуває на її утриманні, при цьому їй допомагають бабуся та тітка. Вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною та знаходиться на обліку в жіночій консультаціїз приводу вагітності другою дитиною. Вказала, що дочка [PERSON] хворіє та їй планується здійснити операцію з приводу двосторонньої грижі. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином і від нього не надійшла заява про причини неявки в суд чи про слухання справи в його відсутності. Зі згоди позивача суд прийшов до висновку про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України . Суд, вислухавши пояснення позивача, повно та всебічно з"ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, безпосередньо дослідивши наявні докази у справі та надавши їм оцінку, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч.8 ст.7 СК України), а також зобов'язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст.142 СК України) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст.7 СК України). Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України " Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов"язків щодо дитини. Встановлено, що у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO] (а.с.4). Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.07.2016 року (а.с.3). Як визнав суд, стосунки між сторонами погіршилися, відповідач проживає окремо, а малолітня дитина перебуває на утриманні позивача та з нею проживає (а.с.5). Позивач знаходиться на обліку в жіночій консультації з приводу вагітності 21-22 тижні ( а.с. 8). Відповідач є молодою особою працездатного віку, працює в ТзОВ «Уніплит» навальником-штабелювальником деревини, має стабільний заробіток (а.с.7). Інших дітей або осіб, яких він зобов`язаний утримувати, окрім дочки [PERSON] немає. Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, у ч.2 ст.51 Основного Закону зазначається, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення останніми повноліття визначено статтею180 СК України. Згідно ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів на утримання дітей суд, з додерженням вимог ст.182 СК України, встановивши, що відповідач має постійну роботу, його доходи носять регулярний характер, враховуючи стан здоров'я, загальний матеріальний стан дитини та відповідача, відсутність в останнього інших дітей та осіб, яких він зобов'язаний утримувати, приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для для дитини відповідного віку Позивач звернулася до суду з вимогами -15.02.2017 року, саме з цього дня слід присудити стягнення аліментів і до досягнення дитиною повноліття. Позивач звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі наведеного, ст.180-183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved