Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

24 грудня 2014 року [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про визначення місця проживання доньки [PERSON],[INFO] та стягнення аліментів на її користь на доньку в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку(доходу), щомісячно,починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали. Пояснили, що 01 червня 2001 року між сторонами у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції укладено шлюб,про що складено актовий запис №516. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Протягом останніх років сімейного життя відносини між подружжям погіршувались,наслідком чого стало розірвання шлюбу. На даний час донька проживає з позивачкою, яка спроможна забезпечити збереження її психічного та фізичного здоров"я,духовного та розумового розвитку, що відповідає інтересам дитини. Більше року відповідач матеріальної допомоги дитині не надає, хоча спроможний надавати таку допомогу. З посиланням на викладене,просять позов задовольнити, визначити місце проживання доньки [PERSON],[INFO] з матір"ю та стягувати з відповідача аліменти на користь позивачки на доньку в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку(доходу), щомісячно,починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття Представник відповідача [PERSON] позов визнав частково. Вказав,що відповідач згідний сплачувати на утримання своєї доньки ? частину свого заробітку. Пояснив, що на даний час [PERSON] проживає з іншою сім"єю, має на утриманні матір пенсійного віку. Крім того просить врахувати його незадовільний стан здоров"я,наявність інвалідності ІІІ групи.При визначенні місця проживання дитини відповідач не заперечує,щоб дитина залишилась проживати з матір"ю. Представник третьої особи Мазанович Н.П. вказала, що вимоги [PERSON] є обгрунтованими та такими,що підлягають до задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 01 червня 2001 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Рівненського міського управління юстиції,про що складено актовий запис №516. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON], [INFO] вбачається, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] - сторони у справі. Як вбачається з пояснень сторін, після розірвання шлюбу малолітня [PERSON] проживає з матір"ю,проти чого відповідач не заперечує,тому позов в частині визначення місця проживання дитини з матір"ю підлягає до задоволення. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] участі у вихованні своєї доньки [PERSON] не приймає, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Враховуючи, що після розірвання шлюбу дитина залишилася з матір'ю, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, підстави для стягнення з нього аліментів наявні. Згідно ст.141 Сімейного кодексу України мати,батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини,незалежно від того,чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками,проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов»язків щодо дитини. Відповідно до ч.ч.2,3 ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Як пояснила позивачка, дитина проживає з нею, в добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та утриманців, а також інші обставини, що мають істотне значення. З довідки від 14 листопада 2014 року,виданої Департаментом екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації вбачається,що [PERSON] працює в даному Департаменті, середня заробітна плата складає від 2000 до 3000 грн. Згідно довідки №596 від 19 листопада 2014 року, малолітня [PERSON] навчається в 7 класі Рівненської ЗОШ І-ІІІ ступенів №27 м.Рівного. Доказів неможливості сплати аліментів на дитину [PERSON] відповідач суду не надав і такі судом не встановлені. Із врахуванням принципу рівності прав та обов'язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї, встановлений ч.6 ст.7 СК України, встановлений державою розмір прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 років, докази про матеріальне становище сторін, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів, що підлягають до стягнення на користь позивачки в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку(доходу),щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Доказів неможливості сплати аліментів на дитину [PERSON] в розмірі,про який просить позивачка, відповідач суду не надав і такі судом не встановлені. На підставі ст.ст.80,155,161,180-182,183,191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved