Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідача [PERSON] борг за невиконання принятих зобов"язань в сумі 109790 гривень та понесені судові витрати в сумі 1212 гривень 60 копійок, а всього 111002 гривні 60 копійок. В судовому засіданні позивач [PERSON] і представник позивача за дорученням [PERSON] збільшили заявлені позовні вимоги просили стягнути на користь відповідача 126500 гривень та додатково понесені судові витрати в сумі 167 гривень 10 копійок.Збільшені позовні вимоги повністю підтримали і в обгрунтування заявлених вимог позивач [PERSON] пояснив, що 11 квітня 2008 року між ним і [PERSON] був укладений попередній договір купівлі-продажу об"єкта нерухомості-хлібопекарні, що знаходиться в [ADDRESS] та сплачено кошти в сумі 30000 доларів США, як передоплату в рахунок договору купівлі-продажу, що становило на той час 150000 гривень /по курсу гривні до долару 1 долар становив 5 гривень/. Відповідно до укладеного попереднього договору датою укладення основого договору купівлі-продажу об"єкта нерухомості було визначено не пізніше 11 квітня 2009 року, також відповідач повинен був зібрати та підготувати документи необхідні для укладення договору купівлі-продажу. В подальшому, 07.07.2013 року ним було надано відповідачу 4000 гривень, а 16.07.2013 року 16000 гривень. Дані кошти відповідачу додатково було надано для підготовки документів необхідних для укладення договору купівлі-продажу. Отримані кошти, повинні були бути зараховані при повному розрахунку за придбане майно. В підтвердження на отримання коштів відповідач надав письмові розписки. Однак умови попереднього договору відповідачем не були виконані, також не були повернуті отримані кошти, у зв"язку з чим відповідач в підтвердження досягнутих домовленостей 11.04.2009 року надав йому розписку, в якій підтвердив отримання 30000 доларів США та продовження договору відносно виготовлення документів та зобов"язався повернути йому борг в сумі 30000 доларів США. Разом з тим, як у визначену дату попереднього договору так і пізніше після написання розписки відповідач не виконав покладені на нього попереднім договором зобов"язання та ухиляється від укладення договору та повернення отриманих коштів. Вважає, що написанням розписки 11.04.2009 року відповідач прийняв на себе грошові зобов"язання повернення боргу в сумі 30000 доларів США. Борг на момент розгляду справи становить 126500 гривень /30000 доларів США до курсу гривні до долару 8,55, що становить 256500 гривень - 150000 гривень стягнуті з відповідача за рішенням суду + 20000 гривень/. Оскільки відповідачем прийняті зобов"язання не виконані, також не виконуються у добровільному порядку і до теперішнього часу, тому дані обставини змусили його звернутися до суду з позовом для примусового стягнення. Просив задовольнити позов. Представник позивача [PERSON] дав аналогічні пояснення, доповнивши, що вимоги позивача законні, грошові зобов"язання відповідачем [PERSON] не виконанні, тому позовні вимоги законні,обгрунтовані і підлягають задоволенню.При вирішенні спору просив звернути увагу суду на ст.ст.625,1049,1053 ЦК України, які передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов"язання.Позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані позичальнику.За домовленністю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов"язанням, що мало місце у правовідносинах позивача і відповідача.Також просив задовольнити позов позивача в повному обсязі. Відповідач [PERSON] пред"явлені позовні вимоги визнав частково, не заперечував у задоволенні позову в частині повернення 20000 гривень, оскільки дані кошти ним дійсно були отримані від позивача [PERSON] Стосовно повернення коштів в сумі 106500 гривень заперечував, свої заперечення обгрунтував наступним. 11 квітня 2008 року між ним і позивачем [PERSON] дійсно був укладений попередній договір купівлі-продажу об"єкту нерухомості - хлібопекарні, що знаходиться в [ADDRESS]. В якості авансу він отримав згідно умов договору 150000 гривень, що в іноземній валюті становило 30000 доларів відповідно до офіційного курсу гривні до долару США.Отримані кошти в іноземній валюті були переведені у гривні і становило 150000 гривень, що було відображено в попередньому договорі від 11.04.2008 року.11.04.2009 року в підтвердження досягнутих домовленностей та отримання авансу ним була надана письмова розписка позивачу. У квітні 2009 року ніяких додаткових коштів від позивача він не отримував і не зобов"язувався повернути позивачу отриманий аванс в іноземній валюті в сумі 30000 доларів США. Боргові зобов"язання, які виникли відповідно до укладеного попереднього договору купівлі-продажу від 11.04.2008 року вирішені між ним і позивачем, що підтверджується рішенням від 04.04.2012 року колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області, згідно якого на користь позивача стягнута сума боргу в сумі 240000 гривень, в т.ч. 150000 гривень.Дане рішення виконано ВДВС Генічеського РУЮ Херсонської області. Дані обставини просить суд врахувати при вирішенні виникшого спору, та задовольнити позов частково, а саме відносно стягнення 20000 гривень. Представник відповідача [PERSON] дав аналогічні пояснення. Також просив задовольнити позов частково в частині стягнення з відповідача 20000 гривень, а в іншій частині відмовити. Суд вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши докази надані сторонами вважає встановленими наступні обставини і відповідні їм правовідносини. 11 квітня 2008 року між позивачем і відповідачем було укладено попередній договір купівлі-продажу об"єкту нерухомості-хлібопекарні, що знаходиться за адресою [ADDRESS], який був нотаріально посвідчений.Відповідно до умов даного договору позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 150000 гривень, що становило в іноземній валюті 30000 доларів США відповідно офіційного курсу гривні до долару 1 долар США становив 5 гривень. Також умовами договору було передбачено дату укладення основного договору купівлі-продажу об"єкту нерухомості до 11 квітня 2009 року. Протягом даного часу відповідач повинен був підготувати та зібрати документи необхідні для укладення договору купівлі-продажу, виготовити технічну документацію. Відповідно до умов попереднього договору продовження терміну для укладення договору купівлі-продажу допускається за додатковим погодженням питання між стронами, яке має бути оформлено відповідною нотаріально посвідченою угодою.У визначені додатковою угодою строки відповідач не виконав прийняті зобов"язання,у зв"язку з чим 11 квітня 2009 року відповідач надав позивачу письмову розписку якою фактично підтвердив отримання від позивача коштів в сумі 30000 доларів США 11 квітня 2008 року, що становило на момент отримання коштів 150000 гривень. Також підтвердив наданою письмовою розпискою укладення попереднього договору.На момент написання розписки відповідачем від 11.04.2009 року грошові кошти позивачем відповідачу не надавались, що підтвердив в судовому засіданні свідок [PERSON], дані обставини не заперечував і позивач [PERSON] Однак позивач наполягав, що письмовою розпискою відповідач підтвердив свої боргові зобов"язання, а саме про повернення отриманих 11.04.2008 року в сумі 30000 доларів США. Також в судовому засіданні встановлено, що відповідно до письмових розписок від 07.07.2013 і 16.07.2013 року відповідач отримав від позивача 20000 гривень, однак отримані кошти не повернув, що не заперечували в судовому засіданні сторонами. У відповідності до ст.ст.1046,1047,1049,1050 ЦК України за договором позики одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші предмети, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої є якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а коли позикодавцем є юридична особа- незалежно від суми.На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред"явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред"явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов"язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього кодексу. У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. Згідно ст.635 ч.2, 3 ЦК України сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором,повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані просроченням.Зобов"язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку / у термін/, встановленого попереднім договором. В судовому засіданні найшло своє підтвердження, що спір відносно повернення коштів отриманих відповідачем відповідно до попереднього договору від 11.04.2008 року між сторонами вирішено, по даному спору винесено рішення колегією суддів судової палати в цивільних справах 04.04.2012 року. Відповідно до ст.1053 ЦК України за домовленністю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов"язанням. Заміна боргу позиковим зобов"язанням проводиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики. Суд дослідивши письмову розписку від 11.04.2009 року та доводи сторін відносно новації боргу у позикове зобов"язання вважає, що виходячи із умов даної розписки фактично не відбулася заміна боргу позиковим зобов"язанням.Дана письмова розписка не підтверджує домовленності сторін з цього приводу, а саме що відповідач прийняв на себе зобов"язання повернути позивачу 30000 доларів США, оскільке таке зобов"язання відсутнє, також відсутній строк повернення боргу, що являється обов"язковим відповідно до договору позики. Спір відносно повернення коштів в сумі 150000 гривень між сторонами вирішено. З урахуванням вищезазначеного суд вважає, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення коштів в сумі 20000 гривень, оскільки вони законні і обгрунтовані і не оспорюються відповідачем.. У відповідності до ст.88 ч.1 ЦПК України примусовому стягненню підлягають понесені позивачем судові витрати в сумі 243 гривні 60 копійок, пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного і

Outcome: partial