Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до Яготинського районного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, в котрій після вточнення позовних вимог зазначено, що 14 червня 2012 року в м. Яготин Київської області між ним та [PERSON] укладено договір позики серії ВРС № 588846, посвідчений приватним нотаріусом Яготинського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], згідно якого він передав у власність [PERSON] грошові кошти в сумі 65 000 грн. без нарахування відсотків. Зазначену суму останній зобов"язаний був повернути до 01.02.2013 року у м. Яготин Київської області. Згідно п.2 вищевказаного договору грошові кошти, які є предметом цього договору, передані ним та одержані [PERSON] до підписання цього договору. Крім того, п.5 договору встановлено, що у разі, коли [PERSON] не поверне позичені гроші до зазначеного строку (тобто до 01.02.2013 року) він вправі пред"явити цей договір до стягнення в порядку і строки, передбачені чинним законодавством України. При цьому, в частині другій цього пункту зазначено, що якщо [PERSON] своєчасно не поверне суму позики, то він зобов"язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Він неодноразово звертався (по телефону) до [PERSON] з проханням повернути передбачену договором грошову суму, але останній перестав відповідати на телефонні дзвінки і він змушений був звернутися з даного приводу до правоохоронних органів (прокуратури Яготинського району Київської області) за захистом своїх майнових прав. Прокурором Яготинського району Київської області листом від 08.10.2014 року вих. № 265/2652 його заяву про вчинення [PERSON] щодо нього кримінального правопорушення було направлено начальнику Яготинського РВГУ МВС України в Київській області для внесення відомостей до ЄРДР та організації досудового розслідування. Розглянувши матеріали перевірки за фактом не повернення [PERSON] коштів в сумі 65 000 грн., старший о/у СКР Яготинського РВГУ МВС України в Київській області дійшов висновку про відсутність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України, а вбачаються цивільно-правові відносини. В силу ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов"язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, тобто боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Така ж умова передбачена п.5 Договору позики. Тому, з урахуванням наведеного, крім загальної суми боргу установленого договором позики у розмірі 65 000 грн, з боржника підлягають до стягнення і збитки, понесені з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 16 427 гривень 74 копійки та 3 відсотки річних, що складає 5 016 гривень 57 копійок. В судовому засіданні представник позивача підтримав ппозовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. В телефонограмі до суду просив розглядати справу у його відсутності, позов визнав частково в частині стягнення з нього 65 000 гривень. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). В силу ч.1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов"язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. В силу ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа,-незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов"язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. З договору позики, укладеного 14 червня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] (а.с.6) вбачається, що згідно п.1 договору, розмір позики за договором становить 65000 грн. без нарахування відсотків, строк повернення позики -до 1 лютого 2013 року. При порушенні [PERSON] строку повернення позики, установленого п. 5 Договору, [PERSON] вправі пред"явити цей договір до стягнення в порядку і строки передбачені чинним законодавством України. Якщо [PERSON] своєчасно не поверне суму позики, то він зобов"язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. З акту огляду МСЕК та пенсійного посвідчення (а.с.7-8) вбачаєтьс, що [PERSON], [INFO] є інвалідом 1 групи по зору загального захворювання, довічно та потребує стороннього догляду. З висновку ст. о/у СКР Яготинського РВГУ МВС України в Київській області від 23.10.2014 року та повідомлення Яготинського РВГУ МВС України в Київській області від 19.11.2014 року, адресованого [PERSON] (а.с.10-11) вбачається, що в діях [PERSON] відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України, а вбачаються цивільно-правові відносини. З розрахунку збитків від інфляції (а.с.12-13) та коригування невиплаченої суми згідно індексів інфляції (а.с.30) вбачається, що збитки від інфляції за весь час прострочення становлять 81 427 гривень 74 копійки, 3 відсотки річних від простроченої суми складає 5016,57 грн. (65000 х 3% /100% /365днів х 939 днів). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що 14 червня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Яготинського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] Згідно вказаного договору позивач передав відповідачу у власність кошти в сумі 65 000 гривень, який у свою чергу зобов"язувався повернути борг до 1 лютого 2013 року в м. Яготин Київської області. Проте, [PERSON] взяті на себе зобов"язання за договором позики не виконав. Сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення становить 81 427 гривень 74 копійки, 3 відсотки річних від простроченої суми складає 5016,57 грн. (65000 х 3% /100% /365днів х 939 днів). Загальна сума заборгованості відповідача за договором позики складає 86 444 гривні 31 копійку. Враховуючи, що відповідач не виконав взяті на себе зобов"язання за договором позики, суд вважає, що вимоги позову грунтуються на законі та підлягають до задоволення.

Outcome: approved