Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

Позивач звернулася до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом. Позов мотивовано тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01.10.2018 року, актовий запис № 102. За життя від імені [PERSON] на користь позивача посвідчено заповіт державним нотаріусом Другої лохвицької державної нотаріальної контори 11.07.2008 року за реєстровим № 1217. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді права власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При зверненні позивача до нотаріальної контори по питанню отримання свідоцтва про право на спадщину на квартиру, постановою Другої лохвицької державної нотаріальної контори від 25.11.2019 року було відмовлено в оформленні спадщини в зв"язку з неможливістю встановити факт родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем, а також в зв"язку з тим, що на квартиру існує два правовстановлюючі документи - Свідоцтво на право власності на житло, видане 7 дистанцією цивільних споруд Полтавського відділення Південної залізниці 20 серпня 1996 року, на 1/2 частку у праві спільної сумісної власності на квартиру та Рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 04.04.2008 року про право власності на цілу квартиру. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просить суд винести рішення, яким встановити факт, що [PERSON] є її матір" ю , визнати за позивачем право власності на квартиру загальною площею 35 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з"явилася, подала заяву про підтримання позовних вимог, справу просить розглядати без її участі. Відповідач, Заводська міська рада Лохвицького району Полтавської області, на розгляд справи не направила свого представника, але надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі її представника, не заперечує щодо задоволення позову. Третя особа: Друга лохвицька державна нотаріальна контора в судове засідання не з"явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечує. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01.10.2018 року, актовий запис № 102. За життя від імені [PERSON] на користь позивача посвідчено заповіт державним нотаріусом Другої лохвицької державної нотаріальної контори 11.07.2008 року за реєстровим № 1217. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді права власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При зверненні позивача до нотаріальної контори по питанню отримання свідоцтва про право на спадщину на квартиру, постановою Другої лохвицької державної нотаріальної контори від 25.11.2019 року було відмовлено в оформленні спадщини в зв"язку з неможливістю встановити факт родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем, а також в зв"язку з тим, що на квартиру існує два правовстановлюючі документи - Свідоцтво на право власності на житло, видане 7 дистанцією цивільних споруд Полтавського відділення Південної залізниці 20 серпня 1996 року, на 1/2 частку у праві спільної сумісної власності на квартиру та Рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 04.04.2008 року про право власності на цілу квартиру. Так, в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Заводської міської ради 01.10.2018 року у графі "Прізвище" записано - " [PERSON] "; в свідоцтві про народження [NUMBER] , видане Сталінською селищною радою депутатів трудящих Лохвицького району Полтавської області 19.05.1960 року у графі "Громадянка" записано - " [PERSON] ", народилася [INFO] , у графі мати записана - " [PERSON] "; Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00024680726, дата формування: 25.11.2019 року за параметрами запиту дитини [PERSON] , дата народження [INFO] ", до Державного реєстру актів цивільного стану громадян внесено реєстраційний запис, параметрами якого є : "Відомості про дитину" у графі "Прізвище , власне ім"я, по батькові" записано - " [PERSON] ", відомості про матір записано - " [PERSON] "; Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00024680797, дата формування 25.11.2019 року , за параметрами запиту нареченої " [PERSON] ", дата народження [INFO] ", до Державного реєстру актів цивільного стану громадян внесено реєстраційний запис , параметрами якого є відомості про наречену - в графі "Прізвище до реєстрації шлюбу" записано - " [PERSON] ". Дійсно, розбіжності в написанні прізвища " [PERSON] " - "[PERSON]" - " [PERSON] " виникли в результаті невірного перекладу з російської на українську мову. Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт. Відповідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995р., суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії. Встановлення факту родинних відносин з [PERSON] необхідно [PERSON] для оформлення її спадкових прав. Згідно ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. На запит суду, державний нотаріус Другої Лохвицької державної нотаріальної контори ГТУЮ у Полтавській області, надала інформаційну довідку зі СР (заповіти/спадкові договори), інформаційну довідку зі СР (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), відповідно до якої після смерті [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа 19.12.2018 року за № 167/2018. Від імені спадкодавця посвідчено заповіт державним нотаріусом Другої лохвицької державної нотаріальної контори 11.07.2008 року за реєстровим № 1217. Згідно довідки Заводської міської ради Лохвицького району від 09.12.2019 року [PERSON] проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] з 12.10.1979 року по день смерті [INFO] . Звернувшись до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок, позивачем надано відповідні докази того, що на сьогоднішній день існують реальні перешкоди у оформленні її спадкових прав, оскільки неможливо встановити ступінь споріднення між спадкодавцем та спадкоємцем та існують два правовстановлюючі документи на квартиру. Відповідно до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Разом з цим при розгляді спору між сторонами суд вважає, що заслуговують на увагу слідуючі норми законодавства. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст. 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. З огляду на вказані норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, так як не порушують чиї-небуть права чи інтереси.

Outcome: approved