Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] , третя особа: Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація, КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва", про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та про зняття з реєстраційного обліку в квартирі. Як вбачається зі змісту позовної заяви, в обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що кв. [ADDRESS] , згідно ордера №3182 у 1992 році була надана ій, як службова, на сімью з п"ти осіб - її, чоловіка та трьох дітей. [INFO] народився син у дочки позивачки - відповідачки [PERSON] - [PERSON] , який також був зареєстрований у спірній квартирі. З 2003 року дочка з онуком не проживають у квартирі, за останній рік жодного разу не з"явились у квартирі, проживають за межами України та не мають наміру повертатись.Оскільки відповідачка з сином довгий час у спірній квартрі не проживають без їх такими, що втратили право на користування нею. Крім того, позивачка просить також звільнити її від сплати судового збору, у зв`язку із скрутним матеріальним становищем. 22.01.2019 року протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями визначено головуючою суддею Величко Т.О. 23.01.2019 року ухвалою судді позов залишено без руху та надано позивачці строк для усунення недоліків. 01.03.2019 року ухвалою судді, після усунення позивачкою недоліків, відкрито провадження у справі та призначене підготовче сужове засідання. У судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідачі у судове засідання не з"явились, про судові засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується конвертами, які повернулись на адресу суду за закінченням терміну зберігання. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористались. Документів, що підтверджують поважність причин їх відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло, а тому суд вбачає за можливе проводити розгляд справи у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Представники 3-іх осіб до суду не з"явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що службова кв. [ADDRESS] не приватизована, згідно ордеру №3132 від 31.03.1992 року, виданого виконавчим комітетом Ленінградськох районної Ради народних депутатів була надана [PERSON] на сім"ю з п"яти осіб - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). Відповідно до наданої суду копії свідоцтва про смерть, [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON] (а.с.14). Із довідки форми № 3 ЖЕК № 3 від 27.02.002 року вбачається, що в кв. [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Згідно актів, затверджених начальником ЖЕД - 2 КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва" від 11.06.2018 року, 17.08.2018 року, та 30.11.2018 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] у кв. [ADDRESS] не проживають з 2003 року (а.с.68-70). Судом встановлено, що відповідачі не надали суду докази, а також не повідомили про підстави звільнення від доказування, що їм чинилися перешкоди у користувнні квартирою [ADDRESS] . Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`ясніє особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частина 1 ст.16 ЦК України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч.1ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяг із них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Відповідно до ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не можу грунтуватися на припущеннях. Згідно ст.ст. 71, 72 ЖК Української РСР право користування житловою площею за наймачем зберігається протягом шести місяців. Якщо особа відсутня по місцю реєстрації без поважних причин більше вказаного терміну, вона може бути визнана судом такою, що втратила користування жилим приміщенням. Таким чином, аналізуючи наявні докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, оскільки відповідачі, втратили право користування цим жилим приміщенням після того як залишили квартиру та виїхали. Реєстрація відповідачів у квартирі на даний час чинить позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні спірною квартирою, в зв`язку з чим права підлягають захисту в судовому порядку, а тому суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги в цій частині. Що стосується позовних вимог про зобов`язання третьої особи зняти відповідачів з реєстраційного обліку, то слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). З урахуванням викладеного вище суд вважає, що вимоги позивачки про зобов`язання третьої особи зняти відповідачів з реєстраційного обліку є передчасними та такими, що не відповідають обраному способу захисту, а тому в їх задоволенні повинно бути відмовлено, оскільки рішення суду про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням і є підставою для зняття відповідачів з реєстраційного обліку. Щодо заяви позивачки про звільнення її від сплати судового збору у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, слід зазначити наступне. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати. Зважаючи на матеріальне становище позивачки, враховуючи, що обсяг його щомісячних доходів є нижчим за розмір прожиткового мінімуму, що підтверджується Довідкою про розмір пенсії (а.с.21) та вона є інвалідом ІІІ групи (а.с.19), суд вважає за можливе звільнити позивачку від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial