Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

У грудні 2018 року позивач звернулась до Ржищівського міського суду Київської області із вказаним позовом, посилаючись на те, що рішенням Ржищівського міського суду Київської області від 18 жовтня 2011 року розірвано шлюб між сторонами. Від шлюбу сторони мають троє спільних дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Крім того, рішенням Ржищівського міського суду у справі №2-126/11 було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 911 грн. на кожного. 17 червня 2015 року Ржищівським міським судом Київської області з [PERSON] було стягнуто пеню за несвоєчасну сплату аліментів за період з вересня 2011 року по березень 2015 року в сумі 60 000 грн. та суму індексації на аліменти в розмірі 4 730 грн. 88 коп., яке не було виконане. За зверненням державного виконавця ВДВС Ржищівського МУЮ 17 червня 2014 року Ржищівський міський суд Київської області ухвалив тимчасово обмежити громадянина України [PERSON] у праві виїзду за межі України до моменту фактичного виконання зобов'язання за виконавчими листами, виданими Ржищівським міським судом Київської області 31 жовтня2011 року у справі № 2-126/2011. З довідки-розрахунку від 30 листопада 2018 року № 2467, виданої Ржищівським міським ВДВС ГТУЮ у Київській області вбачається, що заборгованість [PERSON] по виконавчому листу № 2-126/2011 про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] станом на 30 листопада 2018 року складає 79 044,44 грн. З довідки-розрахунку від 30 листопада 2018 року № 2468, виданої Ржищівським міським ВДВС ГТУЮ у Київській області вбачається, що заборгованість [PERSON] по виконавчому листу № 2-126/2011 про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON] станом на 30 листопада 2018 року складає 79 044,44 грн. З довідки-розрахунку від 30 листопада 2018 року № 2469, виданої Ржищівським міським ВДВС ГТУЮ у Київській області вбачається, що заборгованість [PERSON] по виконавчому листу № 2-126/2011 про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] станом на 30 листопада 2018 року складає 79 044,44 грн. Посилаючись на формулу обрахування пені, що зазначена у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц, позивач зробила розрахунок пені за вказаною формулою та визначила, що розмір пені на кожну дитину становить 79 044,44 грн. При цьому згідно ч. 1 ст. 196 СК України сума пені не може бути більшою, ніж 100 % заборгованості по аліментам. Позивач просила стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за несплату аліментів : - на утримання сина [PERSON], по виконавчому листу № 2-126/2011 від 31 жовтня 2011 року у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з вресня 2011 року по жовтень 2018 року включно, у сумі 79 044,44 грн; - на утримання дочки [PERSON], по виконавчому листу № 2-126/2011 від 31 жовтня 2011 року у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з вресня 2011 року по жовтень 2018 року включно, у сумі 79 044,44 грн; - на утримання сина [PERSON], по виконавчому листу № 2-126/2011 від 31 жовтня 2011 року у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з вресня 2011 року по жовтень 2018 року включно, у сумі 79 044,44 грн; що в загальному на трьох дітей складає 237 133,32 грн. У судове засідання позивач не з'явилась, подавши заяву, у якій підтримала позовні вимоги, просила розглядати справу без її участі. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду в силу ст. 128-130 ЦПК України вважається повідомленим належним чином, а саме: шляхом надсилання повістки на поштову адресу відповідача та шляхом розміщення оголошення про виклик на сайті суду, причини неявки суду не відомі, заяви про розгляд справи без його участі не надіслав. Судом встановлено нижчезазначене. 18 жовтня 2011 року сторони розірвали шлюб, що підтверджується рішенням Ржищівського міського суду Київської області від 18 жовтня 2011 року (а.с. 20). 18 жовтня 2011 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання трьох малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON] в розмірі 911 грн. на кожного, що підтверджується рішеням Ржищівського міського суду Київської області від 18 жовтня 2011 року (а.с. 21). Відповідно до рішення Ржищівського міського суду Київської області від 17 червня 2014 року подання державного виконавця було задоволено та тимчасово обмежено громадянина України [PERSON] у праві виїзду за межі України до моменту фактичного виконання зобов'язання за виконавчими листами (а.с. 22). 17 червня 2015 року згідно рішення Ржищівського міського суду Київської області з [PERSON] стягнуто пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання трьох дітей у розмірі 60 000 грн. та індексацію на аліменти в розмірі 4 730 грн 88 коп (а.с. 23-27). [PERSON] допустив заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], яка за період з вересня 2011 року по листопад 2018 року становить 79 044,44 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком від 30 листопада 2018 року № 2467, виданою Ржищівським міським відділом ДВС ГТУЮ у Київській області (а.с. 28-30). [PERSON] допустив заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], яка за період з вересня 2011 року по листопад 2018 року становить 79 044,44 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком від 30 листопада 2018 року № 2468, виданою Ржищівським міським відділом ДВС ГТУЮ у Київській області (а.с. 31-33). [PERSON] допустив заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], яка за період з вересня 2011 року по листопад 2018 року становить 79 044,44 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком від 30 листопада 2018 року №2469, виданою Ржищівським міським відділом ДВС ГТУЮ у Київській області (а.с. 34-36). Вирішуючи питання про стягнення розміру пені суд виходить з такого. Статтею 180 СК України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Статтею 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Судом встановлено, що відповідно до рішення Ржищівського міського суду Київської області від 17 червня 2015 року з відповідача було стягнуто заборгованість по виплаті аліментів та пеню за період з вересня 2011 року по лютий 2015 року включно. Таким чином, задоволенню підлягають позовні вимоги щодо стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період з березня 2015 року по листопад 2018 року. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+.(An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Такий правовий висновок містить постанова Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц. Отже, застосувавши спосіб нарахування розміру неустойки, викладений в наведених вище правових висновках, та вимоги ст 196 СК України, суд приходить до висновку, що розмір пені на трьох дітей за період з березня 2015 року по жовтень 2018 року становить 90 189 гривень, тобто 30 063 (тридцять тисяч шістдесят три) гривні на кожну дитину. Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального або сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Враховуючи викладене вище, беручи до уваги матеріали справи, з яких не можливо встановити матеріальний та сімейний стан відповідача, крім того, відповідачем не подано доказів про те, що заборгованість зі сплати аліментів виникла не з його вини, та не подано доказів, які б могли бути взяті до уваги судом при визначенні розміру неустойки (пені), зменшення розміру пені тощо, тому, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] підлягають до задоволення у повному обсязі. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру (п. 1.2 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір"), що складає 768 грн 40 коп.

Outcome: partial