Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу із відповідачем, зареєстрованого між ними 05 травня 1990 року у виконавчому комітеті Новоселицької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, актовий запис № 6. Позов обгрунтовано тим, що у них з відповідачем є повнолітня дитина, спільне подружнє життя не склалося через зраду з іншою жінкою, шлюбні відносини припинено з 23.03.2015 року, спільне господарство не ведеться, подальше спільне проживання і збереження шлюбу неможливі. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю, будучи допитаною в якості свідка, в судовому засіданні 26.06.2015 року пояснила, що у неї з відповідачем є повнолітня дочка, неповнолітніх дітей немає. З 23.03.2015 року вони з відповідачем проживають окремо, з цього часу не ведуть спільне господарство та не підтримують подружні відносини. Причиною розпаду сім"ї виступила подружня зрада. Вона з відповідачем не спілкується та не бажає спілкуватися. Відповідач не погоджується на розірвання шлюбу через органи РАЦСу. Збереження сім"ї вважає неможливим. Відповідач в судовому засіданні 26.06.2015 року проти позову заперечив та, будучи допитаним в якості свідка, пояснив, що подружньої зради не було. У їхній сім"ї виник конфлікт. Із березня 2015 року вони не проживають разом. Позивач проживає у своєї матері. З цього часу вони не ведуть спільного господарства та не підтримують подружні відносини. Позивач не бажає зберігати сім"ю та спілкуватися з ним, відповідачем. Він вживає заходи до примирення, проте безрезультатно. Ухвалою суду від 26.06.2015 року за клопотанням відповідача сторонам було надано тримісячний термін для примирення та збереження сім"ї. В судовому засіданні 17.11.2015 року після закінчення наданого судом терміну для примирення подружжя, позивач зазначила, що примирення з відповідачем не відбулося, збереження шлюбу є неможливим. Просить суд позов задовольнити. Відповідач, будучи у відповідності до положень ст. 74 ЦПК України повідомленим про день, час та місце розгляду справи, після відновлення провадження у справі у судове засідання не з"явився. Рекомендовані поштові відправлення з повістками про виклик відповідача, які направлялися на адресу його місця проживання, зареєстровану у встановленому законом порядку, повернулися до суду за закінченням терміну зберігання. За таких обставин, також враховуючи те, що відповідач надавав пояснення по суті позовних вимог в судовому засіданні в якості свідка, жодних клопотань від відповідача до суду не поступило, як пояснила позивач в судовому засіданні примирення між сторонами не відбулося, суд прийшов до висновку про продовження розгляду справи у відсутності відповідача. Заслухавши пояснення сторін, допитаних як свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до таких висновків. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами було зареєстровано 05 травня 1990 у виконавчому комітеті Новоселицької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, актовий запис № 6, що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с. 4). Від шлюбу у сторін є повнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Сторони з березня 2015 року проживають окремо та не ведуть спільного господарства. З цього часу сторони не підтримують подружні відносини. Дані обставини стверджуються поясненнями сторін в судовому засіданні 26.06.2015 року, допитаних як свідків, та дослідженими судом письмовими доказами. Позивач в судовому засіданні 17.11.2015 року пояснила, що наданий судом термін для примирення не дав позитивного результату, тому вона наполягає на розірванні шлюбу. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Стаття 112 Сімейного кодексу України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Як встановлено судом розлад в сім"ї сторін виник у березні 2015 року та носить стійкий характер, на протязі цього часу сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружні відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу, під час наданого судом сторонам строку для збереження сім"ї примирення між ними не відбулося, тому з огляду на наведене, враховуючи відсутність у сторін неповнолітніх дітей, суд вважає, що збереження шлюбу є недоцільне, оскільки шлюб існує формально, подальше його збереження суперечило б інтересам позивача, тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв"язку з тим, що позивачем при зверненні до суду понесено витрати по сплаті судового збору, що стверджується квитанцією (а.с. 1), то з відповідача слід стягнути на користь позивача 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved