Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Заявниця, звернувшись до суду з даною заявою, посилається на те, що є власником земельної ділянки для індивідуального будівництва площею 0,06 га по [ADDRESS] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІФ № 17-2-004397. Вказаний документ було видано на підставі рішення виконкому Коломийської міської ради народних депутатів № 50 від 16 лютого 1994 року. Однак, у зазначених документах невірно зазначено її дошлюбне прізвище, а саме : вказано " [PERSON] " замість правильного " [PERSON] ", що позбавляє її права в повній мірі розпоряджатись належним їй майном. Просить суд, в зв"язку з виниклими обставинами, встановити факт належності їй вказаного Державного акту на право власності на земельну ділянку. Заявниця в судове засідання не з"явилась, подала письмову заяву, в якій заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити, а справу розглянути у її відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання також не з`явився, подав письмове клопотання про слухання справи у його відсутності, заявлені вимоги визнає в повному обсязі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пункт 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІФ № 17-2-004397, виданого на підставі рішення виконкому Коломийської міської ради народних депутатів № 50 від 16 лютого 1994 року, [PERSON] є власником земельної ділянки для індивідуального будівництва площею 0,06 га по [ADDRESS] Однак, у вказаних документах прізвище власника містить неточності у написанні однієї букви. Так, у рішенні виконавчого комітету Коломийської міської ради від 13.12.1992 р. № 386 "Про надання земельних ділянок у безстрокове користування для будівництва індивідуальних житлових будинків", таку земельну ділянку розміром 600 кв.м. по [ADDRESS] ( за рахунок земель запасу) для будівництва індивідуального житлового будинку надано гр. [PERSON] (а.с. 8). Із копії Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, складеного 11 серпня 2017 року за № 00018513174 та із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 30 квітня 1996 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 126 (а.с.4, 5), з присвоєннням дружині прізвища - [PERSON] . Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має юридичне значення для заявника, так як дозволить оформити спадкові права. З огляду на вищенаведені письмові докази та беручи до уваги заяви сторін, суд приходить до висновку, що заявниця є власником вищевказаної земельної ділянки, а до виниклих обставин призвела неуважність відповідної посадової особи, яка оформляла рішення виконкому Коломийської міської ради № 50 від 16 лютого 1994 року, на підставі якого було видано Державний акт на право власності на землю серії ІФ № 17-2-004397 від 27 травня 1995 року, а тому виходячи із того, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цих фактів, суд вважає за можливе задовольнити дану заяву. На підставі наведеного та

Outcome: approved