Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

20 травня 2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] суму основного боргу по договору в сумі 1200грн. та 3% річних від простроченої суми в розмірі 112,80грн. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 12.10.2009р. між ним та [PERSON] було укладено договір найма квартири в [ADDRESS]. Згідно даного договору в якості гарантійного платежу за ремонт (у разі його необхідності після його проживання) передав [PERSON] суму в розмірі 1200грн. 13.06.2011р. ним було сплачено 1885грн., з них 1200грн. гарантійний платіж та 685грн. - залишкова частина для покриття вартості ремонту розрахованою відповідачем, за шкоду нанесену квартирі за час його проживання. Влітку 2013р. [PERSON] повідомила про розпочату продаж квартиру та запропонувала йому придбати її. Для продажу квартири відповідач замінила одне старе вікно на пластикове. інші були поміняні ним самим. 10.08.2013р. [PERSON] вручила йому вимогу про негайне виселення. 16.08.2013р. він виїхав з квартири. Суму гарантійного платежу йому так і не повернули. в зв"язку з чим він вимушений звернутися до суду. 14.08.2014р. в судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з [PERSON] суму основного боргу по договору в сумі 1200грн. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та надала письмові заперечення, згідно яких вона дійсно в період часу з 12.10.2009р. по 12.06.2011р. здавала квартиру [PERSON] Згідно договору позивач сплатив їй 1200грн. в якості гарантійного платежу за збереження квартири та майна. що знаходиться в ній і 600 грн. за проживання за місяць наперед. 12.05.2011р. [PERSON] попередив її, що він припиняє договір оренди і через місяць з"їжджає. У зв"язку з цим вона пред"явила йому претензію по ряду пошкоджень майна і самої квартири на суму, що значно перевищує 1200грн. Після обговорення вона та [PERSON] прийшли до взаємної згоди. що сума грошей, необхідна на усунення пошкоджень, становить 1885грн. Так як 1200грн. були передплачені, то позивач доплатив їй залишок в розмірі 685грн. Провівши прибирання та ремонт житла, вона дала оголошення на здачу квартири в оренду в липні 2011р. До неї звернулась дружина позивача [PERSON] і попросила впустити її в квартиру з двома дітьми. Пізніше в квартирі з сім"єю став проживати позивач. але грошей від нього вона не отримувала. Вважає, що сума гарантійногоплатежу за збереження квартири та майна в сумі 1200грн. за договором найму квартири повністю прийнята до оплати за руйнування, завдані [PERSON] в період мешкання з 12.10.2009р. по 12.06.2011р. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступних підстав: [PERSON] являється власником квартири по [ADDRESS] 12 жовтня 2009 р. між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір найма квартири по [ADDRESS] строком на 12 місяців. Згідно п. 2.1 договору найму, розмір плати за найм квартири становить 600 гривень. Також, згідно п. 2.2 договору найму, сума в розмірі 1200грн. в якості гарантійного платежу за ремонт, сантехніку, газову колонку та плиту, холодильник, телевізор меблі. Відповідно до п.2.5 в момент підписання договору наймач передає наймодателю суму в розмірі 1800грн. Увідповідності до ст. 10 ЦПК України, позивач повинен довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 57-60 ЦПК України зазначені ним обставини. Свідки [PERSON] та [PERSON], сусіди відповідача, пояснили, що дійсно сім"я [PERSON] із 4-х осіб наймали квартиру у відповідача за вказаною адресою. В червні 2011р. сім"я виїхала із вказаної квартири. Влипні 2011р. [PERSON], дружина позивача, сама звернулась до [PERSON], про здачу квартири для проживання. [PERSON] разом з двома дітьми вселилась в квартиру відповідача. Після вселення, грошей в сумі 1200грн., як гарантійний платіж за зберігання майна в квартирі не сплачувала. В судовому засіданні позивачем не надано докази, що ним в 2014р. були повторно сплачені грошові кошти в розмірі 1200грн., як гарантійний платіж за збереження майна в квартирі відповідача. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить вважає, що позивачем не надані докази в підтвердження своїх позовних вимог, крім того вимоги позивача не грунтуються на діях цивільного законодавства, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed