Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

У квітні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» (далі-Банк) звернулося до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 11 лютого 2009 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором, допустив заборгованість, яка станом на 16 березня 2020 року складає 29 614,59грн., з яких: 19 361,81грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 1999,80грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно з ст. 625 ЦК України, 6366,57грн. - нарахована пеня, а також штрафи - 500,00грн. (фіксована частина) та 1386,41грн. (процентна складова). Просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, у якій позов підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення за місцем реєстрації судового виклику рекомендованим листом з повідомленням, яку вручено особисто. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 11 лютого 2009 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н шляхом підписання сторонами анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 15 000,00грн. на платіжну картку "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 %, тобто щомісячна базова ставка за тратами становила 2,5%, з розрахунку 360 днів у році, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 19). За несвоєчасне погашення заборгованості позичальник має сплатити пеню: пеня (1)=(базова процентна ставка по договору)/30-нараховується за кожний день прострочки кредита; пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30грн. у місяць, нараховується 1 раз в місяць, за наявності прострочки по кредиту або процентам 5 та більше днів за виникнення прострочки від 50грн. і більше. Штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань нараховується у розмірі 500грн. + 5% від суми позову. Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджено випискою по рахунку (а.с. 12-15). Строк дії кредитної картки - до 04/21 (а.с. 17). Відповідач належним чином умов договору не виконував. На погашення кредитних коштів оплату проводив частково та з порушенням термінів. Позивач надав розрахунок, за яким станом на 16 березня 2020 року складає 29614,59грн., з яких: 19361,81грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 1999,80грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно з ст. 625 ЦК України, 6366,57грн. - нарахована пеня, а також штрафи - 500,00грн. (фіксована частина) та 1386,41грн. (процентна складова). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи, що кредитним договором передбачено відповідальність за одне й те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов`язань, то на дотримання наведених положень Конституції України правомірним буде стягнення лише штрафу. Також, банк пред"явив вимогу про стягнення з відповідача відсотків на прострочений кредит згідно зі ст. 625 ЦК України у сумі 1999,80грн. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З розрахунку заборгованості слідує, що банк нарахував відсотки на прострочений кредит згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України з розрахунку 84,00 % річних з посиланням на п.2.1.1.2.12 Умов та Правил надання банківських послуг. Однак, позивачем не надано доказів що витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які додані позивачем до позовної заяви, містить підпис позичальника, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів, нарахованих на прострочений кредит згідно з ст. 625 ЦК України. За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Згідно з розрахунком заборгованості (а.с. 11) банк нарахував відсотки у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України на суму простроченого грошового зобов"язання за простроченим тілом кредиту у розмірі 1999,80грн., за період з 01.02.2020 року по 16.03.2020 року. Однак, в рахунок стягнення процентів в зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань відсотки відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України підлягають стягненню в сумі 71,61грн. (19361,81грн. - прострочена заборгованість х 3% х 45 днів (період з 01.02.2020 року по 16.03.2020 року)/365). Таким чином, позовні вимоги підлягають до задоволення в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 19361,81грн., 500,00грн штраф (фіксована частина) та 968,09грн. (процентна складова), 3% річних в сумі 71,61грн., а всього 20901,51грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial