Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Вимоги позову мотивовано тим, що з [PERSON] [INFO] позивачка [PERSON] уклала шлюб 4 жовтня 1986 р. Проживали одною сім"єю, вели спільне господарство. 25 листопада 1988 року за спільні кошти позивачка із своїм чоловіком купили житловий будинок у гр. [PERSON], який розташований в с. В.Комяти вул. Партизанська 22 згідно Договору купівлі-продажу зареєстрованого в реєстрі за №108 Великомятської сільради. Будинок було зареєстровано на чоловіка позивачки [PERSON] У вищевказаному будинку позивачка проживали разом із своїм чоловіком [PERSON], як одна сім"я. 18 07.2011 року чоловік позивачки- Кобаль І.М. помер. В будинку проживає позивачка по даний час, користується всім майном, розпоряджаюсь ним на свій розсуд. Фактично позивачка [PERSON] прийняла спадщину за померлим чоловіком, однак звернувшись до Виноградівської нотаріальної контори з заявою про право на спадщину за законом після померлого чоловіка позивачка отримала відмову в зв»язку з тим, що не може представити оригінал празовстновлюючого документу на будинок, який не зберігся, а видані позивачці копіїї документу куплі-продажу нотаріус не бере до уваги. Те, що будинок було зареєстровано на чоловіка позивачки підтверджується копією Договору купівлі-продажу, Довідкою №868 від 22 листопада 1988 року про право особистої власності робітника або службовця на жилий будинок, що видається в звязку з відчуженням будинку або його частини. Згідно довідки №328 від 28.04.2016 року Виноградівського РБТІ, спадковий будинок з надвірними будівлями в с. В.Комяти вул. Партизанська №22, Виноградівського району будівництвом завершений, загальна корисна площа житлового будинку становить 46,8 кв.м., в тому числі житлова площа 33,3 кв.м. будинок зареєстровано за моїм чоловіком [PERSON] Відповідач по справі [PERSON], являється сином позивачки, на спадщину не претендує, заяви на її прийняття не подавав, фактично проживає в [INFO]. Позивачка [PERSON], про день, час і місце розгляду справи будучи належним чином повідомлена в судове засідання не з"явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений належним чином своєчасно, в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що вимоги заявленого позову підтримує повністю. Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.169 ЦПК України необовязковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів і приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй позовній заяві, відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.174 ЦПК України визнання ними позову прийнято судом. Згідно з вимогами ст.55 Конституції України та ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його цивільних прав і обов»язків. Частиною 1 ст.3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів. При здійсненні правосуддя (ст.4 ЦПК) у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Завданнями цивільного судочинства (ст.1 ЦПК) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Так, оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст.57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.ст.10,11,59,60,61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущення, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. В судовому засіданні встановлено, що що з [PERSON] [INFO] позивачка [PERSON] уклала шлюб 4 жовтня 1986 р. Проживали одною сім"єю, вели спільне господарство. 25 листопада 1988 року за спільні кошти позивачка із своїм чоловіком купили житловий будинок у гр. [PERSON], який розташований в с. В.Комяти вул. Партизанська 22 згідно Договору купівлі-продажу зареєстрованого в реєстрі за №108 Великомятської сільради. Будинок було зареєстровано на чоловіка позивачки [PERSON] У вищевказаному будинку позивачка проживали разом із своїм чоловіком [PERSON], як одна сім"я. 18 07.2011 року чоловік позивачки- Кобаль І.М. помер. В будинку проживає позивачка по даний час, користується всім майном, розпоряджаюсь ним на свій розсуд. Фактично позивачка [PERSON] прийняла спадщину за померлим чоловіком, однак звернувшись до Виноградівської нотаріальної контори з заявою про право на спадщину за законом після померлого чоловіка позивачка отримала відмову в зв»язку з тим, що не може представити оригінал празовстновлюючого документу на будинок, який не зберігся, а видані позивачці копіїї документу куплі-продажу нотаріус не бере до уваги. Те, що будинок було зареєстровано на чоловіка позивачки підтверджується копією Договору купівлі-продажу, Довідкою №868 від 22 листопада 1988 року про право особистої власності робітника або службовця на жилий будинок, що видається в звязку з відчуженням будинку або його частини. Згідно довідки №328 від 28.04.2016 року Виноградівського РБТІ, спадковий будинок з надвірними будівлями в с. В.Комяти вул. Партизанська №22, Виноградівського району будівництвом завершений, загальна корисна площа житлового будинку становить 46,8 кв.м., в тому числі житлова площа 33,3 кв.м. будинок зареєстровано за моїм чоловіком [PERSON] Відповідач по справі [PERSON], являється сином позивачки, на спадщину не претендує, заяви на її прийняття не подавав, фактично проживає в [INFO]. Таким чином, не дивлячись на той факт, що позивачка [PERSON], фактично прийняла спадщину, однак у зв'язку з відмовою її нотаріального оформлення позивачка не в змозі оформити своє право на спадщину. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до статті 1 Першого протокол\ до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності. Як визначено ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини. Частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з вимогами ч.3 ст. 1268 ЦК України "Спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Outcome: approved