Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» про зобов`язання адміністрації Черкаської ТЕЦ виплатити йому матеріальну допомогу на оздоровлення, відповідно до Колективного договору у сумі посадового окладу 6724грн. 00коп.; зобов`язання адміністрації Черкаська ТЕЦ виплатити моральні збитки в розмірі матеріальної допомоги на оздоровлення директора підприємства [PERSON] за минулий рік, за зірвану відпустку та необхідне лікування. Ухвалою суду від 23.08.2019р. позовну заяву залишено без руху, оскільки позовна заява не відповідає вимогам п.п.2, 4, 5 ч.3 ст. 175 ЦПК України. Крім того, зазначено про необхідність уточнити зміст позовних вимог: спосіб захисту, враховуючи вимоги, викладені у прохальній частині позову та учасників, які вказані у вступній частині позовної заяви; звернуто увагу, що позовна заява може подаватися до юридичної особи. Також, враховуючи вимоги про відшкодування моральної шкоди, вказано про необхідність сплати судового збору або надання документів, що підтверджуються звільнення позивача від сплати таких витрат. 03.12.2019р. на виконання цієї ухвали суду, позивачем подана позовна заява лише із вимогою до Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» про зобов`язання адміністрації Черкаської ТЕЦ виплатити йому матеріальну допомогу на оздоровлення, відповідно до Колективного договору у сумі посадового окладу 6724грн. 00коп. Ухвалою суду від 13.12.2019р. прийнято та відкрито провадження по справі за редакцією позову від 03.12.2019р. та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Приватним акціонерним товариством «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» через адвоката Колотило Л.М. подано відзив на позов, за яким просить відмовити у задоволенні позову, оскільки позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними. Зазначено, що відповідно до графіку відпусток, [PERSON] мав право на відпустку з 01.07.2019р. тривалістю 26 календарних днів або її частини не менше 14 календарних днів. У разі надання такої відпустки, він мав право на отримання матеріальної допомоги згідно із п.3.20 Колективного договору на 2018-2019р.р. Між тим, позивач 01.07.2019р. подав заяву про звільнення за угодою сторін і на підставі наказу №282-к з ним припинені трудові відносини з 02.07.2019р. Таким чином, [PERSON] , будучи звільненим з 02.07.2019р., втратив право на щорічну основну відпустку, а тому не має права на отримання матеріальної допомоги за Колективним договором на 2019 рік. Заперечується факт того, що [PERSON] подав заяву про надання йому щорічної відпустки з 01.07.2019р. Отже, вважає, що підстав для задоволення позову немає. Також до суду представником відповідача за довіреністю Герасименком О.А. подані доповнення до відзиву на позовну заяву, за якою просить відмовити у задоволенні позову [PERSON] , вказуючи, що позов пред`явлений до неналежного відповідача, оскільки Відокремлений підрозділ «Черкаська ТЕЦ» ПрАТ «Черкаське хімволокно» не є юридичною особою. Під час судового засідання від 04.03.2020р. суд вкотре роз`яснив позивачеві норми законодавства про те, що позивач вправі подати позовну заяву до юридичної особи, або до фізичної, або до держави. Крім того, в судовому засіданні оголошена перерва для того, щоб позивач уточнився із позовними вимогами, зокрема в частині визначення відповідача. 12.03.2020р. [PERSON] вкотре подана позовна заява в редакції від 12.03.2020р., за якою він уточнився із складом учасників - позов пред`явлено до Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» та просив зобов`язати відповідача виплатити зароблену, але не виплачену через не підписану заяву на чергову відпустку, матеріальну допомогу на оздоровлення згідно із п.3.20 Колективного договору на 2018-2019р.р. в сумі посадового окладу 6724грн. 00коп. Дана позовна заява в редакції від 12.03.2020р. прийнята судом в засіданні 08.04.2020 року. Крім того, під час судового засідання на запитання головуючого про те, хто саме, як на думку позивача, порушує його права та інтереси, останній зазначив, що Відокремлений підрозділ «Черкаська ТЕЦ» ПрАТ «Черкаське хімволокно», оскільки він працював на цьому підприємстві. Крім того, зазначив, що він не пред`являє позовні вимоги до ПрАТ «Черкаське хімволокно». Свої остаточні позовні вимоги мотивує тим, що 18.06.2019р. ним, як інженером інспектором інспекції енергонагляду ВП «Черкаська ТЕЦ», подана заява на чергову відпустку згідно із графіком, затвердженим керівництвом підприємства та доведено його під підпис. Заява подана в.о. начальника інспекції Гальченко В.І., копія заяви була подана у відділ кадрів начальнику Шаповалову В.О. , який відмовився брати особисто в руки, а також до Управління Держпраці в Черкаській області. Канцелярія підприємства через заборону керівництва відмовилась реєструвати заяву на відпустку. На час початку відпустки, заява на відпустку не була підписана, відповідь про причини не підписання заяви не була надана; відпускні та матеріальні кошти на оздоровлення, згідно із п.3.20 Колективного договору на 2018-2019р.р. не нараховані, чим порушені права позивача на відпочинок та оздоровлення після раніше отриманих травм та інших хвороб, що проявляються з віком. У зв`язку з цим та моральним тиском з 02.07.2019р., позивач був змушений звільнитися з роботи за угодою сторін. При розрахунку виплачено лише компенсацію за невикористану відпустку, а допомога на оздоровлення не виплачена. Позивач вказує, що ситуація виникла з вини деяких працівників підприємства, які не завізували заяву на відпустку. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав уточнені позовні вимоги в редакції від 12.03.2020 року та просив їх задовольнити. Зазначив, що остаточні позовні вимоги пред`явлені до Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ». Ним була написана заява про відпустку, але вона не була реалізована - канцелярія її не прийняла. Між тим, він не скористався можливістю направити заяву про надання відпустки поштовим відправленням. Жодних підтверджень подання заяви про відпустку, немає. Крім того, 01.07.2019р. ним подана заява про звільнення з 02.07.2019р. Вказує, що у відпустці протягом 2018-2019р.р. він не перебував. Вважає, що має право на отримання допомоги на оздоровлення, хоча у відпустці і не був. Зазначив, що компенсацію за відпустку ним отримано і претензій з цього приводу він не має. В судовому засіданні представник ПрАТ «Черкаське хімволокно» за довіреністю Герасименко О.А. просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на доводи відзиву на позов. Крім того, зазначив, що позовна заява подана не до належного відповідача, оскільки відокремлений підрозділ не є юридичною особою і ніколи такою не був. Також зазначив, що оскільки позивач з 02.07.2019р. звільнився з роботи і відпусткою протягом робочого року не скористався ні повністю, ні частково, а тому, відповідно він не має права на отримання такої матеріальної допомоги. Заява про відпустку [PERSON] з 01.07.2019р. не надходила до підприємства. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення за таких підстав: встановлено, що [PERSON] з 16.08.2016р. працював у ПАТ «Черкаське хімволокно» відокремленому підрозділі «Черкаська ТЕЦ» (в подальшому ПрАТ «Черкаське хімволокно» відокремленому підрозділі «Черкаська ТЕЦ»). 01.07.2019р. [PERSON] на ім.»я директора ВП «Черкаська ТЕЦ» ПрАТ «Черкаське хімволокно» [PERSON]. подана заява про звільнення за угодою сторін з 02.07.2019р. Відповідно до наказу №282-к від 02.07.2019р. із [PERSON] припинені трудові правовідносини на підставі його заяви та п.1 ст. 36 КЗпП України (за угодою сторін). Із наказом [PERSON] ознайомлений 02.07.2019р., про що свідчить його підпис та не заперечується під час розгляду справи. Також, дані обставини підтверджені записами трудової книжки, наказом №282-к. За графіком по підприємству, затвердженого 01.01.2019р. із погодженням із первинною профспілковою організацією, запланована відпустка [PERSON] у липні місяці 2019 року терміном 26 календарних днів. Під час розгляду справи позивач зазначив, що він був завчасно ознайомлений із таким графіком, що підтверджується і його підписом. Також судом встановлено, що п.3.20 Колективного договору на 2018-2019 роки передбачено виплачувати працівникам ТЕЦ одноразову матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі одного посадового окладу (місячної тарифної ставки). При цьому, дана матеріальна допомога нараховується працівникові при виході його у чергову щорічну відпустку або використанні частки відпустки тривалістю не менше 14 календарних днів. Перша виплата матеріальної допомоги на оздоровлення проводиться за умов, що працівник відпрацював на ТЕЦ 11 календарних місяців. Беззаперечним є той факт, що при звільненні з роботи, із позивачем [PERSON] 02.07.2019р. було проведено розрахунок та виплачено компенсацію за не використану відпустку у розмірі 6646грн. 08коп., про що свідчить довідка ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» від 10.02.2020р. №26/1481, підписана директором ВП «Черкаська ТЕЦ» [PERSON] . та головним бухгалтером Кобзюк Ю.Ю . Позивач підтвердив цю інформацію, надавши відповідні пояснення. Під час розгляду справи у ній відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б підтверджували доводи позивача про те, що ним була подана у червні 2019 року заява про надання йому відпустки у липні 2019 року. Посилання позивача на заяву, яка ним долучена до позову (а.с.3) - є безпідставними, оскільки так звана заява про відпустку, датована 17.06.2019р. не підтверджує факт подання її до підприємства чи певних посадових осіб, на яких [PERSON] посилається у позові та під час судового засідання. Колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів (ст. 10 КЗпП України). Колективний договір може укладатися в структурних підрозділах підприємства, установи, організації в межах компетенції цих підрозділів (ч.2 ст. 11 КЗпП). Відповідно до ст. 18 КЗпП України, положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємства, установи, організації незалежно від того, чи є вони членами професійної спілки, і є обов`язковими як для власника або уповноваженого ним органу, так і для працівників підприємства, установи, організації. Щорічні відпустки за другий та наступні роки роботи можуть бути надані працівникові в будь-який час відповідного робочого року. Черговість надання відпусток визначається графіками, які затверджуються власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), і доводиться до відома всіх працівників. При складанні графіків ураховуються інтереси виробництва, особисті інтереси працівників та можливості їх відпочинку. Поділ щорічної відпустки на частини будь-якої тривалості допускається на прохання працівника за умови, що основна безперервна її частина становитиме не менше 14 календарних днів. (ч.ч. 3, 4, 6 ст. 79 КЗпП). Як передбачено ч.1 ст. 83 КЗпП, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи. Такі норми трудового законодавства узгоджуються із нормами Закону України «Про відпустки». Крім того, відповідно до частин 2, 3 статті 97 КЗпП України, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті. Таким чином, за встановленими обставинами по справі, - виплату матеріальної допомоги на оздоровлення дійсно передбачено Колективним договором на 2018-2019 роки. При цьому, така допомога надається під час надання щорічної відпустки і безпосередньо з нею пов`язана. Як на думку суду, якщо працівник не скористався своїм правом на щорічну відпустку і під час звільнення одержує компенсацію за не використану відпустку, допомога на оздоровлення не виплачується. Таким чином, підстав для задоволення позову немає, оскільки позивач перед звільненням його з роботи не скористався правом на відпустку протягом робочого року 2018-2019р.р. (ні повністю, ні частково), отримав компенсацію за не використану відпустку, а тому йому підприємством правомірно не нарахована і не виплачена матеріальна допомога на оздоровлення, що передбачена Колективним договором. Крім того, як зазначалось вище, відсутні докази подання [PERSON] заяви на відпуску до підприємства протягом червня-липні 2019 року. На думку суду, є безпідставними доводи позивача про те, що посадові особи Відокремленого підрозділу винні у не підписанні його заяви про відпустку та не отриманні ним допомоги на оздоровлення. Що стосується доводів представника відповідача про те, що [PERSON] пред`явлені позовні вимоги до неналежного відповідача, то слід зазначити наступне: відповідно до Положення про Відокремлений підрозділ «Черкаська ТЕЦ» Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ «Черкаське хімволокно» 20.04.2018р. (протокол №27), відокремлений підрозділ заснований на приватній власності ПрАТ «Черкаське хімволокно». Відокремлений підрозділ не є юридичною особою і здійснює свою діяльність на основі і відповідно до чинного законодавства України, статуту ПрАТ «Черкаське хімволокно» та цього Положення. Відокремлений підрозділ має право бути позивачем, відповідачем та третьою особою в судових органах, від імені засновника вступати у встановлені законом правовідносини з іншими юридичними та фізичними особами. Управління Відокремленим підрозділом здійснюють органи управління засновника відповідно до своєї компетенції, визначеної статутом та іншими внутрішніми нормативними актами засновника. Як передбачено абз. 1 та 2 п. 1.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», відповідно до чинного законодавства, зокрема, Цивільного та Господарського кодексів України, Законів України "Про господарські товариства", "Про акціонерні товариства", "Про банки і банківську діяльність", юридичні особи для здійснення своїх функцій мають право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами. Коло повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відокремлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу. При цьому слід мати на увазі, що стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відокремлений підрозділ, і рішення приймається саме стосовно підприємства чи організації - юридичної особи, але в особі її відокремленого підрозділу, наприклад: "Стягнути з підприємства "А" в особі його відокремленого підрозділу - філії № 1 на користь організації "Б" в особі її Н-ської філії таку-то суму". Слід звернути увагу, що відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно, з метою уникнення надмірного формалізму у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, якою визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно із ст. 6 Конвенції), суд вважає відповідні доводи представника відповідача безпідставними, оскільки з врахуванням встановлених обставин та викладеного, слід розуміти, що фактично позовні вимоги [PERSON] пред`явлені до ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», де він працював на час його звільнення з роботи (на посаді інженера-інспектора інспекції енергонагляду за даними трудової книжки). Отже, у задоволенні позову [PERSON] в редакції від 12.03.2020 року слід відмовити, оскільки позовні вимоги є безпідставними та необгрунтованими. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати (судовий збір) слід компенсувати за рахунок держави у порядку, визначеному КМУ. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed