Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 08.06.2013 відділом державної реєстрації аків цивільного стану по місту Шахтарську реєстраційної служби Шахтарського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області\~ за актовим записом № 110. Посилається на те, що 08.06.2013 вона уклала шлюб з відповідачем. В даному шлюбі в них народився син - [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що їх сімейне життя не склалось через різні погляди на життя та частих сварок між ними, вони перестали розуміти один одного, не можуть знайти між собою спільної думки. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями. Протягом тривалого часу спільно не проживають, не ведуть спільного господарства. Позивач вказує, що втратила до відповідача почуття поваги та любові, у зв"язку із чим вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просить його розірвати. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали повністю, обгрнунтували його вищенаведеним. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, в заяві до суду просить справу про розлучення розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. Судом встановлено, що позивач [PERSON] уродженка м.Шахтарська Донецької області, на даний час проживає в [INFO]. Відповідач [PERSON] на даний час проживає на тимчасово окупованій території м.Шахтарськ Донецької області. Позивач [PERSON] має на утриманні малолітнього сина- Науменко М.А., [INFO] і не має можливості виїхати до місця проживання відповідача, а тому справу про розірвання шлюбу розглянуто за вибором позивача. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши матеріали справи, врахувавши заяву відповідача, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08.06.2013, після реєстрації шлюбу прізвище чоловіку та дружині присвоєно "Науменко", що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-МИ № 313723 від 08.06.2013 (а.с.21). Від спільного проживання у сторін є син- Науменко [PERSON], [INFO], який проживає із позивачкою, що підтверджується актом обстеження умов проживання (а.с.12). Причиною розпаду сім"ї є те, що спільне проживання сторін та шлюбні відносини між ними стали неможливими внаслідок різних поглядів на життя та частих сварок. Між сторонами втрачено почуття поваги, любові та довіри, їх шлюб розпався та носить формальний характер. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сім"ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім"ї суперечить їх інтересам, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір відповідача, прізвище останньої слід залишити без змін. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved