Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про визначення місця проживання дитини [PERSON], [INFO], разом з її матір"ю [PERSON], [INFO], в [ADDRESS] та стягнення аліментів з [PERSON], [INFO], на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1200 грн., але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред"явлення позову. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 жовтня 2010 року у виконкомі Доробратівської сільської ради Іршавського району Закарпатської області. Від даного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. З відповідачем не проживають разом та не підтримують сімейних відносин біля двох років, під час яких, відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання сина не надав, не піклувався про його фізичний та духовний розвиток. Вона в свою чергу, одноосібно утримує та виховує сина, який проживає разом із нею, тому просить суд залишити сина [PERSON] проживати біля неї, а також стягнути з відповідача на утримання сина аліменти, у визначеному у позові розмірі. Прийнявши участь у судовому засіданні, позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та просила їх задоволити. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, при цьому позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує щодо проживання сина [PERSON] разом із позивачкою, а також стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі 1200 грн.. Уповновжений представник третьої особи у судове засідання не з"явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 23, 25), про причину неявки суд не повідомив. Враховуючи заяву позивача з якої слідує, що позивач позов підтримує, заяву відповідача з якої слідує, що відповідач визнає у повному обсязі позовні вимоги, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до слідуючого висновку. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб 09 жовтня 2010 року у виконкомі Доробратівської сільської ради Іршавського району Закарпатської області, актовий запис №21, що стверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] виданого 09 жовтня 2010 року (а.с. 9). Від даного шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 10), який на даний час проживає із позивачкою за адресою: [ADDRESS] (довідка, а.с. 11). Відповідно до сч. 1 т. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 27 Конвенції ООН «Про права дітей» від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII) передбачено, що держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При цьому місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Як встановлено судом, дитина сторін проживає із матір"ю, яка повністю її утримує та виховує, батько дитини ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, не піклується про дитину, а також не заперечує відносно проживання дитини саме з матір"ю, про що свідчить подана ним заява (а.с. 26), тому є всі підстави для визначення місця проживання дитини з матір"ю, оскільки це буде відповідає її інтересам. Щодо вирішення позовної вимоги позивачки про стягнення з [PERSON] аліменти на утримання їх спільного сина в розмірі 1200 гривень щомісячно, то суд приходить до слідуючого висновку. На підставі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. За результатами судового розгляду справи, судом встановлено факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню та матеріальному забезпеченні дитини, яка проживає з матір'ю, що не оспорюється відповідачем. За таких обставин, враховуючи, що в суду не має відомостей про офіційне працевлаштування відповідача, а також про те, що відповідач має інші аліментні зобов'язання, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання дитини, у відповідності до ст. 184 Сімейного кодексу України, тобто у твердій грошовій сумі, та у розмірі, що становить 1200 гривень щомісячно та до досягнення дитиною повноліття. Приймаючи саме таке рішення, суд також виходить з того, що позовні вимоги про стягнення аліментів безумовно визнані відповідачем, а тому підлягають до задоволення у повному обсязі. Таким чином, позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до частини першої ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Пунктом 1 частини першої ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з урахуванням ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved