Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

26 жовтня 2016 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики грошей, посилаючись на те, що 08 вересня 2015року між ним та відповідачем шляхом написання розписки був укладений договір позики грошей, з умовами якого позивач передав відповідачу гроші у сумі 2500доларів США для його власних потреб з умовою їх повернення до 01 січня 2016року. Однак у встановлений строк відповідач позику не повернув, посилаючись на відсутність коштів, чим порушив узяті на себе зобовязання. Тому, позивач просить стягнути з відповідача суму боргу за позикою від 08 вересня 2015 року у розмірі 64 575 грн., що по курсу гривні відносно долара 25,829грн за 1 долар США складає 2500 доларів США, три відсотка річних за користування грошима за період прострочення зобов"язання з 01.01.2016року по 01.11.2016 року, в сумі 1614,38грн. та судові витрати по справі у розмірі 662 грн. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом оголошення в газеті "Вісті Придніпров"я" № 96 від 15.12.2016року, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до змісту ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Відповідно до вимог ст.1047 Цивільного кодексу України( далі - ЦК) договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. \~ На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною\~1 ст.\~1050 ЦК визначено, що в тому разі, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.\~625 ЦК. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив , якщо він не приступив до виконання зобов"язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Матеріалами справи встановлено, що 08 вересня 2015року [PERSON] узяв у [PERSON] позику в сумі 2500доларів США, яку зобов'язався повністю повернути в строк до 01 січня 2016 року, що підтверджується розпискою(а. с.4). Згідно довідки Приватбанку від 28.09.2016року курс гривні відносно долара США складає 25,829грн за 1 долар США( а.с.7). Таким чином, борг відповідача в національній валюті при подачі позову складає 2500 х 25,83=64 575грн. Вимоги про стягнення трьох відсотків річних від простроченої суми відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України в сумі 1614,38грн.за період з 01.01.2016року по 11.11.2016року підтверджуються розрахунком, наведеним у позовній заяві. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати на сплату судового збору у розмірі 662грн.

Outcome: approved