Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

У червні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON] , мотивуючи його тим, що на виконанні у Пулинському районному відділі державної виконавчої служби Житомирської області перебуває виконавчий лист №292/1145/17, виданий Червоноармійським районним судом про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його щомісячного заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.02.2018 року і до повноліття дитини. Однак відповідач, будучи працездатним, ухиляється від вчасної сплати аліментів. Цим самим він ставить неї та доньку у скрутне матеріальне становище. Вона змушена докладати додаткових зусиль для організації нормального життя та матеріального забезпечення сім"ї. Для забезпечення існування дитини їй частково доводиться позичати гроші, що спричиняє значні незручності. Отже, внаслідок свідомого невиконання покладеного на відповідача обов"язку, за ним утворилася заборгованість по сплаті аліментів, яка згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 18.06.2019 року, становить 3253,22 грн. Виходячи з формули розрахунку, визначеної в позиції Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та доданого розрахунку пені: - у січні 2019 року пеня за прострочення сплати аліментів становить 718,47 грн.; - у лютому 2019 року - 1013,90 грн.; - у березні 2019 року - 821,26 грн.; - у квітні 2019 року - 506,95 грн.; - у травні 2019 року - 192,64 грн. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з [PERSON] , на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 3253,22 грн. 29 липня 2019 року позивач у судове засідання не з"явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з"явився, надав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст.223 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів у відсутності відповідача. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено і це вбачається з копії виконавчого листа, виданого Червоноармійським районним судом Житомирської області 23.02.2018 року на підставі рішення суду від 19.01.2018 року у цивільній справі №292/1145/17, що з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки його щомісячного заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а.с.4). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Пулинського ДВС ГТУЮ від 18.06.2019 року, [PERSON] станом на 18.06.2019 року має заборгованість по виконавчому листу №292/1145/17 від 23.02.2018 року, в сумі 4772,07 грн. (а.с.5). Як вбачається із розрахунку пені (неустойки) за прострочення зі сплати аліментів [PERSON] за період з 01.01.2019 року по 19.06.2019 року, її розмір становить 3253,22 грн. (а.с.7). Статтею 180 СК України встановлено обов"язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов"язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. При цьому за змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+(An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1- нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1- кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2- нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Відповідно до ст. 196 СК України та п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року № 3, відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першоїстатті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Зазначена правова позиція висловлена Палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18). Таким чином, якщо виходити з формули розрахунку, визначеної в позиції Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) , то: - у січні 2019 року, пеня за прострочення сплати аліментів становить 718,47 грн. - у лютому 2019 року, пеня за прострочення сплати аліментів становить 1013,90 грн. - у березні 2019 року, пеня за прострочення сплати аліментів становить 821,26 грн. ; - у квітні 2019 року, пеня за прострочення сплати аліментів становить 506,95 грн.; - у травні 2019 року, пеня за прострочення сплати аліментів становить 192,64 грн. ; Загальний розмір неустойки (пені) за період з січня 2019 року по травень 2019 року, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить - 3253,22 грн. Судом встановлено, що відповідач вчасно і в повному обсязі аліменти на утримання дочки не сплачував, жодних належних та допустимих доказів того, що заборгованість по сплаті аліментів виникла не з його вини суду не надав, як і не надав докази того, що розрахунок позивача не відповідає дійсній сумі заборгованості. Положеннями ч. 1 ст. 196 СК України визначено, що розмір пені, що стягується не може перевищувати 100 відсотків заборгованості. Отже підсумовуючи вищенаведене, суд вважає, що стягненню на користь позивача підлягає пеня, яка не перевищує 100 відсотків заборгованості по аліментам (на час звернення із позовом), а саме зазначена позивачем у позові, яку вона підтримала у ході судового розгляду та яка становить 3253,22 грн., а тому позов слід задовольнити. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved