Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 06.02.2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення режиму спільної часткової власності та виділення в натурі частини земельної ділянки. Позов обгрунтовує тим, що з 14 травня 1988 року по 15 березня 2006 року перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, під час якого спільно з [PERSON] збудували житловий будинок по [ADDRESS]. Вказує, що рішенням Маневицького районного суду від 18 квітня 2007 року його позов до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя задоволено, виділено йому та [PERSON] у власність по 50/100 будинковолодіння по [ADDRESS]. Зазначає, що після поділу даного житлового будинку він приватизував земельну ділянку площею 0,1457 га, в Державному акті на яку зазначається [PERSON], частка у спільній частковій власності якої становить 1/2 земельної ділянки. Просить виділити йому в окрему одиницю 1/2 частину земельної ділянки, яка розташована в [ADDRESS], та визнати за ним право власності як на самостійний об"єкт нерухомого майна, а саме земельну ділянку, площею 0,07285 га, із загальної площі земельної ділянки 0,1457 га. кадастровий номер [NUMBER], за схемою додатку, позначеною голубим кольором, до висновку № 0-31 судової земельно-технічної експертизи від 14.04.2017 року; виділити [PERSON] в окрему одиницю 1/2 частину земельної ділянки, яка розташована в [ADDRESS], та визнати за нею право власності як на самостійний об"єкт нерухомого майна, а саме земельну ділянку, площею 0,07285 га, із загальної площі земельної ділянки 0,1457 га, кадастровий номер [NUMBER], за схемою додатку, позначеною коричневим кольором, до висновку № 0-31 судової земельно-технічної експертизи від 14.04.2017 року; та припинити режим спільної часткової власності даної земельної ділянки. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позов підтримав, дав пояснення аналогічні тим, що вказані в позовній заяві, просить позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в суді позовні вимоги визнали частково, просять при виділенні земельної ділянки позивачеві врахувати, що на спірній земельній ділянці знаходиться майно [PERSON] - дерев"яний сарай і їй необхідний доступ до нього. Суд, заслухавши сторін по справі, дослідивши по справі письмові докази, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення із слідуючих підстав. Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з частиною 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. При розгляді справи встановлено, що рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 18 квітня 2007 року, яке набрало законної сили, було поділено житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS], виділено кожному у власність по 50/100 будинковолодіння. Позивач та відповідач зареєстрували своє право власності на зазначені частини будинковолодіння як окремі квартири, про що подали витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 18775852 від 12.05.2008 року та № 16495602 від 01.11.2007 року. Присвоєно кожному окремі поштові адреси. Після поділу житлового будинку позивач та відповідач приватизували земельну ділянку площею 0,1457 га за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], з цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що стверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданим управлінням Держкомзему у Маневицькому районі Волинської області 16 жовтня 2009 року, частки співвласників [PERSON] та [PERSON] становлять по 1/2 частині земельної ділянки кожного. Вказані фактичні обставини справи не оспорюються та визнаються сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб і з визначенням часток кожного з них прав власності є спільною частковою власністю. Отже спірна земельна ділянка належить сторонам на праві спільної часткової власності. Предметом позову у справі є питання щодо виділу часток із майна, що є у спільній частковій власності, яке регламентується положеннями ст. 364 ЦК України. Так, згідно ч.ч. 1-3 вказаної статті співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно у випадку, встановленому законом, таке майно підлягає державній реєстрації. На підставі ст. 143 ЦПК України для з"ясування питання щодо технічної можливості виділу в натурі зі спільного майна часток позивача та відповідача судом призначено судову земельно-технічну експертизу. Як убачається з висновка експерта від 14.04.2017 року № О-31 розподіл земельної ділянки площею 0,1457га для обслуговування будинку та господарських споруд (кадастровий [NUMBER]), розташованої за адресою: [ADDRESS] в частках 1/2 до 1/2 частини земельної ділянки з врахуванням фактичного користування частинами будинковолодіння співвласниками, можливий в частках, рівним ідеальним. Варіант розподілу земельної ділянки площею 0,1457га для обслуговування будинку та господарських споруд (кадастровий [NUMBER]), розташованої за адресою: [ADDRESS] в частках 1/2 до 1/2 частин земельної ділянки викладений у дослідницькій частині по першому і другому питаннях (табл. №1) та зображений на схемі в додатку №1, що додається. Розподіл земельної ділянки по [ADDRESS], доданий до клопотання позивача і наявний в матеріалах справи, можливий за умови виконання наступних умов: дотримання позивачем вимог Державних будівельних норм щодо інсоляції приміщень частини житлового будинку відповідача, тобто забезпечення природного освітлення даних приміщень (влаштування огорожі висотою не вище 1,00м), перенесення відповідачем дерев'яного сараю в одну дошку на свою частину земельної ділянки після розподілу. Таким чином, розподіл земельної ділянки по [ADDRESS] може бути проведений без відхилень від ідеальних долей співвласників, площа кожної земельної ділянки згідно висновка експерта становить 0,07285 га, що складає 1/2 частки земельної ділянки з врахуванням схеми розподілу земельної ділянки, доданої до висновку експерта та розташування будівель, власниками яких є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], позивачу слід виділити у власність земельну ділянку І позначену на схемі синім кольором площею 0,07285 га, а відповідачу - земельну ділянку ІІ позначену коричневим кольором, 0,07285 га. Згідно вимог ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування, розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та при використанні обов"язків власник зобов"язаний додержуватись моральних засад суспільства Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до висновку експерта від 14.04.2017 року № О-31 розподіл земельної ділянки по [ADDRESS] можливий за умови виконання наступних умов: дотримання позивачем вимог Державних будівельних норм щодо інсоляції приміщень частини житлового будинку відповідача, тобто забезпечення природного освітлення даних приміщень (влаштування огорожі висотою не вище 1,00м), перенесення відповідачем дерев'яного сараю в одну дошку на свою частину земельної ділянки після розподілу. Позивач погоджується на дотримання вимог Державних будівельних норм щодо інсоляції приміщень частини житлового будинку відповідача, тобто забезпечення природного освітлення даних приміщень (влаштування огорожі висотою не вище 1,00м). Відповідач в судовому засіданні не погодилась на перенесення дерев"яного сараю з дощок на свою частину земельної ділянки після її розподілу, мотивуючи це тим, що позивач повинен надати їй доступ до споруди на його земельній ділянці. Однак, суд вважає, що такі вимоги відповідача є безпідставними. Відповідач відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України не довела, що варіант поділу згідно висновку експерта неможливий, не довела, що такий поділ порушує її права, між тим, не заперечувала, що між нею та позивачем існують неприязні стосунки, виникають часті сварки, в тому числі з приводу доступу до дерев"яного сараю. Тому суд вважає, що з метою забезпечення дотримання прав власників земельних ділянок, забезпечення добросусідських відносин, слід вказати відповідачу на необхідність перенесення належного їй дерев"яного сараю з земельної ділянки позивача на свою земельну ділянку. перенесення дерев"яної будівлі, на переконання суду, не буде надмірним тягарем відповідачу, оскільки така будівля не є капітальною спорудою. Оскільки позивач скористався правом на захист зверненням до суду, його вимоги є обґрунтованими, тому суд вважає, що позов є підставним і підлягає до задоволення. Питання про розподіл судових витрат необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Враховуючи наведене,

Outcome: approved