Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить визнати за ним та його малолітньою донькою [PERSON], [INFO], право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Посилається в позові на те, що з літа 2013 року разом з донькою проживає в спірній квартирі, наймачем якої є його батько. Батько не заперечує проти його з дитиною проживання в квартирі та реєстрації в ній, однак органами міграційної служби їй у цьому було відмовлено, т.я. для реєстрації необхідна згода всіх повнолітніх членів сім»ї. В квартирі, окрім батька, зареєстрований його молодший син,який разом зі своєю матір»ю проживає в Конотопському районі Сумської обл., а навчається в школі -інтернаті. Виходячи з того, що згоду на їх реєстрацію дав батько, як його, так і другого сина, він постійно проживає в спірній квартирі як член сім»ї батька, просить задовольнити позов. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Посилається на те, що його молодший син та його мати в квартирі не проживають, хоч син і зареєстрований. Позивач також є його сином, а його донька - його онукою, вони є членами однієї сім»ї, а тому вважає законним його проживання в квартирі та реєстрацію в ній. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного. Відповідно до ст.65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку з письмової згоди всіх членів сім"ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, що вселилися в жиле приміщення як член сім"ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім"ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами,наймачем та членами його сім"ї, які проживають разом з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Ст.64 цього ж кодексу передбачено, що члени сім"ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть всі обов"язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім"ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членом сім"ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Встановлено, що позивач разом з донькою постійно з літа 2013 року проживає в спірній квартирі, є членами однієї сім»ї з відповідачем, батьком позивача. З довідки ф№3 від 24.012.2014 року вбачається, що в квартирі зареєстровані відповідач та його син [PERSON], [INFO]. Листом на звернення позивача з приводу реєстрації в спірній квартирі Солом»янським районним відділом ГУ МВС України в м. Києві ДМС України від 12.11.2013 року було відмовлено в зв»язку з відсутністю письмової згоди всіх членів сім»ї та рекомендовано звернутися до суду в порядку ст.191 ЖК України. / а.с. 6 - 8; 11 - 15 / Сторони в судовому засіданні пояснили, що молодший син у спірній квартирі не проживає, а лише зареєстрований, а його мати не проживала і ніколи не була зареєстрованою в спірній квартирі. Знайти її з метою отримання такого дозволу, як законного представника малолітнього сина, вони не можуть, т.я. її місце проживання їм невідоме. З листа Конотопського міського центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді від 07.02.2014 року вбачається, що молодший син відповідача знаходиться у санаторії школі-інтернаті, а на вихідні дні його забирає мати. При цьому мати дитини не має зареєстрованого місця проживання в Сумській області, в Конотопському районі проживає разом зі співмешканцем в будинку його матері. / а.с. 9 - 10; 17 / Відповідно до п.9 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року /з наступними змінами/ "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" вирішуючи спори про право користування жилими приміщеннями осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з"ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім"ї наймача, чи прописані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлений угодою між цими особами, наймачем та членами сім"ї, певний порядок користування жилим приміщенням. Судом встановлено, що позивач разом з донькою вселився в квартиру як член сім»ї наймача - свого батька, ведуть з наймачем спільне господарство і будь-яких інших домовленостей щодо проживання в квартирі між наймачем та ними не існує. Так, зі Свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що відповідач є його батьком. Відповідно до ст.141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. З точки зору законодавства України, в т.ч. сімейного та цивільного законодавства, Закону України» Про громадянство» та інших батьки є законними представниками своїх дітей без спеціальних на те повноважень. Батьки представляють свою дитину у відносинах з усіма фізичними, юридичними особами, в тому числі з органами місцевого самоврядування, внутрішніх справ, судом, прокуратурою. При цьому таке представництво можливо як після порушення прав дитини, так і для попередження можливого порушення. З даних нормативних актів та поняття представництва випливає, що з точки зору закону як батько, так і мати є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Позивач у судовому засіданні пояснив, що при зверненні до органів міграційної служби з заявою про реєстрацію з дитиною в спірній квартирі йому було роз»яснено про необхідність отримати згоду матері малолітнього сина відповідача, місце знаходження якої їм невідомо. Так, сторони пояснили і це підтверджується довідкою ф№3, мати дитини в спірній квартирі не зареєстрована та не проживає. Відповідач у судовому зсіданні пояснив, що мати дитини в квартирі ніколи не була зареєстрована, права на проживання в квартирі не набула, спільного господарства вони з нею не ведуть. Виходячи з цих обставин, рівності прав матері та батька щодо дитини, не проживання як самої дитини, так і її матері в спірній квартирі та відсутність у суду даних про набуття нею права на проживання в спірній квартирі, суд вважає, що відповідач, як батько дитини і її законний представник, з точки зору закону, має право при вирішенні питання про реєстрацію позивача з дитиною в спірній квартирі представляти, в т.ч., і молодшого сина, [INFO]. Суд також вважає, що проживання позивача з донькою в спірній квартирі та їх реєстрація в ній не приведе до порушення прав малолітнього сина відповідача, [INFO], і згода відповідача на їх проживання та реєстрацію в квартирі не є порушенням прав дитини. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" роз"яснено, що відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для відмови в визнанні права користування жилим приміщенням особі, яка вселилася в нього та проживала як член сім"ї наймача приміщення. Крім того, відповідно до норм ст. 65 ЖК України право на жилу прощу породжує не наявність реєстрації, а фактичне постійне проживання особи на цій площі, як члена сім"ї. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача. Виходячи з викладеного вище,

Outcome: approved