Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до ТОВАграрний фонд Терещенка про розірвання укладеного 31.08.2007 року товариством та [PERSON]., правонаступницею якої згодом стала [PERSON] в порядку спадкування майна померлої [PERSON]С, а в даний час є позивачка, з огляду на спадкування, в свою чергу, майна померлої 19.03.2014 року [PERSON], договору оренди належної на даний час позивачці земельної ділянки загальною площею 4,9711 га із кадастровим номером 1825881200:05:000:0361, що розташована на території Бурковецької сільської ради, Чуднівського району, Житомирської області, а також про розірвання укладеної [PERSON] із відповідачем додаткової угоди від 23.04.2013 року із покладенням в зв"язку з цим зобов"язання на відповідача передати вказану земельну ділянку позивачці, мотивувавши свої вимоги тим, що товариство належним чином не виконувало взяті на себе зобов"язання по укладеному договорі, не приймаючи заходів по розробленню проекту землеустрою для забезпечення еколого-економічного обгрунтування сівозміни та впорядкування угідь, що загрожує збереженню стану орендованої земельної ділянки, а, крім того, відповідач передав вказану земельну ділянку без письмової згоди на те орендодавця, на обробіток іншій юридичній особі, порушуючи вимоги Закону України "Про оренду землі". У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги і викладені у позовній заяві обставини справи підтримали. При цьому представник позивачки пояснила, що підставами для розірвання договору є те, що відповідач передав земельну ділянку в суборенду, дана земельна ділянка не обробляється, позивачку не влаштовує розмір орендної плати та вона бажає сама обробляти дану земельну ділянку. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, вказавши, що товариство нікому дану земельну ділянку в суборенду не передавало, земля обробляється щорічно із застосуванням належних агротехнічних заходів, що навіть збільшило родючість грунту, а товариство в повній мірі виконує взяті на себе зобов"язання по договору. Суд, вислухавши пояснення вказаних осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються\~Земельним кодексом України,\~ Цивільним кодексом України,\~ Законом України Про оренду землі, тощо.\~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до змісту ст.ст. 202, 203, 792 ЦК України, ст. 93 ЗК України, ст.ст. 13-15 Закону України Про оренду землі договір оренди земельної ділянки повинен бути укладений належними особами, що мають необхідний обсяг цивільної дієздатності, спрямований на набуття цивільних прав та обовязків за взаємною згодою сторін, містити всі істотні умови, укладатись виключно у письмовій формі, підписаний обома сторонами, \~відповідати волевиявленню та внутрішній волі учасників даного правочину. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом і має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.\~ За змістом ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~ договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору та умови, що визначені законодавством як істотні. \~ Власники земельних ділянок мають право передавати земельну ділянку в оренду, що передбачено ст. 90 ЗК України. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1 Закону України Про оренду землі оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону України Про оренду землі). У відповідності до вимог статті 25 вказаного Закону орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі. \~ 31.08.2007 року між ТОВ "Аграрний фонд Терещенка" та [PERSON] був укладений договір оренди щодо належної останній на праві власності згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 020456 земельної ділянки загальною площею 4,9711 га із кадастровим номером 1825881200:05:000:0361, що розташована на території Бурковецької сільської ради, Чуднівського району, Житомирської області, строком на 30 років. \~ Даний договір оренди було зареєстровано Чуднівським районним відділом Житомирської регіональної філії Державного підприємства Центр ДЗК за № 040722400179 від 09.11.2007 року згідно діючого на той час законодавства. У послідуючому в зв"язку зі смертю [PERSON] спадщину на належне останній майно, в т.ч. на вказану вище земельну ділянку, прийняла [PERSON] Обидві сторони в судовому засіданні визнали вказаний факт, відмовившись подавати з цього приводу підтверджуючі документи чи ставити перед судом питання про їх витребовування, а тому суд згідно ст. 61 ч. 1 ЦПК України приймає дану позицію, яка, крім того, побічно випливає із наявних у справі доказів щодо послідуючої реєстрації права власності саме на дану земельну ділянку за [PERSON], після смерті якої дану земельну ділянку успадкувала [PERSON] (дані витягу про реєстрацію а Спадковому реєстрі - а.с. 60). \~ 23.04.2013 року між ТОВ "Аграрний фонд Терещенка" та [PERSON], в якості правонаступника [PERSON] після смерті останньої, було укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, відповідно до умов якої, зокрема, був збільшений розмір орендної плати відповідно до вимог чинного законодавства з 1,5 відсотка до 3 відсотків, але дана додаткова угода не була зареєстрована в установленому порядку, хоча ст. 125 ЗК України та ст. 6 Закону України "Про оренду землі" визначено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону, що стосується, в рівній мірі, додаткових угод до основного договору оренди. В зв"язку з цим про розірвання вказаної додаткової угоди, яка не була зареєстрована в установленому порядку, не йдеться. Отже, після смерті [PERSON], яка померла 19.03.2014 року, спадкоємцем належної останній земельної ділянки площею 4,9711 га з кадастровим номером 1825881200:05:000:0361 стала [PERSON] згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Чуднівського РНО від 08.12.2014 року (а.с. 5). \~ \~ Згідно з вимогами\~ ст. 1216 ЦК України, спадкуванням\~ є\~ перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної\~ особи,\~ яка\~ померла\~ (спадкодавця),\~ до\~ інших\~ осіб (спадкоємців). \~ \~ \~ Ст. 1218 ЦК України зазначає, що до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а ст.31 Закону України "Про оренду землі" не передбачає припинення договору оренди у випадку смерті орендодавця. \~ \~ Відповідно ж до положень ст. 770 ЦК України, у\~разі зміни власника речі,\~переданої у найм,\~ до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця. \~ \~ \~ Виходячи із вказаних положень законодавства, укладені фізичною особою договори оренди є обов"язковими і для спадкоємців померлої. Позивачка та її представник не подали суду жодних доказів у підтвердження вказаних ними підстав для розірвання договору оренди щодо передачі земельної ділянки в суборенду (до того ж, таке право орендаря було передбачено п. 19 укладеного договору оренди від 31.08.2007 року) та щодо необробітку відповідачем належної позивачці земельної ділянки (дане твердження, до того ж, спростовується довідкою товариства від 06.04.2015 року № 196 - а.с. 22). При цьому суд відмічає суперечливість посилань позивачки то на те, що належна їй земельна ділянка взагалі не обробляється, то на те, що вона обробляється третьою особою без згоди позивачки. З власниками земельної ділянки у встановленому порядку товариство проводило розрахунок, що підтверджується довідкою ТОВ від 06.04.2015 року № 197 (а.с. 21) . ТОВ "Агроскоп Інтернешнл" за замовленням відповідача у 2014 році провело агрохімічне дослідження грунту вказаної вище земельної ділянки, в т.ч. із визначенням якості даного грунту та отримання рекомендацій для його ефективного використання по вирощуванню с-г культур (а.с. 38-43). Відповідно до ч. 3 ст. 31, ст. 32 Закону України Про оренду землі на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов"язків, передбачених ст.ст. 24, 25 вказаного Закону, що також передбачено і п. 32 договору оренди. Статті 651, 652 ЦК України вказують на те, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною, в зв"язку з істотною зміною обставин та в інших випадках, встановлених договором або законом. Таких обставин у судовому засіданні не встановлено. Підстави припинення права користування земельною ділянкою передбачені ст. 141 ЗК України, яка, зокрема, передбачає можливість припинення права землекористування у випадку використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам (п. "г" ст. 141 ЗК), на що вказує позивачка, ввважаючи, що бездіяльність орендаря по розробленню проекту землеустрою для забезпечення еколого-економічного обгрунтування сівозміни та впорядкування угідь загрожує збереженню стану орендованої земельної ділянки. Водночас, позивачкою не надано жодних доказів того, що стан належної їй земельної ділянки погіршився внаслідок користування нею позивачем, будуючи такий свій висновок лише на припущеннях. Отже, позивачка жодним належним та допустимим доказом не довела, що відповідачем їй було завдано якоїсь шкоди і вона значною мірою позбавилася того, на що вона розраховувала при укладенні договору ( ч. 2 ст. 651 ЦК України та ст. 32 Закону України "Про оренду землі"). Відповідно до ст. 60 ЦК України позивач зобовязаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Ст. 27 Закону України Про оренду землі передбачає, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку\~нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Дії ж відповідача щодо виплати орендної плати як у грошовій, так і у натуральній формі за згодою орендодавців, які такі виплати приймали і їх не оскаржували, не може бути розцінене як істотне порушення відповідачем договору в розумінні ст. 651 ч. 2 ЦК України як підстави для його розірвання. Крім того, на непроведення розрахунків з орендодавцями у встановленому нормативними актами розмірі, як на підставу вимог про розірвання договору, не зазначається і у позовній заяві. При відмові у задоволенні позову суд враховує положення ст.ст. 3,11,16 ЦПК України, згідно яких кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, самостійно визначаючи спосіб такого захисту та підстави поданого позову, а суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог. З огляду на відмову у задоволенні позову, судові витрати слід покласти на позивачку. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed