Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. , в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 10648 від 04.08.2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. , про стягнення з позивача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитної заборгованості в сумі 14 861.94 доларів США. В обґрунтовування позовних вимог [PERSON] зазначив, що 01.08.2008року на підставі кредитного договору №NKPOA714430178 він отримав кредит у сумі 8362.76 доларів США. Значна частина кредиту була погашена . Інша несплачена сума кредиту, згідно рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськ від 06.07.2011року, було сплачена за рахунок вилучення предмета застави - автомобіля марки GEELY MR 7151 A, державний № [NUMBER] 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER]. Даний автомобіль було вилучено з користування позивача та передано банку через кредитного інспектора Приватбанку Камінського Андрія Андрійовича 04.11.2009року. 03.02.2018року [PERSON]стало відомо, що ПАТ КБ "ПриватБанк" на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., стягнув з нього кредитну заборгованість в сумі 14861.94 доларів США, що згідно службового розпорядження НБУ від 31.05.2017року за курсом гривні 26.35грн.складає 391612.12 грн., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 2074.61 доларів США; заборгованість за відсотками - 7.42 долари США; пеня - 12063.16 доларів США; штраф (фіксована частина) - 9.49 доларів США; заборгованість по штрафам (процентна складова) - 707.26 доларів США; витрати за вчинення виконавчого напису - 1800грн. Позивач вважає, що виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. не підлягає виконанню, оскільки, вчиняючи виконавчий напис нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Розрахунок розміру невиконаних зобов"язань зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивача та є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача , що не може бути доказом безспірності грошових вимог банку до позивача. В судове засідання позивач не з"явився, його представник [PERSON]надала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити та провести судовий розгляд у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, відзиву не надав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового направлення. Третя особа у судове засідання не з"явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Із матеріалів справи вбачається, що 03.02.2018року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 10648 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» не сплачену у строк за Кредитним договором №NKPOA714430178 від 01.08.2008року заборгованості за 3225днів, за період з 01.08.2008р. по 31.05.2017р. у сумі , що складає 14861.94 доларів США, що згідно службового розпорядження НБУ від 31.05.2017року за курсом гривні 26.35грн.складає 391612.12 грн., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 2074.61 доларів США; заборгованість за відсотками - 7.42 долари США; пеня - 12063.16 доларів США; штраф (фіксована частина) - 9.49 доларів США; заборгованість по штрафам (процентна складова) - 707.26 доларів США. Витрати за вчинення виконавчого напису складають 1800грн. Позивач вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, так як виданий з порушенням вимог цивільного законодавства. Кредитна заборгованість не є безспірною і нарахована одноособово закладом банку, при цьому без ознайомлення з розрахунком позичальника. Крім того, позивача двіччі було притягнуто до цивільно-правової відповідальності, шляхом стягнення кредитної заборгованості рішенням суду та виконавчим написом нотаріуса, що порушує його конституційні права. Так, рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськ від 06.07.2011року, вирішено передати в заклад ПАТ КБ "Приватбанк" шляхом вилучення у [PERSON] належний йому на праві власності легковий автомобіль марки GEELY MR 7151 A, державний № [NUMBER] 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER]. В рахунок погашення заборгованості за кредитно-заставним договором №NKPOA714430178 від 01.08.2008року в сумі 69710грн.04коп., що є еквівалентом 9148.30доларів США та звернуто стягнення за рахунок предмета застави - автомобіля марки GEELY MR 7151 A, державний № [NUMBER] 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] . Зазначена заборгованість була нарахована станом на 29.04.2009р., про що зазначено в мотивувальній частині рішення суду. Відповідно до Акту приймання в заклад ПриватБанка автомобіля від 04.11.2009 рок даний автомобіль було вилучено з користування [PERSON]та передано в заклад банку через кредитного інспектора Приватбанку Камінського Андрія Андрійовича . Згідно ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтею 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1ст. 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником. Відповідно до ст.87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердж. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172- для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором подаються :а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Згідно ст. 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року . Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Постановою Пленуму ВСУ від 31.01.1992р. №2 "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені" п.13 роз"яснено, що відповідно до ст.ст.34,36,87,88 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальними нормативними актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк. Враховуючи, що термін погашення кредиту, відповідно до умов договору визначений до 31.07.2013р., право на видачу виконавчого напису у стягувача виникло з 01.08.2013р., тоді як виконавчий напис виконано 06.07.2011р. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов'язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 50,87,88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Таким чином, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, перевірці підлягає не лише додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст.87,88 Закону "Про нотаріат" у такому спорі перевірці підлягають також і доводи боржника в повному обсязі, установлення та зазначення чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості, ці обставини встановлюються відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В ході судового розгляду відповідачем не подано відзив на позов, не надано суду доказів на підтвердження того, що ПАТ КБ "ПриватБанк" надавало приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Швецю Руслану Олеговичу усі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості позивача, кредитний договір та виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором, а також копію письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором №NKPOA714430178 від 01.08.2008року. За таких обставин, у суду відсутні підстави вважати, що заборгованість позивача перед відповідачем на час винесення оскаржуваного виконавчого напису була безспірною, тим більше, що заборгованість [PERSON] по кредитному договору №NKPOA714430178 від 01.08.2008року була стягнута рішенням суду, яке виконане позивачем у повному обсязі шляхом передачі "Приватбанку" заставленого майна. Суд погоджується з доводами позивача, що виконавчий напис вчинено на підставі розрахунку банку, який є одностороннім арифметичним розрахунком і не може вважатися безспірним. Отже, оспорюваний виконавчий напис, приватним нотаріусом вчинено з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» та пункту 284 Інструкції, оскільки вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною. За таких обставин, суд приходить до висновку , що вимога відповідача не є безспірною, а отже не підлягає задоволенню в порядку вчинення нотаріального напису. Саме з цих підстав виконавчий напис повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову- покладається на відповідача. Таким чином, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, документально підтверджені, у виді судового збору в сумі 704 грн. 80 коп. .

Outcome: approved