Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з вищеозначеним позовом до вказаного відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала і пояснила,що у її власності знаходиться земельна ділянка на території Дивненської сільської Ради Новотроїцького району Херсонської області,площею 13.70га.Вказану земельну ділянку з її дозволу використовував відповідач протягом 2010-2013 років.Договору оренди з відповідачем, фактично, не укладала, Як оплату за використання її земельної ділянки відповідач повинен був сплатити 16000грн 3% від нормативної грошової оцінки землі.Добровільно виплачено 8800 гривень,та 2093 грн 78 копійки за рішенням апеляційного суду. До звернення до суду просила керівника підприємства добровільно сплатити вказану суму, однак їй було відмовлено в принизливій формі,тому їй завдана моральна шкода цими діями на 10000 гривень. Вказані пояснення надала суду [PERSON] в якості свідка. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав і пояснив, що [PERSON] має в приватній власності земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 13.70 га, яка розташована на території Дивненської сільської Ради Новотроїцького району Херсонської області. Право власності посвідчене державним актом [NUMBER],що виданий 29.09.2010 року. Земельну ділянку передано на 2010-2013 роки на умовах оренди ПОСП "Агрофірма Мир" без укладення письмового договору по вирощуванню сільськогосподарських культур, за що відповідач сплачував винагороду в розмірі 1,5 відсотка вартості земельної ділянки, щорічно. Прохання сплачувати винагороду 3% від грошової оцінки землі 203579,85 грн відхилене, земельна ділянка повернута та сплачено в процесі слухання справи 8800 гривень. Таким чином "Агрофірма Мир" без правових підстав використовувала її майно, сплачуючи за нього плату на свій розсуд. [PERSON] неодноразово зверталася до відповідача для досудового врегулювання спору,про відшкодування завданих збитків добровільно,тому що вона страждала на ряд хвороб та потребувала негайного лікування, але їй було відмовлено,що призвело до завдання їй моральной шкоди. Відповідач агрофірма «Мир» до суду представника не направила, в письмовій заяві просила розглянути справу без їх участі.В подальшому, після викладення своєї позиції та надання усіх наявних доказів, аналогічну заяву подала позивач і її представник,тому суд вирішив розглянути спір за тими доказами,що є у справі. Вислухавши пояснення позивача,представника позивача, дослідивши письмові докази,з"ясувавши обставини справи, слід прийти до наступних висновків. Виниклі правові відносини є цивільними і регулюються нормами цивільного права. Предметом спору є вимога про стягнення моральної шкоди з приводу неотримання доходів. Як встановлено судом з рішення судів,що наявні у справі, між сторонами існували правові відносини про використання належної позивачу земельної ділянки у 2010-2013 роках на умовах, аналогічних використанню земельної ділянки за орендою. Спочатку виник спір з питання розміру винагороди за використане майно. У судовій практиці,що наведена в узагальнені практики Верховного Суду України по розгляду судами земельних спорів /Вісник Верховного Суду України №3/37/2003 рік/ зазначено,що виникло питання про можливість задоволення позовів окремих громадян-власників земельних паїв/часток/ котрі не отримували земельні ділянки в натурі,не укладали договорів оренди своєї частки,але вимагали стягнення орендної плати з підприємств,які фактично користуються всією землею колишнього КСП Те,що договір оренди землі не укладався, виключає можливість стягнення орендної плати,але наявність означених обставин породжує зобов"язання користувача,який використовує земельну ділянку позивача, виплатити йому частину отриманого доходу за правилами ст 469 ЦК 1963 року ,що аналогічні вимогам ст.1212-1214 ЦК України. При цьому розмір такого доходу може визначатися відповідно до встановлених розмірів орендної плати. Як встановлено означеними судовими рішеннями плата за використання земельної ділянки виплачувалася та згідно наданих суду розрахункових документів сплачена у розмірі 3 відсотків від грошової оцінки паю 8800 грн.,виходячи з грошової оцінки земельної ділянки 72458,66 грн, яка використовувалась для визначення в договорах оренди земельних ділянок, аналогічних ділянці [PERSON], інших орендодавців агрофірми «Мир», та стягнута решта 2093,78 грн. Враховуючи викладені обставини встановлено судами,що відповідач не мав права приступати до використання земельної ділянки,позивач не набула права на отримання орендної плати, а відповідно до вимог ст.1214 ЦК України мала право на отримання доходів,які б позивач повинна була отримати від належного їй майна,яке використовувалося відповідачем. Вимогами ст.ст.1212-1214 ЦК України не передбачено, крім відшкодування доходів, відшкодування моральної шкоди. Доказів того,що позивачу неправомірними діями відповідача у формі приниження її особи під час витребування означених збитків, завдано моральну шкоду на 10000 гривень, яка виразилася у її душевних стражданнях, не надано. Покази позивача [PERSON] у якості свідка з цього приводу, суд вважає недостатніми, оскільки надані зацікавленою особою. Наявність у матеріалах справи довідок,що позивач хворіла на діабет,інші хвороби, не являються належними,допустимими доказами заявлених позовних вимог,оскільки докази відносяться до періоду 2015-2017 років та не свідчать про наявність причинного зв»язку між хворобами і їх виникненням з приводу завдання особі збитків використанням її земельної ділянки без договору оренди у 2010-2013 роках.. В задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed