Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 28 квітня 2007 року у виконкомі Буківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, актовий запис № 6, залишивши їй після розірвання шлюбу прізвище "[PERSON]" та стягувати з відповідача на її, позивача, користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, з дня подачі заяви до суду до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що від шлюбу з відповідачем у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Причиною зверення до суду є різні характери та погляди на життя, відповідач неодноразово судимий. Після повернення з місць позбавлення волі став ще більш агресивним, безпричинно скандалить, в нетверезому стані наносить їй побої, в результаті чого вони припинили спільне проживання, не ведуть спільного господарства. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечать інтересам сім"ї та унеможливлюють примирення з відповідачем. Позивач зсилається на положення ст. 180 СК України, де передбачено обов"язок батьків утримувати дитину до досягнення повноліття. Зазначає, що відповідач на даний час офіційно не працює, працює по найму, його дохід мінливий та їй, позивачеві, невідомий, тому вона просить стягнення аліментів проводити в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно. Позивач, яка викликалася для надання особистих пояснень та була у встановленому порядку повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з"явилася. 29.03.2016 року від позивача до суду поступила заява про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує повністю, примирення з відповідачем неможливе, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 47). Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце його проведення повідомлявся у встановленому порядку. Зокрема, у зв"язку з відсутністю відомостей про місце проживання (перебування) відповідача, в тому числі про місце проживання (перебування) відповідача зарестроване у встановленому порядку, його місце роботи, відповідач викликався в суд шляхом опублікування оголошення в пресі (а.с. 49), проте в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності до суду не поступали, тому на підставі ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд прийшов до висновку про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, суд приходить до таких висновків. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 28 квітня 2007 року у Виконкомі Буківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, актовий запис № 6, що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с. 5). Під час перебування сторін у шлюбі народилася донька [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). У позовній заяві позивач зазначила, що вони з відповідачем проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Вона, позивач, вважає подальше спільне життя з відповідачем як подружжя неможливим, збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідач заперечення проти позовних вимог до суду не подав, тому суд надає віри тим обставинам щодо взаємин подружжя, на які вказала позивач. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України (далі - СК України). Стаття 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на повідомлені позивачем обставини про те, що розлад в сім"ї носить стійкий характер, сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства, враховуючи наявність в сторін дитини, суд вважає, що збереження шлюбу є недоцільне, оскільки подальше його збереження суперечило б інтересам позивача, тому шлюб слід розірвати. Позивач в позовній заяві просить після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище "[PERSON]". Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому позивачеві слід відновити прізвище "[PERSON]". Вирішуючи спір в частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини суд виходив з наступного. У відповідності до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно положень ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини обгрунтовано тим, що утримання дитини та надання їй матеріальної допомоги є природним обов"язком батьків, а також зазначено підстави для стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі. Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Позивачем не викладено у позовній заяві жодних обставин щодо того, що відповідач ухиляється від виконання обов"язку по утриманню дитини, чому позивач вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно. За таких обставин, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в примусовому порядку, позов в цій частині є необгрунтованим та задоволенню не підлягає. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач оплатила судовий збір за подання позову, зокрема, позовну вимогу про розірвання шлюбу, у розмірі 487,20 грн. (а.с. 1), тому дану суму слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial