Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

26 серпня 2015 року Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулося до суду з указаним позовом, ціною 1296грн.40коп. У обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначив, що 21 лютого 2008 року з відповідачкою було укладено кредитний договір №003-14961-210208. Відповідно до його умов, банк відкрив на ім'я [PERSON] картковий рахунок, випустив та надав держателю платіжну картку і здійснював обслуговування держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті "Viza Класичний" та згідно з умовами договору, Умовами надання Картки і Правил здійснення операцій за картковими рахунками. Договір набув чинності з дати його укладання та діє до повного виконання зобов"язань. Банк надав відповідачці кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000грн. зі встановленням ліміту на день укладання кредитного договору у сумі 1500грн. з правом наступної зміни розміру ліміту в межах кредитної лінії. Відповідачка за умовами договору зобов"язалася щомісяця у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та суму пені у разі порушення строків сплати основних платежів. За неналежного виконання прийнятих зобов'язань, станом на 06 липня 2015 року, утворилася наведена заборгованість по тілу кредиту. У судове засідання представник позивача за дорученням не з'явилася. Згідно поданої заяви, в порядку ст.158 ЦПК України, просила про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідачка подала письмову заяву про визнання позовних вимог та про погодження розгляду справи по суті у попредньому судовому засіданні. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 21 лютого 2008 року між банком та відповідачкою було укладено кредитний договір №003-14961-210208. За його умовами, банк відкрив на ім'я [PERSON] картковий рахунок з випуском та наданням позичальнику платіжної картки з наступним обслуговуванням на умовах, викладених в Тарифному пакеті "Viza Класичний" та у Правилах здійснення операцій за картковими рахунками, за кредитною схемою - розділ 1. За п.5.2 договору він набув чинності з дати його укладання та діє до повного виконання зобов"язань сторонами. Банк надав відповідачці кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000грн. зі встановленням ліміту на день укладання кредитного договору у сумі 1500грн. з правом наступної зміни розміру ліміту в межах кредитної лінії - п.1.3. Відповідачка, за умовами договору - п.3.6, зобов"язалася щомісяця у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості (7% від суми використаних коштів на день розрахунку), яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та суму пені у разі порушення строків сплати основних платежів. Додатком до договору слугують тарифи на обслуговування платіжних карток і терміни у договорі вживаються у значенні, визначеному Правилами здіснення операцій за картковими рахунками (а.с.3-4). Відповідачка кошти на погашення кредиту вносила частково, останній платіж 11.09.2014 року, що підтверджується представленим розрахунком ціни позову (а.с.6). Згідно наведеного, станом на 06 липня 2015 року борг по тілу кредиту становить 1296грн. Між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов'язального права по кредитному договору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідачка порушила умови кредитного договору неналежним виконання прийнятого зобов'язання. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу (ст.1050 ЦК України). На підставі викладеного, суд визнає, що позовна заява, по якій вимога заявлена в межах строку позовної давності, є обґрунтованою i підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України суд покладає на відповідачку обов'язок по оплаті судових витрат.

Outcome: approved