Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

У жовтні 2014 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 30308,73 грн., що складається із 6587,62 грн. - заборгованість за кредитом, 0,97 грн.- заборгованість по процентах за користування кредитом, 23720,14 грн.- залишок за несплаченим штрафом. Крім того просить стягнути судові витрати в сумі 303,09 грн.. В позовній заяві позивач зазначив, що відповідачем умови договору № б/н від 14.02.2013 року та вимоги ст.ст.526,527,530 ЦК України не виконувались, що привело до виникнення простроченої заборгованості станом на 13 серпня 2014 року на вказану у позові суму. Представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" Сафір Ф.О. в судове засідання не з"явився, подав заяву про те, що позовні вимоги підтримує, не заперечив щодо розгляду справи без участі, належним порядком повідомленого про час і місце судового розгляду справи, відповідача із ухваленням заочного рішення. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про час і місце судового розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання повторно не з"явився, про причини неявки суд не повідомив. Підстави для відкладення розгляду справи не встановлені. Відповідно до положень ст.ст.224-228 ЦПК України, за згодою представника позивача суд ухвалив можливим заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, без участі відповідача з ухваленням заочного рішення. Оцінюючи надані в справі докази, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Встановлено, що між сторонами на підставі заяви відповідача укладено договір № б/н від 14.02.2013 року, за яким відповідач отримав кредит в розмірі 7905,10 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору та правил надання банківських послуг, клієнт взяв на себе зобов'язання погашати заборгованість за кредитним лімітом, процентами за його використання, а також оплачувати комісії і штрафні санкції на умовах, передбачених договором, Правилами користування платіжних карток і Тарифами банку. Погашення заборгованості здійснюється в строки за рахунок коштів, розміщених на рахунку позичальника, що відповідає платіжній картці, емітованої ПАТ КБ "Приватбанк", номер рахунку зазначений в заяві. Розрахунок заборгованості згідно кредитного договору №б/н від 14.02.2013 року свідчить про наявність заборгованості по кредиту, наданому відповідачу, станом на 13 серпня 2014 року на вказану у позові суму, що складається із 6587,62 грн. - заборгованість за кредитом, 0,97 грн.- заборгованість по процентах за користування кредитом, 23720,14 грн. - залишок за несплаченим штрафом. Відповідно до положень ст.526 ЦК України, зобов"язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст.527 ЦК України, боржник зобов"язаний виконати свій обов"язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором чи законом. Таким чином, сукупністю достовірно підтверджених наведених доказів доведено, що позовна заява підлягає до часткового задоволення, а саме стягненню із відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за кредитом - 6587,62 грн. та 0,97 грн.- заборгованість по процентах за користування кредитом Разом з цим, суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача в повному обсязі пені у розмірі 23720,14 грн.. Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. За змістом ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд, враховуючи ту обставину, що розмір неустойки, визначений позивачем в сумі 23720,14 грн. значно перевищує розмір основного зобов"язання, а також, що відповідач бере участь добровольцем у АТО, тому вважає за можливе зменшити розмір неустойки та обмежитись стягненням з відповідача 1000 грн. - неустойки. Відповідно до змісту ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому стягненню в користь позивача підлягає сума судового збору пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 243,60 грн.. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 527, 530, ч.3 ст.551, 610, 611 ЦК України,

Outcome: partial