Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк " Приватбанк ", в особі свого представника Сафір Федір Олегович за довіреністю, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, свої вимоги мотивувавши тим, що станом на на 31 грудня 2016 року, має заборгованість - 46 246 грн. 10 коп яка складається з наступного: - 2 986 ( дві тисячі дев"ятсот вісімдесят шість ) гривень 35 коп. заборгованість за кредитом; - 36 771 ( тридцять шість тисяч сімсот сімдесят одна ) гривня 79 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3 809 ( три тисячі вісімсот дев"ять ) гривень 57 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. в також штрафи відповідно до п. 8. 6 Умов та правил надання банківських послуг - 500 гривень ( п"ятсот ) 00 коп. - штраф ( фіксована частина ) - 2 178 гривень ( дві тисячі сто сімдесят вісім ) 39 коп. - штраф ( процентна складова ) . В судове засідання представник позивача не з"явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в п. 3 позовної заяви, та окремо разом з позовною заяву подано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача Сафір Федір Олегович за довіреністю № 3734 - К - Н - О від 04 вересня 2015 року ( а .с. 21, 34 ) просив проводи розгляд справи за відсутності уповноваженої особи. Згідно ст. 158 ЦПК України особа яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, по дату та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. 24 березня 2017 року за вх. № 14650 до загальної канцелярії суд від відповідача [PERSON] надійшла заява про застосування строку в позовної заяви, та розгляд справи за його відсутності. Відповідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд враховуючи згоду позивача, ухвалює провести заочний розгляд справи, відповідно до норм ст. ст. 224 - 233 ЦПК України. Суд враховуючи згоду позивача, ухвалює провести заочний розгляд справи, відповідно до норм ст. ст. 224 - 233 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо. Ст. 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б / н від 13 жовтня 2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3 000 гривень 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36. 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач взяті на себе зобов"язання передбачені п. п. 3. 2, 3. 3, 4. 6, 4. 9, 5. 3, 5. 5, 5. 7, 5. 8, 6. 3, 6. 5, 6. 6, 6. 7, договору по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди, комісії згідно графіку погашення кредиту не виконує, має заборгованість перед Банком по кредитному договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором кредитодавець зобов"язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити відсотки. При укладенні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання, тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов"язання за даним договором. Ст. 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов"язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов"язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов"язання. Таким чином позов підлягає задоволенню, з [PERSON] слід стягнути на користь Банку заборгованість по кредитному договору в сумі 46 246, 10 грн., а також судові витрати сплачені банком згідно квитанцій при зверненні до суду - судовий збір в сумі 1 600 грн., згідно ст. ст.79, 88 ЦПК України та Закону України « Про судовий збір». Заява відповідача [PERSON] про застосування строків позовної давності не може бути взята судом до уваги, оскільки, як вбачається з з розрахунку заборгованості за договором № б / н від 12 жовтня 2007 року укладеного між Приватбанком та клієнтом - [PERSON], що міститься в матеріалах цивільної справи на а. с. 5,6, останній платіж згідно графи сума погашення за наданим кредитом було здійснено 12 червня 2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. З Цивільного процесуального кодексу України, - Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом статті 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого не майнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи, до яких, зокрема, законодавцем віднесено визнання права. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі ст. ст. 509, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 6615, 629, 1050, 1054 Цивільного Кодексу України, Закону України « Про судовий збір »,

Outcome: approved