Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом, предмет якого складає вимога про стягнення з [PERSON] на її користь на відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки суму в розмірі 11000,00 грн. та 7000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. Як на підставу задоволення позовних вимог посилається на ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України. Як на докази викладених в заяві доводів посилається на наступні документи: паспорт громадянина України та довідка про присвоєння ідентифікаційного номера на ім'я [PERSON] (а.с.5), довідка Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області від 19.11.2015 року №2341 (а.с.6), акт клінічного огляду тварини від 10.11.2015 року (а.с.7), постанова судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 25.11.2015 року (а.с.8-9), довідка голови правління Царичанського РСТ про вартість голови корови від 25.11.2015 року №190 (а.с.10). На обгрунтування заявлених вимог в заяві посилається на те, що 10.11.2015 року близько 16 години 20 хвилин відповідач в справі [PERSON] на законних підставах керуючи автомобілем АЗЛК 408 д.н. ВI6014АА, який є джерелом підвищеної небезпеки, рухався в с. Могилів Царичанського району Дніпропетровської області по вулиці Панікахи, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості та здійснив наїзд на її корову, яка переходила проїздну частину дороги зліва на право, в результаті ДТП вона вимушена була дорізати корову, чим їй була завдана матеріальна та моральна шкода. В порушення Правил дорожнього руху [PERSON] з місця ДТП зник. 25.11.2015 року постановою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області Ламзу Є.В. визнано винним у скоєнні адмінправопорушень, передбачених ст. ст. 124-4, 124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців. Вважає, що згідно ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. 10.11.2015 року після ДТП належну їй корову оглянув спеціаліст - завідуючий Могилівською ветеринарною дільницею [PERSON], який склав про це акт клінічного огляду тварини. При огляді він установив, що корова червоної масті, віком 7 років, масою близько 450 кг, отримала пошкодження не сумісне з життям і рекомендовано її дорізати. Згідно довідки Царичанського РСТ від 25.11.2015 року вартість однієї голови корови вагою 400-450 кг становить від 16000 до 17000 грн. 11.11.2015 року вона здала корову на м"ясо громадянину, який проживає в [INFO]. В його присутності вона отримала 6000 грн., а тому вважає, що відшкодуванню підлягає матеріальна шкода в розмірі 11000 грн. Крім того, діями відповідача, на її думку, їй завдана моральна шкода, яку вона оцінює в 7000 грн., яка полягає в тому, що їй були спричинені душевні страждання, вона пережила і переживає до цього часу моральні переживання, біль та тугу за коровою, яка була годувальницею її сім"ї. Вона не працює, чоловік помер і її сім"я жила за рахунок підсобного господарства та корови, молочну продукцію з якої вони вживали в їжу та продавали. Її сім"я - це вона, н/л син та донька, яка проживає окремо, але вона їй допомагає. Змінились звичні умови її життя та її сім"ї. Вона вимушена шукати додаткові джерела доходів, витрачати нервові клітини в зв"язку з поїздками до органів поліції та районного суду. Поведінка відповідача, який скрився з місця ДТП, не попросив пробачення, не прийняв ніяких мір для відшкодування шкоди завдає їй ще глибших моральних страждань. Вважає такий розмір моральної шкоди розумним і справедливим. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкода була завдана внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. В судове засідання позивач та її представник - адвокат [PERSON] не з"явилися. Надали суду заяву про розгляд справи без їхньої участі. Позовні вимоги підтримують та не заперечують проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з"явився з невідомих суду причин, хоча про час, день та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надіслав. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. На підставі ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності сторін, та ухвалити заочне рішення по справі, на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ст. 11 ч. 1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу (ч. 1 ст. 60 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно вимог ч. 1 та 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В даному випадку у судовому засіданні встановлено наступне. Постановою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 25.11.2015 року встановлено, що відповідач в даній справі - водій [PERSON] 10.11.2015 року о 16 год. 20 хв. в с. Могилів по вул. Панікахи, керуючи автомобілем АЗЛК 408 н.з. ВІ 6014 АА, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості та здійснив наїзд на корову, яка переходила проїздну частину дороги зліва на право. В результаті ДТП автомобілю завдано механічні пошкодження. Власниці корови [PERSON] завдано матеріальні збитки. Цим порушив п.12.1 Правил дорожнього руху. [PERSON] за вказаною постановою визнано винним у скоєнні адмінправопорушень, передбачених ст. ст. 124-4, 124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців (а.с. 8-9). Відповідно до норм ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно довідки Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області від 19.11.2015 року №2341 гр-ка [PERSON] дійсно згідно по господарської книги №8 рахунок №0378-1 сторінка 71 за 2011-2015 рр. у своєму господарстві тримає корову (а.с. 6). Після вище вказаної ДТП вказана корова, власником якої є позивач в справі [PERSON], була оглянута спеціалістом - завідуючим Могилівською ветеринарною дільницею [PERSON] Згідно акту клінічного огляду тварини від 10.11.2015 року лікарем рекомендовано дорізати тварину, так як спричинені їй пошкодження можуть привести до загибелі на протязі 24 годин (а.с.7). Згідно довідки голови правління Царичанського РСТ від 25.11.2015 року №190 вартість однієї голови корови вагою 400-450 кг становить від 16000 до 17000 грн. (а.с.10). 11.11.2015 року [PERSON] здала корову на м"ясо громадянину за адресою: с. Могилів, провулок Веселий, 4 Царичанського району Дніпропетровської області, за яку отримала 6000 грн. Інша частина грошових коштів, а саме 11000 грн., відповідачем до теперішнього часу так і не відшкодована, у зв"язку з чим суд приходить до висновку про те, що матеріальна шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, повинна бути відшкодована відповідачем в справі на користь позивача в розмірі 11000 грн. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Крім того, згідно ч.3 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Позивачка в даній справі у зв"язку з протиправними діями відповідача зазнала душевних страждань, втратила корову, яка була годувальницею її сім"ї, змінились звичні умови життя її сім"ї, вона вимушена шукати додаткові джерела доходів та крім того витрачати час на поїздки до органів поліції та до суду. За викладених обставин, на думку суду, позивачці [PERSON] дійсно завдано моральну шкоду, але визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд виходить з такого. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд оцінює моральну шкоду, спричинену діями відповідача [PERSON] в розмірі суми п'яти мінімальних заробітних плат, що складає 6090,00 грн., яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача. Згідно вимог ст.88 ЦПК України судовий збір в розмірі 1218,00 грн. та в розмірі 487,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в порядку відшкодування сплаченого ним судового збору. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial