Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

Представник заявниці звернулася до суду із заявою, у якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , громадянка України, яка народилася [INFO] в селі Бистре Стрілковського району Львівської області, РНОКПП [NUMBER] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , є рідкою тіткою [PERSON] , громадянки України, яка народилася [INFO] в м.Первомайськ Луганської області, РНОКПП [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , громадянка України, яка народилася [INFO] в селі Бистре Стрілковського району Львівської області, РНОКПП [NUMBER] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , померла [INFO] в місті Первомайськ Луганської області, внаслідок хвороби - "церебральний атеросклероз з гипертонічною хворобою". \~ \~ \~ \~В обгрунтування\~заяви зазначила,\~що [INFO] в м.Первомайськ Луганської області померла [PERSON] , [INFO] , яка мешкала за адресою: [ADDRESS] . На цей час м.Первомайськ Луганської області віднесено до переліку населенних пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, тому заявниця отримала свідоцтво про смерть з довідкою про причини смерті у лікарні м.Первомайськ Луганської області та свідоцтво про смерть [PERSON] у відділі запису актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції. 23.03.2021 року заявниця через свого представника звернулася до Попаснянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) з метою державної реєстраці смерті [PERSON] , але їй було відмовлено, так як подані для реєстрації документи не відповідають вимогам законодавства України, оскільки вони видані на тимчасово окупованій території України. Оскільки заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України, для звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті потрібно підтвердження факту родинних відносин між заявницею та померлою особою. Померла [PERSON] є рідною тіткою заявниці по лінії матері. Але сідоцтво про шлюб [PERSON] , яке б підтверджувало її дошлюбне прізвище, внаслідок бойових дій було втрачено. На усне звернення до органів РАЦС з приводу отримання Витягу з ДРАЦС про зміну прізвища [PERSON] , заявниці відмовляють, бо вона не є її прямою родичкою і не може пітдвердити родинний зв`язок з тіткою. Такі обставини перешкоджають відкриттю спадщини на належне майно після смерті тітки, яка померла [INFO] на тимчасово окупованій території. Для зверненя до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини заявниці потрібно отримати свідцотво про смерть [PERSON] . У судове\~засідання представник\~заявниці не\~з`явилася,\~у письмовій\~заяві просила\~розглянути справу\~за її\~відсутності. Заінтересована особа - Попаснянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Мінстерства юстиції ( м.Харків) належним чином\~повідомлена про\~час та\~місце судового\~розгляду, в судове засідання не з`явився, надав заяву, просиа суд розглядати справу без участі її представника, не заперечували проти задоволення заяви. Суд, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] народилась [INFO] у місті Первомайськ Луганської області ( а.с.6). Заявниця є племінницею померлої [PERSON] , що підтверджується дослідженими судом письмовими доказами: Згідно копії свідоцтва про народження та копії свідоцтва про шлюб дошлюбне прізвище заявниці " [PERSON] " ( а.с.10). Із копії свідоцтва про народження заявниці вбачається, що її матір`ю записана [PERSON] (а.с.10). Дошлюбне прізвище матері заявниці " [PERSON] ", що підтверджується її свідоцтвом про народження та свідоцтвом про одруження (а.с.13). Батьками [PERSON] , яка народилася [INFO] в с.Бистре Стрілківського району Дрогобицької області в свідоцтві про народження записані [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в селі Бистре Стрілковського району Львівської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження. Її батьками записані [PERSON] та [PERSON] ( а.с.15). Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб підтверджується факт реєстрації актового запису про шлюб, згідно якого 20 жовтня 1958 року Березівською сільською радою Попаснянського району зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище " [PERSON] ." \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у м.Первомайськ Луганської області. \~ \~ \~ \~На підтвердження факту смерті [PERSON] заявницею надано суду лікарське свідоцтво про смерть №158 від 26.09.2020, видане медичною установою, що діє на тимчасово окупованій території. Причиною смерті [PERSON] є "Церебральний атеросклероз з гіпертонічною хворобою". \~ \~ \~ \~При цьому, суд зазначає, що дане лікарське свідоцтво про смерть не є документом, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті особи з наведених вище підстав. \~ \~ \~ \~Разом з тим, суд вважає можливим врахувати лікарське свідоцтво про смерть, як доказ факту смерті тітки заявниці у сукупності з іншими дослідженими судом доказами, враховуючи вимоги міжнародно-правових актів і принципів, адже відповідно до ст.ст.\~3,\~8,\~9 Конституції України\~в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. \~ \~ \~ \~Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». \~ \~ \~ \~Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці. Так, якщо у справі «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45) ЄСПЛ обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих\~de facto\~органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142). При цьому, за логікою Міжнародного суду ООН і ЄСПЛ, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо. \~ \~ \~ \~З огляду на викладене, аналізуючи та оцінюючи наведені вище докази, суд доходить висновку про підтвердження факту смерті [PERSON] , [INFO] у м.Первомайськ Луганської області. У позасудовому порядку заявниця не має можливості підтвердити родинні стосунки з тіткою, оскільки відсутнє свідоцтво про шлюб [PERSON] . З цих підстав заявниця не може оформити спадщину за законом. Встановлення факту родинних відносин заявниці необхідно для реалізації спадкових прав. Таким чином, суд доходить висновку про обґрунтованість заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved