Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

06.11.2013 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, посилаючись на те, що 02.11.2006 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № 4085 про надання кредиту у розмірі 30000 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за цим договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим, станом на 15.01.2014 року виникла заборгованість в розмірі 17327,22 дол. США, що підтверджується довідкою наданою банком 15.01.2014 року, яка складається з наступного: -13250,00 дол.США - заборгованість за кредитом; - 3224,69 дол.США - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 852, 53 дол. США - пеня за несвоєчасне виконання зобов"язань В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № 4085, укладеним між сторонами 02.11.2006 року, ПАТ «Укрсоцбанк» уклав договір поруки з поручителем [PERSON] згідно якого відповідач [PERSON] зобов'язався нести солідарну відповідальність перед банком разом із [PERSON] за невиконання умов кредитного договору. Тому позивач просить суд, стягнути з відповідачів в солідарному порядку суму заборгованості за кредитним договором № 4085 від 02.11.2006 року в розмірі 17327,22 дол. США, що в гривневому еквіваленті на дату розрахунку становить 138496 грн. 47 коп. та судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1529,95 грн. Представник позивача в судовому засіданні не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з"явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала право представляти свої інтереси своєму представнику. Представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі договору про надання послуг в судовому засіданні позовні вимоги банку визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення, зазначивши, що відповідач [PERSON] дійсно має непогашену заборгованість по спірному кредитному договору, оскільки певний період часу не сплачувала за його рахунками через скрутний матеріальний стан. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги банку не визнав, пояснивши, що першочергово банк повинен був заявляти вимоги до іншого відповідача за договором іпотеки. Зазначивши, що про існуючу заборгованість [PERSON] йому відомо і вимогу банку про її погашення він отримував у відповідності до вимог чинного законодавства. Представник відповідача, адвокат [PERSON], яка діє на підставі ордеру в судовому засіданні позовні вимоги банку не визнала, зазначила, що вимоги банку до [PERSON] є передчасними, а першочергово банк повинен був заявляти вимоги до іншого відповідача, який визначений у договорі іпотеки. Суд вислухавши пояснення представників відповідачів, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог встановив наступне. В судовому засіданні з достовірністю було встановлено, що 02.11.2006 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № 4085 про надання кредиту у розмірі 30000 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення. У порушення умов договору відповідач [PERSON] зобов'язання за цим договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим, станом на 15.01.2014 року виникла заборгованість в розмірі 17327,22 дол. США, що підтверджується довідкою наданою банком 15.01.2014 року, яка складається з наступного: -13250,00 дол.США - заборгованість за кредитом; - 3224,69 дол.США - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 852, 53 дол. США - пеня за несвоєчасне виконання зобов"язань В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № 4085, укладеним між сторонами 02.11.2006 року, ПАТ «Укрсоцбанк» уклав договір поруки з поручителем [PERSON] згідно якого відповідач [PERSON] зобов'язався нести солідарну відповідальність перед банком разом із [PERSON] за невиконання умов кредитного договору. На підставі ч.І ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.3 ст.533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках та порядку встановлених законом. Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов"язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 530 ЦК України - зобов'язання підлягає виконанню у встановлений строк. Таким чином відповідач [PERSON] підписуючи кредитний договір, а відповідач [PERSON] договір поруки погодилися з їх умовами, а банк надавши кредит, виконав свої зобов"язання. Суд погоджується з розрахунком заборгованості по кредиту, процентам та пені за користування кредитом, оскільки вони відповідають дійсності та не суперечать вимогам закону, крім того визнаються представником відповідача/позичальника. Відповідно до вимог ст. 610, 554 ЦК України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. Згідно ст.. 554 ЦК України, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, поручитель і позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Відповідно до Договору поруки поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що й боржник. Згідно зі ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Поручитель, відповідно до положень Договору поруки, зобов'язаний виконати обов'язки, зазначені в письмовій вимозі кредитора. Таку вимогу банку [PERSON] отримував, що і підтвердив під час судового засідання. До пояснень представника відповідача та відповідача [PERSON] про невизнання даного позову через його пред"явлення не до тієї особи, та про необхідність пред"явлення позову до особи визначеної у договорі іпотеки суд відноситься критично та не приймає їх до уваги, оскільки рішення суду не може ґрунтуватися на домислах та припущеннях, а відповідно до матеріалів справи, зокрема змісту кредитного договору № 4085 та договору поруки № 1 від 02.11.2006 року сторонами в ньому є поручитель [PERSON], позичальник [PERSON] та кредитор АКБ «Укрсоцбанк». Оскільки суд, відповідно до положень ст. 11 ЦПК України розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, та не є прерогативою суду змінювати умови чи сторони договору, суд приходить до переконання про обгрунтованість заявлених позовних вимог саме до відповідачів та про задоволення даного позову. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved