Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовано тим, що [PERSON], відповідно до укладеного договору №MKV0RK11153747 від 12.05.2006 року, отримав кредит у розмірі 9000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 31.01.2014 р. відповідач має заборгованість 28927,31 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином своєчасно, в судове засідання з невідомих суду причин не з'явився і від нього не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки, тому на підставі ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй заяві. Згідно п.1.1 Кредитного договору №MKV0RK11153747 від 12.05.2006 року банк зобов"язався надати позичальнику кредитні кошти шляхом перерахування на відкритий у ПриватБанку рахунок [NUMBER] ПП [PERSON] на строк до 11.05.2008 року включно, у вигляді строкового кредиту у розмірі 9000,00 грн. Договором застави №MKV0RK11153747 від 12.05.2006 року було забезпечено виконання зобов"язання позичальника за кредитним договором №MKV0RK11153747 від 12.05.2006 року шляхом повернення кредиту наданого у вигляді строкового кредиту в сумі 9000,00 грн. на цілі купівля ТНС. Кредитним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії закористування кредитом та інші витрати. Суд констатує, що правовідносини, які відповідають встановленим фактам, врегульовані нормами ЦК України, чинного із 01.01.2004 року та умовами кредитної угоди. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору і вимог закону. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У порушення зазначених норм та умов кредитного договору Відповідач зобов"язання за вказаним договором належним чином не виконав. Як встановлено із поданих доказів, станом на 31.01.2014 р. відповідач має заборгованість 28927,31 грн., яка складається з наступного: 3671,33 грн.- заборгованість за кредитом, 7444,58 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 17811,40 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором. Таким чином, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вимоги позову є обгрунтованими, обставини, наведені позивачем, знайшли підтвердження під час судового розгляду справи, а відтак позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатив 289,27 гривень судового збору, а відтак, з урахуванням вищенаведеного понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved