Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Трускавецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що у шлюбі з відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO], який навчається в Тернопільському національному економічному університеті. Шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. Відповідач проживає окремо та не надає жодної матеріальної допомоги на навчання сина. Оскільки вона не працює, отримує мізерну пенсію, то платити за навчання сина їй вкрай важко. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, та не повідомив суду причини своєї неявки, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, про що свідчить публікація в газеті "Високий замок" від 20.01.2015 року № 6 (5262), оскільки відповідно до інформації Трускавецького міського сектору головного управління державної міграційної служби України у Львівській області від 19.12.2014 року № 1438, відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] - не значиться. Сторони в судове засідання не з'явилися, тому у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд ухвалив на підставі ст. 224 ЦПК України постановити рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] від 24.09.2010 року. У шлюбі в сторін [INFO] народився син [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 03.06.1995 року. Згідно довідки № 021 від 12.09.2013 року [PERSON] навчається за контрактом на денній формі навчання Факультету банківського бізнесу Тернопільського національного економічного університету. Закінчує навчання за ОКР "бакалавр" 30.06.2015 року. Згідно п. 4.2 Договору № 123619 від 22.08.2013 року загальна вартість освітньої послуги становить 18900 гривень. Відповідач добровільно відмовляється надавати позивачці матеріальну допомогу на навчання сина. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчатися і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Враховуючи те, що відповідач добровільно не сплачує аліментів на навчання сина, ухиляється від обов'язку утримувати свою дитину, то суд вважає, що слід зобов'язати [PERSON] виплачувати аліменти на утримання [PERSON], [INFO], який навчається на денній формі навчання Факультету банківського бізнесу Тернопільського національного економічного університету до припинення ним навчання. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачка додала до матеріалів справи квитанцію до прибуткового касового ордера від 30.12.2014 року, яка свідчить про понесені нею витрати в розмірі 170,0 гривень на правову допомогу, а також квитанцію № 15-3645909/С від 15.01.2015 року, яка свідчить про оплату позивачкою за оголошення в газеті "Високий замок" в розмірі 76,0 гривень. Суд вважає, що слід стягнути з [PERSON] понесені позивачкою судові витрати в сумі 246 гривень.

Outcome: approved