Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Жидачівського районного суду із позовною заявою до відповідачки [PERSON], в якій просить визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті батька. В обгунтування позовних вимог посилається на те, що згідно свідоцтва про право власності на жилий будинок її батькові належав житловий будинок №43 на вул.Франка у с.Монастирець Жидачівського району Львівської області, який мав статус колгоспного двору, членами якого, окрім батька, була також [PERSON] - її мати, відповідачка у справі та її батькам, як співвласникам, належало по 1/2 частки у майні колгоспного двору. Батько помер 05.07.1991 року, не залишивши заповіту на випадок смерті. Після смерті батька, проживаючи у тому ж дворі, його частку у майні колгоспного двору успадкувала мати позивачки, як спадкоємець першої черги за законом, однак остання відмовляється від спадкової частки та від своєї частки у майні колгоспного двору, тобто від всього спадкового майна, на її користь. За наслідками її звернення у червні 2016 року до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця [PERSON], їй було відмовлено у видачі такого у зв"язку із тим, що спадкове майно є власністю членів колгоспного двору, частки яких не визначені, а померлий не є його останнім членом За вказаних обставин вона, для визнання за нею права на спадкове майно, змушена звернутись до суду. У судове засідання позивачка не з"явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити із підстав, вказаних у позові. Відповідачка [PERSON] в судове засідання також не з"явилася. Звернулася в суд з заявою в якій позовні вимоги визнала та не заперечила проти визнання за позивачкою [PERSON] права власності на спадкове майно та на цілий житловий будинок №43 на вул.Франка в с.Монастирець Жидачівського району Львівської області, поскільки відмовляється в її користь і від своєї частки у майні колишнього колгоспного двору. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що слід розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Відповідно до ст.11, ч.2 ст.31, ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Так, згідно із положеннями ст.ст.328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону. Оскільки спадщина відкрилась до 01.01.2004 року, тому до вказаних правовідносин підлягають застосуванню норми ЦК України (в ред.1963р.), що узгоджується і правовими приписами Постанови ПВС України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування". За таких обставин, суд дійшов висновку, що до вказаних правовідносин слід застосувати відповідні правові приписи ЦК України( в ред.1963р.) . Згідно із вимогами ч.1 ст.524 ЦК України (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до вимог ч.1 ст.527 ч.1 ЦК України (1963 р.) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Частиною 1 статті 529 ЦК України (1963 р.) при спадкуванні по закону спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти померлого, а також подружжя і батьки померлого. Відповідно вимог ст.548 ч.1 ЦК України (1963 р.) необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно із вимогами ст.549 ЦК України (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як встановлено судом, що згідно із свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок(а.с.4), жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований у с.Монастирець Жидачівського району Львівської області на вул. [PERSON](колишня Леніна),43 на праві власності належав колгоспному двору, головою якого був [PERSON] Відповідно до довідки Монастирецької сільської ради Жидачівського району Львівської області №882 (а.с.7), згідно із записами у погосподарській книзі по с.Монастирець Жидачівського району, будинковолодінння №43 на вул.І.Франка у с.Монастирець Жидачівського району Львівської області станом на 30.06.1990 р. відносилось до суспільної групи колгосний двір та рахувалось за [PERSON]- голова колгоспного двору; [PERSON]Й, член двору. 05.07.1991 року помер [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5), не залишивши заповіту, що стверджується довідкою Монастирецької сільської ради Жидачівського району Львівської області №775 від 15.06.2016 року (а.с.8), а тому спадкування у даному випадку здійснюється за законом (ч.1 ст.524 ЦК України в ред.1963 р.). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну йому частку(1/2) у майні колгоспного двору та [PERSON], як спадкоємець за законом(дочка), що стверджується копією свідоцтва про народження, та копією свідоцтва про одруження (а.с.6) вчинила, які свідчать про прийняття нею спадщини, а саме вступила в управління спадковим майном разом із відповідачкою у справі [PERSON], яка, як дружина спадкодавця [PERSON], тобто спадкоємець за законом першої черги також прийняла спадщину, однак відмовляється від належної їй частки у спадковому майні та від частки у майні колгоспного двору на користь позивачки. 16.06.2016 року при зверненні позивача [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], їй було відмовлено у його видачі через те, що спадкове майно є власністю членів колгоспного двору, частки у якому не визначені, а померлий не був його останнім членом (а.с.9) За вказаних обставин та враховуючи правові приписи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачкою [PERSON] права власності на житловий будинок, господарські будівлі і споруди у с.Монастирець по вул.І.Франка,43 Жидачівського району Львівської області, загальною площею 56,00 кв.м., житловою площею - 34,7 кв.м. у порядку спадкування за законом після смерті батька та у зв"язку з відмовою від своєї частки матері. На підставі наведеного,

Outcome: approved