Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості , в якому зазначив, що відповідно до укладеного договору № KGXRRX01960002 від 26.01.2007 року [PERSON] 26.01.2007 року отримала кредит у розмірі 3009, 59 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним, особам "Розстрочка" складає між ним і Банком Договір. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку : щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. Відповідач зобов'язання за вказаним, договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 18.01.2015 року має заборгованість - 51502,49 грн., яка складається з наступного: 2899, 90 гривень - заборгованість за кредитом; 12263,34 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом ; 439,40 гривень - заборгованість по комісії за користуванням кредитом ; 35971,16 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 3000,00 грн, яка була задоволена Добровеличківським районним судом Кіровоградської області від 29 травня 2012 року з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ "ПРИВАТ БАНК", різниця становить - 48573,80 грн.; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2428,69 грн. - штраф (процентна складова).Отже, заборгованість до стягнення становить 51502,49 грн, що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про слухання справи в його відсутність, позов підтримує повністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день час та місце слухання справи повідомлена вчасно належним чином, з"явився її представник [PERSON] Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив суду, що суд повинен закрити провадження у справі, поскільки є рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 29.03.2012 року, частково скасованого 29.05.2012 року рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області ухвалені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, відмінність лише в розмірі штрафу (процентної складової) та розміром пені за несвоєчасність виконання зобов"язання за договором. Суд вважає, що в справі мається достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, тому можливо розглянути справу по суті у відсутності представника позивача та відповідача. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до укладеного договору до укладеного договору № KGXRRX01960002 від 26.01.2007 року [PERSON] 26.01.2007 року отримала кредит у розмірі 3009, 59 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним, особам "Розстрочка" складає між ним і Банком Договір. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку : щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. Відповідач зобов'язання за вказаним, договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 18.01.2015 року має заборгованість - 51502,49 грн., яка складається з наступного: 2899, 90 гривень - заборгованість за кредитом; 12263,34 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом ; 439,40 гривень - заборгованість по комісії за користуванням кредитом ; 35971,16 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.; а також штрафи . Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 3000,00 грн, яка була задоволена Добровеличківським районним судом Кіровоградської області від 29 травня 2012 року з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ "ПРИВАТ БАНК", різниця становить - 48573,80 грн.; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2428,69 грн. - штраф (процентна складова).Отже, заборгованість до стягнення становить 51502,49 грн. Згідно рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 29.03.2012 року, яке набрало законної сили, позов ПАТ КБ"Приват Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ"Приват Банк" 15602,64 грн. заборгованість за кредитним договором № KGXRRX01960002 від 26.01.2007 року, а саме заборгованість за кредитом в сумі 2899 гривні 90 копійок, заборгованість по відсоткам за користування кредитом у в сумі 12263 гривня 34 копійки та заборгованість по комісії за користування кредитому в сумі 439 гривень 40 копійок, в іншій частині позову відмовлено. Згідно рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 29.05.2012 року, яке набрало законної сили, апеляційну скаргу ПАТ КБ"Приват Банк" задоволено частково. Рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 29.03.2012 року в частині відмови в позові про стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов"язання скасовано, позов в цій частині задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ"Приват Банк" 3000,00 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов"язання за кредитним договором № KGXRRX01960002 від 26.01.2007 року укладеного між сторонами. В частині розподілу судових витрат рішення суду змінено стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ"Приват Банк" 186,02 грн. судових витрат пов"язаних з розглядом справи. В іншій частині рішення залишити без змін. Згідно до вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та відсотки. За змістом ст. ст. 526, 527, 530, 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений сторонами строк, відповідно до вказівок договору та вимог Цивільного Кодексу, одностороння відмова від виконання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається із матеріалів справи, до первісного розрахунку заборгованості в сумі 51502,49 грн. безпідставно увійшла й заборгованість за кредитом в сумі 15602,64 грн., яка вже стягнута за рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 29.03.2012 року, яке набрало законної сили, на повторне стягнення якої позивач не має правових підстав. Проте, позивач не позбавлений права на стягнення заборгованості, яка утворилася після 16.12.2011 року. При цьому, наявність рішення суду про стягнення заборгованості за цим же кредитним договором, яка утворилася станом на 18 січня 2015 року, не є підставою для відмови у задоволенні пред'явлених позовних вимог Банку про стягнення заборгованості, яка утворилася за наступний період з 16.12.2011 року по 18 січня 2015 року. Згідно роз'яснення п. 17 (абзац 2) постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", де зазначено, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. ст. 526, 599 ЦК України. Разом з тим, суд вважає, що розмір неустойки (пені), який визначений Банком у заборгованості за вказаним кредитним договором значно перевищує розмір збитків Банку, а тому, відповідно до положень ч. 3 ст. 551 ЦК України, підлягає зменшенню до 4000 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Така ж правова позиція викладена у постанові Верхового Суду України у справі № 6-100 цс/14 від 3 вересня 2014 року, яка є обов'язковою для застосування у відповідності до вимог ст. 360-7 ЦПК України. Вирішуючи вимоги в частині стягнення з відповідача штрафів суд виходить з наступного : Відповідно до умов п.5.4 Умов, які є невід"ємною частиною Договору нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов"язань здійснюється протягом 3 років з дня коли відповідне зобов"язання повинне бути виконане позичальником. Таким чином пеня та штраф не є окремими видами штрафних санкцій, а є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а тому банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання ( прострочення виконання грошового зобов'язання ), що суперечить вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Отже в задоволенні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають розподілу судові витрати.

Outcome: approved