Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, посилаючись на те, що 04 червня 2014 року між сторонами був укладений договір позики, за яким позивач позичив відповідачу валютні цінності у розмірі1500 доларів США . Відповідач, розуміючи значення своїх дій, без будь-якого примушування, як фізичного, так і морального, отримала грошові кошти та зобов"язалась повернути позику за першою вимогою. Договір укладено у письмовій формі у вигляді розписки, що підтверджує факт передачі грошових коштів відповідачеві. Після отримання позики позивач будь-якого зв"язку з відповідачем не має, на його телефонні дзвінки відповідач не відповідає, тому 06 серпня 2014 року позивач направив на адресу відповідача вимогу про повернення боргу у вигляді телеграми. Телеграму, у якій містилась вимога про повернення боргу, відповідач відмовилась отримувати. Крім того, позивачем була відправлена телеграма про повернення боргу за адресою, де проживає дочка відповідача у місті Харкові. Мотивуючи тим, що у вищевказаний строк відповідач на порушення своїх договірних зобов"язань позику не повернула, ухиляється від виконання зобов"язань та уникає будь-яких контактів, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики, що станом на 25 вересня 2014 року складає 19425 грн. 85 коп. та судові витрати. В судове засідання предствник позивача не з"явився, подав заяву про розгляд справи за його відсуності, підтримав позовні вимоги на підставах, викладених в позовній заяві, та просив задоволити повністю. Відповідач в судове засідання не з"явилась. Згідно довідки Чорнобаївської селищної ради від 13 жовтня 2014 року №475 [PERSON], [INFO], зареєстрована в [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України сторни та інші особи, які беруть участь у справі, зобов"язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадженні справи. У разі відсутності заяви про зміну проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. З цих підстав суд вважає, що відповідач належно повідомлена про розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України в зв"язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалось. Судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 04 червня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, за яким позивач позичив відповідачу валютні цінності у розмірі1500 доларів США . Відповідач, розуміючи значення своїх дій, без будь-якого примушування, як фізичного, так і морального, отримала грошові кошти та зобов"язалась повернути позику за першою вимогою. Договір укладено у письмовій формі у вигляді розписки, що підтверджує факт передачі грошових коштів відповідачеві. Після отримання позики позивач будь-якого зв"язку з відповідачем не має, на його телефонні дзвінки відповідач не відповідає, тому 06 серпня 2014 року позивач направив на адресу відповідача вимогу про повернення боргу у вигляді телеграми. Телеграму, у якій містилась вимога про повернення боргу, відповідач відмовилась отримувати. Крім того, позивачем була відправлена телеграма про повернення боргу за адресою, де проживає дочка відповідача у місті Харкові. Станом на 25 вересня 2014 року сума боргу - 1500 доларів США за курсом Нацбанку України складає 19425 грн. 85 коп. Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главою 48, параграфом 1 глави 71 ЦК України. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, розписка [PERSON] від 04 червня 2014 року посвідчує передання їй [PERSON] визначеної грошової суми. Суд вважає, що неправомірними діями відповідача порушене право власності позивача володіти, користуватися та розпоряджатися належними йому грошовими коштами. Порушене право підлягає захисту на підставі ч.2 ст.16 ЦК України шляхом стягнення заборгованості на користь позивача. Виходячи з наведеного, позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стянути понесені судові витрати.

Outcome: approved