Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

22.08.2019 до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про відшкодування заподіяної майнової шкоди, в якому просить стягнути з відповідача завдану йому шкоду незаконною рубкою на подвір`ї його житлового будинку в [ADDRESS] , дерева породи "ясень" в розмірі 4357 грн. 08 коп. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що на початку квітня 2019 перебував на лікуванні. Коли повернувся з лікарні, то побачив на своєму подвір`ї зрізане дерево породи "ясень", частина якого знаходилася на подвір`ї, а частина дерева відсутня. Від сусідів довідався, що дерево зрізав [PERSON] . Про даний випадок повідомив в поліцію, про що було проведено перевірку. Відповідно до розрахункової довідки внаслідок незаконної рубки дерева йому завдано шкоди в розмірі 4357 грн. 08 коп. За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, оформленого відповідним протоколом від 30.07.2020, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. Ухвалою суду від 20.08.2020 цивільна справа прийнята до провадження, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, посилаючись на ті самі обставини та докази, які зазначені в позовній заяві. Також зазначив, що сусіди бачили, як зрізав дерево відповідач, однак вони відмовились ствердити цей факт і в поліції і в суді. Не заперечив щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву не подав, про що свідчать матеріали справи, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які повернулися до суду з врученням відповідачу під розписку та повторно без вручення відповідачу з відміткою працівника поштового відділення "адресат відсутній", що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та довідкою Укрпошти, форма 20. Згідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відтак, судом дотримано вимоги щодо належного повідомлення відповідача про день, час та місце розгляду справи, а з урахуванням, що адресат відсутній за адресою місця проживання, що зареєстрована у встановленому законом порядку, а інших відомостей щодо місця перебування чи проживання відповідача немає, то така вважається врученою. Ухвалою суду від 07.12.2020 без виходу до нарадчої кімнати постановлено проводити заочний розгляд цивільної справи за згодою представника позивача. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Позивач [PERSON] зареєстрований і проживає за адресою в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Завадівської сільської ради Турківського району Львівської області від 05.03.2018 за №485 та є головою домогосподарства, що підтверджується довідкою Завадівської сільської ради Турківського району Львівської області від 05.08.2019 за №1192. Як видно з заяви [PERSON] від 14.05.2019, він звертався до начальника Турківського ВП ГУНП у Львівській області про вжиття заходів до [PERSON] , який самовільно, без його дозволу, на його подвір`ї зрізав одне дерево породи "ясень", який в подальшому забрав для власних потреб. Згідно з копією матеріалів перевірки за зверненням [PERSON] , яке зареєстровано в ЖЄО №1890 від 14.05.2019, а саме: довідки про результати проведення перевірки по зверненню [PERSON] , проведено допит [PERSON] , встановлено, що відсутні ознаки складу адміністаривного чи кримінального правопорушення, а вбачаються цивільно-правові відносини. Перевірку припинено. Як видно з акту Завадівської сільської ради Турківського району Львівської області від 02.08.2019, на земельній ділянці для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка належить [PERSON] зрізано три дерева породи "ясень". Два дерева зрізані і забрані орієнтовно більше одного року, одне дерево породи "ясень" діаметром 30 см. зрізане весною 2019, стовбур дерева лежить біля пня на земельній ділянці [PERSON] , про що і складено цей акт. Згідно з повідомленням ДП "Турківське лісове господарство" від 08.08.2019 №367 таксова вартість незаконної рубки дерева породи "ясень" діаметром пня 0,30 м. становить 84,49 грн.; сума збитків завданих незаконною рубкою дерева становить 4272,59 грн. з врахуванням індекса інфляції; загальна вартість заподіяної шкоди становить 4357,08 грн. Позивач, вважаючи, що неправомірними діями відповідача йому було завдано матеріальної шкоди, просить на підставі ст. 1167 ЦК України стягнути таку шкоду. Відтак, суд встановив, щзо між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування шкоди, які регулюються Главою 82 Відшкодування шкоди Підроздіду 2 Недоговірні зобов`язання Цивільного кодексу України. Вирішуючи спір, суд виходить з таких положень закону та відповідних їм правовідносин. Частиною 1 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України (далі ЦК України)майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України). Для настання відповідальності, передбаченої зазначеними нормами права необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача шкоди, вина. Водночас, у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України локазами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, з урахуванням викладеного та системного аналізу наведених норм права, можна дійти висновку, що диспозиція норми ст. 1166 ЦК України у взаємозв`язку зі статтею 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) покладає на позивача обов`язок доказати факт заподіяння шкоди відповідачем та її розмір і такий факт необхідно довести належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами. У ході розгляду справи, позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували, що саме в результаті неправомірних дій відповідача [PERSON] була заподіяна шкода позивачу. Так, подані позивачем письмові докази, зокрема акт сільської ради від 02.08.2019, повідомлення ДП "Турківське лісове господарство" від 08.08.2019, підтверджують лише той факт, що на подвір`ї позивача було виявлено зрізане дерево і розмір шкоди, внаслідок незаконної порубки дерева. Водночас, суду не надано доказів, що такі дії вчинив саме відповідача. Як вказав позивач у позові і , що ствердив його представник в судовому засіданні, про те, що дерево зрізав саме відповідача, позивач довідався від сусідів. Однак сусіди відмовились засдідчити такі обставини як під час проведеної перевірки поліцією так і в суді, де б давали свідчення під присягою. З урахуванням викладеного, на підставі повного та всебічного з`ясування дійсних обставин справи, суд встановив, що позивачем не доведено, що саме неправомірними діями відповідача йому було заподіяно майнову шкоду та відповідно не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та наслідками у вигляді шкоди, заподіяної позивачу. Відтак, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: dismissed