Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 11.10.2007 року між банком та відповідачем укладений кредитний договір, згідно з яким останній отримав кредит на загальну суму 10000,00 доларів США на термін до 11.10.2010р., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,00 % на рік. Оскільки боржник належним чином не виконує свої зобов'язання по кредитному договору, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка станом на 21.11.2013р. становить 12959,39 доларів США та судових витрат у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, доводи позовної заяви, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ст.ст. 526, 530, 599 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним . Зі змісту статей 626, 638 ЦК України слідує, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. При цьому, відповідно до ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що відповідає положенням ст. 628 ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що 11 жовтня 2007 року між сторонами у справі укладено кредитний договір №1/492-МК, відповідно до якої Відповідач отримав кредит у розмірі 10000,00 доларів США. Погашення заборгованості здійснюється в сумі й у термін відповідно до Графіку погашення кредиту, відсотків і винагороди. Позичальник ознайомлений з умовами погашення кредиту, про що свідчить підпис останнього (а.с.10 зворот). На виконання умов договору позивач надав відповідачеві кредит у сумі 10000,00 доларів США що відповідачем не спростовано. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Однак, Відповідач істотно порушив умови договору, своєчасно не сплативши чергові платежі. Згідно з частинами 1, 3 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. При цьому, договір є обов'язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У порушення вищевказаних норм закону та умов договору відповідач зобов'язання вказаним договором належним чином не виконала. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки. Позичальник зобов'язується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди, комісії відповідно до Заяви та Умов. Крім того, відповідно до п. 4.3 кредитного договору при порушенні Позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, останній сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 32% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (а.с.9). У порушення діючого законодавства та Умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав і станом на 21.11.2013 року відповідач має заборгованість за кредитом в сумі 12959,39 доларів США, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 4565,50 доларів США; заборгованість по процентам за користуванням кредиту - 4130,41 доларів США; штраф (фіксована частина) - 31,28 доларів США; штраф (процентна складова) - 615,62 доларів США. Згідно з розрахунком за офіційним курсом НБУ 100дол. США = 799,3000грн., заборгованість в еквіваленті на національну валюту станом на 21.11.2013 року становить: 103584,41 грн. (12959,39*7,993). Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно не виконав зобов'язання за кредитний договір №1/492-МК від 11.10.2007 року, тому вимоги позивача ПАТ КБ "Приватбанк" щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитом заборгованість за кредитом - 4565,50 доларів США та заборгованості по процентам за користуванням кредиту - 4130,41 доларів США є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Що стосується вимог про стягнення пені суд зазначає наступне. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Відповідно до ст. 258 ЦК України дов имог про стягнення пені застосовується позовна давність тривалістю в один рік. Згідно ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 625 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ст. 627 ЦК України зазначає, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до п. 6.4. кредитного договору сторони домовились, що нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов"язань, визначених п.п. 6.1., 6.2, 6.3, здійснюється протягом 3-х років від дня, коли це зобов"язання повинне було виконано позичальником. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України не створює юридичних наслідків тільки недійсний правочин. Кредитний договір в установленому законному порядку недійсним не визнано. Таким чином, згідно із статтями 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання за Кредитним договором повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимога про стягнення пені підлягає задоволенню в повному обсязі. Оскільки сторони в договорі дійшли згоди про те, що при порушенні позичальником будь-якого з грошових зобов'язань, передбачених даним договором, більше ніж на 120 днів, у зв'язку з чим Банк буде змушений звернутися до суду, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову (п.п. 6.6. Договору), то вимоги банку щодо стягнення штрафу - фіксованої та процентної складової підлягають задоволенню. Таким чином, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених ним судових витрат.

Outcome: approved