Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], третя особа: приватний натаріус Новоукраїнського районного нотаріального округу [PERSON] про усунення спадкоємців від права на спадкування спадщини за законом. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] помер її батько [PERSON], [INFO]. Останній постійно проживав в [ADDRESS]. Після його смерті залишилось спадкове майно - житловий будинок, в якому він проживав та який належав йому згідно свідоцтва про право на власність від 30.03.1964 року та земельна ділянка (пай) площею 3,68 га, яка знаходиться на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, яка належала йому згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку від 26.12.2005 року. За життя [PERSON] заповіту складено не було, в зв"язку з чим вона, як рідна донька, має обов"язкову частку в порядку спадкування на час його смерті, за законом в першу чергу. Після смерті батька позивачка звернулась із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Крім неї із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулися онуки померлого -її рідні племінники [PERSON] та [PERSON], які є синами її рідної сестри - [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач посилається на те, що відповідачі за життя її батька ухилялися від надання допомоги рідному діду, який через похилий вік потребував стороннього догляду, в зв"язку з чим просила усунути [PERSON] та [PERSON] від спадкування за законом обов"язкової частки спадщини після смерті їх діда. В ході розгляду справи позивачка просила суд виключити зі складу відповідачів [PERSON], оскільки, останнім заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори подано не було. Зазначене клопотання судом було задоволено та виключено [PERSON] зі складу відповідачів. Позивачка в судовому засіданні свої позовні вимоги до [PERSON] підтримала в повному обсязі та пояснила, що вона в останні роки життя свого батька [PERSON] проживала в іншому місті, але приїжджала до батька раз на два тижні, прибирала, забирала брудні речі для прання, готувала їсти, закуповувала продукти, щодня була з ним на телефонному зв'язку. Одночасно пояснила, що її батько мав похилий вік та, потребував сторонньої допомоги. Проте його онуки, один з яких є відповідачем по справі, ухилялись від надання допомоги діду, хоча й проживали поряд, мотивуючи це тим, що їм від діда нічого не потрібно, не надавали йому матеріальної та моральної підтримки, не відвідували його і взагалі не допомагали по господарству. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та пояснив, що за життя діда, останньому не допомагав, хоча він потребував сторонньої допомоги. Не заперечував проти усунення його від спадкування, оскільки заяву до нотаріальної контори ним було подано помилково, а відкликати останню відповідно до встановлених правил та вимог станом на дату розгляду справи не вбачається можливим. Третя особа - приватний нотаріус Новоукраїнського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. В зв"язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу без її участі. Вислухавши пояснення позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. В ході розгляду справи судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок, в якому він проживав та який належав йому згідно свідоцтва про право на власність від 30.03.1964 року та земельна ділянка (пай) площею 3,68 га, яка знаходиться на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, яка належала йому згідно Державного Акту на право власності на земельну ділянку від 26.12.2005 року (а.с. 9-11). 21 лютого 2014 року відповідачем [PERSON], як онуком, було подано приватному нотаріусу Новоукраїнського районного нотаріального округу [PERSON] заяву про прийнняття спадщини після померлого [INFO] - діда [PERSON] (а.с. 37). Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], матір"ю [PERSON] була [PERSON] (а.с.40), яка померла [INFO], що стверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] (а.с.41). Батьком [PERSON] був [PERSON], що стверджується відповідними свідоцтвами (а.с.42-43). 09 квітня 2014 року позивачкою [PERSON], як донькою, було подано приватному нотаріусу Новоукраїнського районного нотаріального округу [PERSON] заяву про прийнняття спадщини після померлого [INFO] - батька [PERSON] (а.с. 31). Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 23.05.1963 року, [PERSON] є рідною донькою [PERSON] (а.с.7, 35, 36). Як вбачається з матеріалів справи, та достовірно встановлено в судовому засіданні померлий [PERSON] був особою похилого віку та потребував стороннього догляду та піклування. В ході розгляду справи судом було встановлено, що фактично опікувалася [PERSON] за його життя - його рідна донька [PERSON]. Останньою сплачувались комунальні послуги за місцем проживання [PERSON], витрати по утриманню останнього, про що надано відповідні чеки та квитанції (а.с. 58-127). Відповідач [PERSON] будь-який догляд не здійснював, при цьому позивачка по справі [PERSON] просила його про допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 1220, ст. 1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частиною 5 статті 1224 цього ж Кодексу, передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України . Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Відповідачем по справі було зазначено, що будь-яких дій по утриманню та наданню допомоги діду, він не вчиняв. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позивачка єдина, хто доглядав померлого та надавав йому необхідну допомогу до дня його смерті. В цей період відповідач свідомо ухилявся від надання померлому будь-якої допомоги. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач підлягає усуненню від права на спадкування після померлого [PERSON], оскільки свідомо ухилявся від надання йому необхідної допомоги до дня його смерті, в зв"язку з чим, позов підлягає задоволенню в повному обсязі Відповідно до ст. 11 ЦПК України, судом розглянуто справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Outcome: approved