Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

АТ "ОТП Банк" звернувся в Кіровоградський районний суд Кіровоградської області з позовом, яким просить розглядати справу у спрощеному провадженні; стягнути із [PERSON] на його користь заборгованість за Кредитним договором №2019462783 від 04.07.2018 року в розмірі 23 999,29 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою судді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 29 листопада 2019 року вказані матеріали позовної заяви передано на розгляд до Кіровського районного суду м. Кіровограда в порядку статті 31 ЦПК України. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Бершадську О.В. для розгляду справи. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 січня 20120 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач до суду не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась, правом подачі відзиву на позов не скористалась. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє, із наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України). Судом встановлено, що 04 липня 2018 року між Банком та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 2019462783 у сумі 22 364 грн. 07 коп., на споживчі цілі та придбання послуг. Строком кредитування до 04 липня 2020 року, з відсотковою ставкою 0,01 % річних. Відповідно до п. 3 Договору, повернення Кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів. Датою (моментом) надання банком та отримання позичальником кредиту вважається дата підписання позичальником Кредитного договору. Кредит надається шляхом перерахування за дорученням позичальника коштів на поточний рахунок продавця 1 на придбання товару. У разі отримання Кредиту також і на оплату послуг у продавця та/або на оплату комісійної винагороди за видачу кредиту. Кредит надається також шляхом перерахування банком відповідної частини Кредиту на поточний рахунок продавця послуг та/або утримання Банком комісійної винагороди за видачу Кредиту (п. 4 Договору). Згідно п. 5 Договору, підписанням Кредитного договору позичальник заявляє, гарантує та підтверджує, що 1) банк надав позичальнику в письмовій формі та в повному об`ємі інформацію передбачену Законодавством, що захищає права споживачів; 2) позичальник перед укладанням Кредитного договору ознайомлено з інформацією, визначеною паспортом кредиту, необхідною для отримання кредиту із порівнянням різних пропозицій Банку з метою прийняття обгрунтованого рішення щодо укладення Кредитного договору; 3) позичальник отримав кредит на сприятливих для нього умовах; банк надав позичальнику підписаний зі сторони Банку оригінальний примірник Кредитного договору зі всіма невід"ємними частинами та всіма додатками до Кредитного договору (зокрема, але не виключно, Графік Платежів з розрахунком загальної вартості Кредиту: 4) з Правилами кредитування, зокрема з положеннями щодо відповідальності позичальника, та Тарифами Банку які є невід`ємною частиною Кредитного договору та які розміщені на офіційному сайті банку, у розділі "Кредитування", ознайомлений і згоден, а також зобов`язується їх належно та неухильно виконувати; 5) послуги банку пов"язані із видачею Кредиту отримав в повному обсязі. Зауваження щодо якості та обсягу послуг, у тому числі послуг, наданих Банком та оплати Комісійної винагороди за видачу Кредиту відсутні. Зобов`язання Кредитором виконано в повному обсязі. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за Кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. 09 квітня 2019 року позивачем на адресу [PERSON] направлено вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором (а.с.12). Відповідач зобов`язання перед позивачем належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 30.10.2019 року утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 23 999,29 грн., яка складається із наступного: сума заборгованості за кредитом- 20 500,10 грн., сума заборгованості за відсотками- 1,18 грн., сума заборгованості за комісіями- 3 498,01 грн., розрахунок якої додається (а.с. 9-11). Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 921 грн. - судового збору.

Outcome: approved