Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

19.12.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до Реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції, Першої Синельниківської державної нотаріальної контори про усунення перешкод у здійсненні права розпорядження майном шляхом зняття заборони з нерухомого майна, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є власником будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] (до перейменування у 2016 р. - [ADDRESS] та який має наступну характеристику: А-1 житловий будинок, Б-1 літня кухня, В-1 сарай, Г-1 гараж,П-1 погріб, Н-1 навіс, К-1 колодязь, Е-1 вбиральня, №1-2 огорожа, №3 бруківка, загальною площею 73,2 ( сімдесят три цілих і дві десятих) кв.м., житлова площа -54,5 (п`ятдесят чотири цілих і п`ять десятих) кв.м. Вищевказаний будинок збудований на земельній ділянці, яку відповідно до рішення Виконавчого комітету Синельниківської міської Ради депутатів трудящихся №3 від 14.02.1972 року було відведено під індивідуальне будівництво гр. [PERSON] в [ADDRESS] . Право особистої власності, посвідчено 10.03.1973 р. нотаріусом Синельниківської нотаріальної контори Жаран А.А. за реєстром №764, право власності №6983559 зареєстроване 11.09.2014 р. державним реєстратором реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області Зуб О.А., реєстраційний № [NUMBER] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності №26752714 від 12.09.2014 р. Будинок зводився в період з квітня 1973 р. по листопад 1979 р. за спільний кошт подружжя. Зведення будинку було закінчено у 1979 р. - згідно до акту про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального житлового будинку №500 від 02.12.1979 р. Рішенням Виконавчого комітету Синельниківської міської Ради депутатів трудящихся №508 від 12.12.1979 р. «Про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуальних житлових будинків», було затверджено акт про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального житлового будинку гр. [PERSON] , що розташований по [ADDRESS] . Позивач зазначила, що до 1987 р. будинок, що на сьогодні має адресу [ADDRESS] (до перейменування у 2016 р.- [ADDRESS] мав іншу нумерацію. Адже відповідно до рішення №108 від 27.03.1987 р. «Про упорядкування нумерації житлових будинків парної сторони [ADDRESS]» - в зв`язку з упорядкуванням будівництва по [ADDRESS], змінена нумерація житлових будинків громадян, в результаті чого, номер будинку, що належав [PERSON] було змінено з №12 на №62. Вищевказаний будинок був спільною сумісною власністю подружжя - [PERSON] та її чоловіка [PERSON] . Факт того, що будинок є спільною сумісною власністю підтверджується й тим, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 24.08.1961 р. запис №31, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , повторно виданим 19.09.1969 р. Красногвардійським рай.ЗАГС Кримської області. [INFO] . [PERSON] помер, про що зроблено відповідний актовий запис №480 від 15.12.2015 р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15.12.2015 р. Слід звернути увагу, що померлому належала [NUMBER] частка у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу. Після смерті чоловіка, 24.02.2016 р. позивач звернулась до приватного нотаріуса Харченко О.А. з заявою про прийняття спадщини, зареєстрована у спадковому реєстрі №58622036. 21.09.2018 р. позивачці було видано свідоцтво про право власності на спадщину за законом на Ѕ частину домоволодіння розташоване у [ADDRESS] , що належало її чоловіку на праві спільної сумісної власності. Позивач є єдиним та законним власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Звертаючись до нотаріальної контори, для належного оформлення будинку, позивач мала на меті привести до ладу всі папери щодо права власності, адже в подальшому мала намір скласти договір дарування даного домоволодіння на користь своїх дітей. Та оформлюючи папери, їй стало відомо, що з якихось незрозумілих їй підстав, на спадковий будинок накладено кілька обтяжень у вигляді заборон на нерухоме майно. Крім того, згідно ЦК України, у разі смерті фізичної особи, яка є боржником у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов"язки померлої особи переходять до іншої особи - її спадкоємця. Тобто відбувається заміна боржника у зобов"язанні. При цьому законодавством встановлено, що спадкоємці, зобов"язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов"язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Отже, виконати зобов"язання померлої особи перед кредитором можуть спадкоємці боржника, але лише за наявності майна боржника, одержаного ними у спадщину. Але, в такому випадку він має протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред"явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Слід звернути увагу, що будь-яких вимог про задоволення вимог кредитора у спадковій справі не міститься. Що в котре вказує на той факт, що навіть якщо і існували будь-які зобов"язання, то вони є такими, що не підлягають виконанню та задоволенню. Кредитор спадкодавця, який не пред"явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у вищезазначені строки, позбавляється права вимоги. Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України у справі №6-2962 цс16 від 12 квітня 2017 року. Відповідно до інформації взятої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо державної реєстрації обтяжень, наявна наступна інформація: Архівний запис №64672-42 від 21.10.2000 р. на підставі повідомлення, серія та номер 1, виданий 14.11.1974 р. виданий Синельниківським райвідділенням енергозбуту, 1Синельниківська ДНК. Перенесений в Єдиний реєстр заборон відчуження об"єктів нерухомого майна, за реєстраційним номером обтяження 4002509 від 03.11.2006 р., реєстратор: Перша Синельниківська державна нотаріальна контора Синельниківського міського нотаріального округу. На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер:15765931 від 12.09.2014 р. внесене реєстратором Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області. Вид обтяження - заборона на нерухоме майно, номер запису обтяження 6984442. Зазначені обставини заважають позивачу вільно розпоряджатися належною нерухомістю. У зв`язку з тим, що заборона на зазначений будинок була накладена Синельниківським райвідділенням енергозбуту, про яку позивачу нічого не відомо, виникла значна перешкода для встановлення підстав накладення таких обтяжень, та реальні можливості для їх зняття шляхом досудового врегулювання спору. Позивач вважає дії відповідачів є незаконними та такими, що порушують охоронювані законом інтереси як власника майна, накладення заборони на нерухоме майно та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів розпорядження майном: унеможливлює укладення договорів відчуження, дарування, належного позивачу будинку. Тому позивач просить усунути перешкоди у здійснені права розпорядження майном шляхом зняття заборони відчуження житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] ( до перейменування у 2016 р. - [ADDRESS], що зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, архівний запис №64672-42 від 21.10.2000 р. на підставі повідомлення, серія та номер 1, виданий 14.11.1974 р. виданий Синельниківським рай відділенням енергозбуту, 1 Синельниківська ДНК. Перенесений в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за реєстраційним номером обтяження 4002509 від 03.11.2006 р. реєстратор : Перша Синельниківська державна нотаріальна контора Синельниківського нотаріального округу. На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 15765931 від 12.09.2014 р. внесене реєстратором Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області. Вид обтяження - заборона на нерухоме майно, номер запису обтяження 6984442. Представник позивача [PERSON]. , надала суду клопотання, яким просить справу розглянути без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити. Представник відповідача Реєстраційної служби Синельниківського МУЮ в судове засідання не з`явився, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомив. Представник відповідача Першої синельниківської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з`явився, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомив. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, та оцінивши їх в сукупності, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Нормами ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. У відповідності з вимогами ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена в його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 21.09.2018 року [PERSON] , [INFO] , яка згідно із свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] , повторно виданим 19.09.1969 року Красногвардійським райЗАГС, Кримської області, запис №31 від 24.08.1961 року, є пережившою дружиною [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , належить &#189; частка у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу. Спільне сумісне майно подружжя, право власності на яке в указаній частці посвідчується цим свідоцтвом, складається з : будинку [ADDRESS] який належав подружжю на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності, посвідченого 10.03.1973 року нотаріусом Синельниківської нотаріальної контори Жаран А.А. за реєстром №764, право власності №6983559 зареєстроване 11.09.2014 року державним реєстратором реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №26752714 від 12.09.2014 року. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії ННК №837338 від 21.09.2018 року [PERSON] належить спірний житловий будинок. Також зазначений факт підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №26752714 від 12.09.2014 р., посвідчено 10.03.1973 року нотаріусом Синельниківської нотаріальної контори Жаран А.А. за реєстром №764, право власності №6983559 зареєстроване 11.09.2014 р. державним реєстратором реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області Зуб О. А. , реєстраційний № [NUMBER] . Як вбачається з інформації взятої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо державної реєстрації обтяжень, наявна наступна інформація: Архівний запис №64672-42 від 21.10.2000 р. на підставі повідомлення, серія та номер 1, виданий 14.11.1974 р. виданий Синельниківським райвідділенням енергозбуту, 1Синельниківська ДНК. Перенесений в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за реєстраційним номером обтяження 4002509 від 03.11.2006 р., реєстратор: Перша Синельниківська державна нотаріальна контора Синельниківського міського нотаріального округу. На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер:15765931 від 12.09.2014 р. внесене реєстратором Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області. Вид обтяження - заборона на нерухоме майно, номер запису обтяження 6984442. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а в ч. 5 цієї ж статті вказано, що в усіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Як встановлено в ході судового розгляду, спірний житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належить позивачу. Відповідачами не надано жодних належних доказів, які б підтвердили правові підстави накладення заборони на нерухоме майно належне позивачці та внесення відповідних записів до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, так як виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно, яке належить [PERSON] на праві власності, створює позивачу перешкоди у здійсненні права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися вказаним майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Протоколом №1 від 20 березня 1952 року до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод введена в дію норма міжнародного права, яка ратифікована Державою Україна, Законом №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 якої, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги що позивач позбавлений можливості здійснювати право власності на власний розсуд, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а порушення прав позивача підлягають усуненню шляхом скасування заборони . На підставі викладеного,

Outcome: approved