Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 15.07.2021р. приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київсько ї області Грисюк Оленою Василівною, щодо стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову посилається на те, що 15.07.2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. було видано виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №100068, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Качай Гроші" заборгованості в сумі 28560,00 грн. \~Вважає, що виконавчий напис №100068 вчинений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. вчинений безпідставно, оскільки заборгованість за кредитним договором відсутня та не є безспірною, а тому виконавчий напис вчинений з порушенням законодавства. Ухвалою суду від 18.10.2021р. \~відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 29 листопада 2021 року витребувано від приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни, копії завірених належним чином документів спрямовані ТОВ "Качай Гроші" для вчиненн виконавчого напису від 15.07.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 100068 щодо стягнення з [PERSON] грошових коштів у сумі 28560,00грн. 05.11.2021 відповідачем ТОВ «Качай гроші» на адресу суду направлено відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову, оскільки нотаріусом дотримано усі вимоги чинного законодавства при здійсненні виконавчого напису. При цьому зазначає, що між позивачем та відповідачем 23.11.2021 дистанційно, в електронній формі, укладений договір про надання коштів у позику № 00-523704, за умовами якого позивачу був наданий кредит в сумі 8400,00 грн, строк на який надається позика 30 днів, дата повернення позики - 23.12.2019. Жодної сплати по кредитному договору позивач не сплатив. Станом на дату складання виконавчого напису внаслідок неналежного виконання зобов`язання у позивача утворилась заборгованість в розмірі 28560,00 грн, 15.07.2021 на підставі звернення ТОВ «Качай Гроші» приватниим нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. вчинено виконавчий напис №100068 про стягнення з [PERSON] боргу за кредитним договором на підставі наданих відповідачем документів, які підтверджують суму боргу позивача та з урахуванням вимог\~ЗУ «Про нотаріат», Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. за № 1172. Позивач в судове засідання не з"явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на вимогах позову наполягає у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотань, щодо розгляду справи у відсутності відповідача до суду ненадходило. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору, в судове засідання не з"явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, від приватного нотаріуса нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. пояснення щодо предмету позову не надходили, витребовувані судом документи суду теж не надані, приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Баталін С. С., своїм правом на надання суду письмових пояснень по суті позову, не скористався. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 274 ЦПК України, справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку загального позовного провадження, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.07.2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 100068, яким звернуто стягнення з боржника, яким є [PERSON] на користь ТОВ "Качай Гроші", заборгованості в загальній сумі 28560,00грн. Оспорюваний виконавчий напис № 100068 виданий 15.07.2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. про стягнення грошових коштів у розмірі 28560,00грн, перебуває на виконанні у приватного виконавця Баталіна С. С., про що свідчить постанова від 28.09.2021 року про відкриття виконавчого провадження (а.с. 5). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Баталіна С. С. від 08.10.2021 звернено стягнення на заробітну плату [PERSON] (а.с. 14). З документів наданих суду встановлено, що 23.11.2019 року між ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 00-523704, з якого вбачається про надання позичальнику кредиту в розмірі 8400,00 гривень, строк, на який надається позика - 30 днів (п. 1.3.); дата повернення позики (останній день) - 23.12.2019 року (п.1.3.); процентна ставка за користування позикою в день -2,0 % в день (720% річних); загальна вартість кредиту - 13440 грн. (п.1.7.); тип процентної ставки - фіксована (п.1.4.). Відомості про строки погашення заборгованості відсутні, повідомлення боржника про вчинення виконавчого напису нотаріусом, відсутні. Кредитний договір про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту №00-429902 від 09.09.2019 року, який укладений між ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] не є нотаріально посвідченими. Суд зазначає, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким,що непідлягає виконанню, суд неповинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Таким чином, у нотаріуса були відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, та відповідачем ТОВ "Качай гроші", всупереч вимог закону не було надано документів, які б підтверджували право його вимоги до позивача за Кредитним договором, а в свою чергу, нотаріус помилково, всупереч вимог закону, не перевірив зміст договору, на які відповідач посилався як на підставу виникнення у нього права вимоги до позивача за Кредитним договором та/або відступлення права вимоги, та стягнув спірну заборгованість. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюються\~Законом України «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України. Як передбачено ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Відповідно до п. 3.1., 3.5 ст. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). Як передбачено ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. В свою чергу ні відповідачем, ні третіми особами на виконання ухвали суду про витребування доказів, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження безспірності заборгованості позивача перед відповідачем, як і не надано доказів на підтвердження виникнення у товариства права вимоги до позивача. Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, як вбачається з матеріалів справи, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факти наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушила вимоги ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» про безспірність заборгованості, доказів протилежного останньою суду не надано. В свою чергу, про існування зазначеної заборгованості та підстав її нарахування позивач дізнався після вчинення нотаріусом виконавчого напису та відкриття виконавчого провадження зі зверненням стягнення на заробітну плату позивача, доказів протилежного відповідачем суду не надано. Крім того, Постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 було залишено без змін. З огляду на викладене, на день вчинення виконавчого напису, редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, не передбачала можливість вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений. Пункт 1 зазначеного Переліку, в чинній на день вчинення виконавчого напису редакції, регламентує, що для одержання виконавчого напису нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, є порушенням вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», Постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999, а тому такий виконавчий напис виконанню не підлягає. Відповідно до ч.3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оскільки, на момент вчинення спірного виконавчого напису нотаріусом існували підстави, які свідчили про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, що виникли між сторонами, розмір заборгованості за кредитним договором, який значиться на виконавчому написі нотаріуса викликає сумнів щодо правильності нарахування кредитної заборгованості, відсутні відомості щодо нотаріального посвідчення кредитного договору, суд дійшов до висновку, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. від 15.07.2021 року, зареєстрований в реєстрі за №100068 необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, а тому позов слід задовольнити повністю. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За приписамист.141 ЦПК України,судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача. Так, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 908 гривень.

Outcome: approved