Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, просить постановити рішення про стягнення з [PERSON] , [INFO] , аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей- [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі по 1800 грн на місяць, починаючи від дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що від шлюбу, який розірвано рішанням Долинського районного суду 14.12.2012, у них народилось двоє дітей: [INFO] - [PERSON] та [INFO] - [PERSON] . Місце проживання дітей згідно вказаного рішення визначено за позивачкою. З часу розірвання шлюбу відповідач коштів на утримання дітей не надає, не займається їхнім вихованням, матеріально не допомагає та ухиляється від своїх обов"язків. Вона самостійно, власними силами намагається матеріально забезпечити дітей всім необхідним. Ухвалою судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 11.04.2019 відкрито провадження по даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження за участю сторін. Відповідачу запропоновано подати відзив на позов в строк до п"ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження. Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 30.05.2019 закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивачки позозов підтримала повністю, покликаючись на викладені в ньому обставини, просила його задовольнити. Не заперечила щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з"явився, про причини своєї неявки суду не вказав, хоч про час та місце розгляду справи йому було повідомлено у встановленому законом порядку. Своїм правом на відзив не скористався, а відтак на підставі ст.280 ЦПК України суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду даної справи. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного вистновку. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов"язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім"я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України). Згідно ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27.09.1991 року суд, повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 згаданої вище Конвенціїї ООН, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов"язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. У судовому засіданні встановлено, що згідно з рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 14.12.2012 сторони розірвали шлюб. Місце проживання дітей [PERSON] та [PERSON] визначено з матір"ю [PERSON] (а.с.14). Про те, що під час спільного життя у сторін [INFO] народилась дочка [PERSON] та [INFO] - син [PERSON] , свідчать копії свідоцтв про їх народження серії [NUMBER] та [NUMBER] (а.с. 8, 9). Діти знаходиться на утриманні матері, яка у зв"язку з інвалідністю дитини [PERSON] не працює та здійчнює догляд за останньою, батько участі у їх матеріальному забезпеченні не бере та ухиляється від покладеного на нього обов"язку систематично матеріально їх утримувати (а.с. 10, 12, 13). Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, розом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу Укераїни при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 184 Сімейного Кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержквач аліментів не домовились про інше. З наданих доказів суд дійшов висновку, що відповідач є працездатним і може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, принаймі іншого відповідачем не доведено. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дітей, передбачених ст. 188 СК України, не встановлено. Аліменти повинні бути стягнуті у твердій грошовій сумі, тобто у спосіб, обраний позивачкою. Отже, з урахуванням вищевикладених обставин, розміру прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років 2118 грн), зважаючи, що діти знаходиться на утриманні позивачки, хоч відповідач несе рівний із обов`язок з нею забезпечувати належні умови проживання та гармонійного розвитку дітей, а також те, що [PERSON] являється особою з інвалідністю до 18 років, суд дійшов до переконання про задоволення позову. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 430 ЦПК України підлягають негайному виконанню рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 768,40 грн судового збору. На підставі ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, ст.ст. 141, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 141, 265, 282, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

Outcome: approved