Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON], звертаючись до суду з вказаним вище позовом просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: вулиця Ковпака, будинок 27, в селі Старий Білоус Чернігівського району Чернігівської області, як за спадкоємицею за законом після смерті батька [PERSON], померлого 13 жовтня 2015 року, мотивуючи свої вимоги тим, що оскільки правовстановлюючі документи на будинок на спадкодавця не видавалися, вона позбавлена можливості оформити спадщину на своє імя. Позивач в судове засідання не зявилася, надала повноваження на представлення її інтересів представникам - адвокату [PERSON] ( а.с. 32-33) та адвокату [PERSON] ( а.с.51). Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач - територіальна громада села Старий Білоус в особі Старобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання явку свого представника не забезпечила, надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають ( а.с.59). Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - [PERSON] в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить телефонограма ( а.с.55), про свою згоду на участь у справі не заявив. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до територіальної громади села Старий Білоус в особі Старобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування, підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення. Згідно копії будівельного паспорту на а.с.60-62, [PERSON] районним архітектором надавався дозвіл на будівництво житлового будинку в с. Старий Білоус Чернігівського району та області. Дозвіл на будівництво даного будинку на земельній ділянці площею 0,05 га було надано на підставі рішення виконкому Чернігівської районної Ради народних депутатів № 270 від 24 липня 1975 року. Відповідно до технічного паспорту, житловий будинок №27 по вул. Ковпака в с. Старий Білоус був побудований у 1975 році ( а.с.13). Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до довідок № № 995, 994 від 22.07.2016 року, які видані виконкомом Старобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області та листа №02-08/485 від 20.10.2016, житловий будинок, що розташований за адресою: вулиця Ковпака, будинок 27, в селі Старий Білоус Чернігівського району Чернігівської області, згідно погосподарських книг сільської ради, обліковувався за [PERSON] до дня його смерті. Свідоцтво про право власності на даний будинок йому не видавалося. Даний будинок до категорії «колгоспний двір» не відносився. Земельна ділянка, яка розташована по вулиці Ковпака, будинок 27, в селі Старий Білоус Чернігівського району Чернігівської області виділялася [PERSON] для будівництва та обслуговування вищезазначеного житлового будинку ( а.с. 28,30, 50). Таким чином, [PERSON], на підставі записів в погосподарській книзі набув право приватної власності на будинок № 27 по вулиці Ковпака в с. Старий Білоус Чернігівського району та області. З довідки Чернігівського районного бюро технічної інвентаризації за № 76 від 10.10.2016 вбачається, що право власності на будинок по вулиці Ковпака, будинок 27, в селі Старий Білоус Чернігівського району Чернігівської області, не зареєстровано (а.с. 43). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 261645 [PERSON] помер 13 жовтня 2015 року (а.с. 6). До спадкового майна належить вказаний вище житловий будинок з господарськими спорудами. Позивач [PERSON] є донькою померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії ІІ-ЕЛ № 259563 на а.с. 7. Прізвище «Шкода» позивач змінила під час реєстрації шлюбу із [PERSON] ( а.с. 4). Згідно копії спадкової справи, яка надійшла із Чернігівської районної державної нотаріальної контори (а.с.45-49), позивач [PERSON] прийняла спадщину за законом після смерті батька -[PERSON]. 29 січня 2016 року до нотконтори із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь позивача [PERSON] звернувся її рідний брат - [PERSON]. Свідоцтво про право на спадщину на вказаний вище житловий будинок позивачу не видавалося. Таким чином, відповідно до ст.1218 ЦК України, до позивача [PERSON] перейшли всі права, що належали на момент відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] на спірний будинок. Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна. У зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний будинок на ім.»я спадкодавця [PERSON], позивачу було відмовлено у видачі на її імя свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вулиця Ковпака, будинок 27, в селі Старий Білоус Чернігівського району Чернігівської області, що відображено в постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори [PERSON] від 21.05.2016 року (а.с. 63). Підставою звернення позивача до суду з даним позовом є неможливість оформлення нею свого права на спадщину за законом в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючого документа на спадкове майно. Суд вважає, що в даному випадку наявністю вказаної постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори доведено неможливість позасудового оформлення права на спадщину на вказаний будинок через відсутність на нього правовстановлюючих документів. За таких обставин, суд приходить до висновку, що за позивачем [PERSON], як за спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] можливо визнати право власності на спірне домоволодіння. На підставі викладеного,

Outcome: approved