Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

У лютому 2014 року публічне акціонерне товариство "Акціонерний банк "Експрес-Банк" в особі Одеської філії АБ "Екпрес-Банк" (надалі - Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості в сумі 2235,90 грн. та стягнення судових витрат по справі. Обгрунтовуючи позовні вимоги банк вказував, що 15 грудня 2011 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір №66026/06/к3, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 7000 грн. строком на 18 місяців зі сплатою 24 відсотків річних з 15.12.2011 року по 15.06.2013 року. В порушення умов договору, відповідач взяті на себе зобов'язання по кредитному договору виконує неналежно, і станом на 09.01.2014 року заборгованість перед Банком склала 2235,90 грн., з них: заборгованість за простроченим кредитом 1138,06 грн., заборгованість за простроченими відсотками 300,36 грн., пеня за простроченим кредитом - 73,06 грн., пеня за простроченими відсотками - 13,26 грн., інфляційні нарахування за простроченим кредитом - 9,10 грн., інфляційні нарахування за простроченими відсотками - 2,06 грн., штраф за порушення умов договору - 700 грн. Посилаючись на викладенні обставини, позивач просив про задоволення позовних вимог. Представник відповідача, в судове засідання не з"явився, надав на адресу суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного рішення суду не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився двічі. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується розписками про вручення судових повісток. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки відповідача який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи в його відсутність, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядок, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання та повинен сплатити суму боргу та процентів передбачених договором. Відповідно до ст.. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В порушення вимог цього Закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує. З матеріалів справи вбачається, що 15 грудня 2011 року між Банком та [PERSON] був укладений кредитний договір №66026/06/к3. За умовами вказаного договору відповідач отримав в кредит в сумі 7000 грн. зі сплатою 24 відсотків річних за користування кредитом на строк 18 місяців, до 15.06.2013 року. Взяті зобов'язання відповідач по кредитному договору виконував неналежно, допустив заборгованість яка станом на 09.01.2014 року склала 2235,90 грн., з них: заборгованість за простроченим кредитом 1138,06 грн., заборгованість за простроченими відсотками 300,36 грн., пеня за простроченим кредитом - 73,06 грн., пеня за простроченими відсотками - 13,26 грн., інфляційні нарахування за простроченим кредитом - 9,10 грн., інфляційні нарахування за простроченими відсотками - 2,06 грн., та штраф за порушення умов договору - 700 грн., що передбачено п. 6.4 кредитного договору. Виходячи з положень ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, позивач надав достатньо доказів, що його права порушені невиконанням відповідачем умов кредитного договору. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved