Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до [PERSON] з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 2000 грн. на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO] до закінчення нею навчання, але не більше ніж до 23 років. Вимоги позову обгрунтовує тим, що дочка [PERSON] навчається у Львівському державному університеті внутрішніх справ (юридичний факультет), в зв"язку з чим потребує витрат на її утримання, так як навчання платне, а за проживання на квартирі м. Львова сплачує щомісячно 2000 грн. В підготовчому засіданні позивач позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяв та не заперечувала щодо постановлення рішення у підготовчому засіданні (а.с. 47). Відповідач у підготовчому засіданні позовні вимоги визнав, подавши заяву про визнання позовних вимог (а.с.46) та вказав, що спроможний сплачувати аліменти у такому розмірі на час навчання єдиної дочки. У відповідності до п.11 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" та змістом ч.4 ст. 206 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Оглянувши заяви та вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити, так як він обґрунтований, доведений позивачем, відповідає матеріальному закону, визнаний відповідачем і це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Встановлено, що за час перебування сторін в шлюбі, у них народилася дочка [PERSON], 30.06.1997 року, якій 30.06.2015 року виповнилось 18 років (а.с.8). Рішенням суду від 26.01.2017 року шлюб розірвано між сторонами (а.с. 6-7). Повнолітня дочка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, оскільки не працює, а є студенткою 4 курсу Львівського державного університету внутрішніх справ (юридичний факультет), термін навчання до 30.06.2018 року (а.с.9-11). Плата за весь строк навчання становить згідно укладеного договору 63519.00 грн. На виконання умов договору позивач сплачує щорічно кошти, що підтверджується квитанціями (а.с.24-25). Окрім того, здійснює оплату за проживання дочки на квартирі, так як учбовий заклад не забезпечений гуртожитками. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як вбачається із наявних матеріалів справи, повнолітня дитина сторін - дочка [PERSON] дійсно навчається на денній формі на платній основі, ніде не працює і потребує надання матеріальної допомоги на своє утримання в період свого навчання. Відповідач визнав, що його матеріальне становище дає можливість сплачувати аліменти на утримання єдиної дочки саме в такому розмірі, як просила позивач- 2000грн. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. При визначенні аліментів суд з додерженням вимог ст.182 СК України, враховує стан здоров'я дитини та матеріальне становище дитини та платника аліментів; відсутність в останнього інших дітей та непрацездатних осіб, яких він зобовязаний утримувати, величину витрат на утримання дочки в зв"язку з навчанням наданих позивачем; її доходів, оскільки вона теж зобов'язана утримувати дочку в період навчання до 23 років і приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти щомісячно без урахування часу канікул в розмірі 2000 грн. Позивач звернулася до суду з вимогами про стягнення аліментів на утримання дочки 12.04.2018 року, а тому з цього часу слід присудити стягнення аліментів на час навчання без врахування часу канікул, але до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку . Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору , то відповідач у відповідності до вимог ч.6 ст. 141 ЦПК мав би сплатити судовий збір в сумі 704.80 грн в дохід держави. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову. Виходячи з наведеного, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, а відповідач подав заяву про визнання позову до початку розгляду справи по суті, то з відповідача підлягає стягненню в дохід держави 50 відсотків судового збору, тобто 352.40 грн. За клопотанням позивача судові витрати, пов"язані з розглядом справи (на професійну правничу допомогу згідно пред"явленої квитанції в розмірі 500грн.) покладаються на неї. На підставі наведеного, ст.182, 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved