Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - [PERSON], позивач) звернувся до Валківського районного суду Харківської області з позовом до Старомерчицької селищної ради Валківського району Харківської області (далі по тексту - відповідач), третя особа: Валківська державна нотаріальна контора Харківської області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Спадщину після смерті матері позивач прийняв, звернувшись у шестимісячний строк до Валківської державної нотаріальної контори Харківської області. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS], який належав померлій на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 23.08.1989 року виконкомом Старомерчицької селищної ради Валківського району Харківської області. Позивач звернувся до Валківської державної нотаріальної контори Харківської області з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок з господарськими будівлями, однак йому була надана консультація та роз'яснено, що в нотаріальному порядку оформити спадкові права на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS], неможливо, у зв'язку з тим, що будинок належав до колгоспного типу двору та за життя голови ([PERSON]) не був оформлений на робочий тип двору, документ про право власності на це нерухоме майно відсутній та на даний час не може бути виданий у зв'язку із смертю власника [PERSON]. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Старомерчицької селищної ради Валківського району Харківської області. Окрім того, в заяві зазначив, що Старомерчицька селищна рада Валківського району Харківської області заперечень проти позову не має. Представник третьої особи надала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за відсутності представника Валківської державної нотаріальної контори Харківської області, а також зазначила, що Валківська державна нотаріальна контора Харківської області не має заперечень щодо задоволення позову. За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності сторін, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с. 8). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок, виданим Виконавчим комітетом Старомерчицької селищної ради народних депутатів, зареєстрованим Валківським бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за колгоспним двором, головою якого є [PERSON], що записано в реєстрову книгу № 1 за № 43 від 05.10.1989 року (а.с. 11). З матеріалів спадкової справи № 52/2017 рік, заведеної після смерті [PERSON], вбачається, що до Валківської нотаріальної контори 16.02.2017 року із заявою про прийняття спадщини звернувся син спадкодавця [PERSON], інших заяв про прийняття спадщини не надходило (а.с. 38). 09.09.2017 року завідувачем Валківської державної нотаріальної контори Харківської області Кобзар Н.Я. надано письмову консультацію позивачу, в якій повідомлено, що з наданих до нотаріальної контори технічного паспорту, виготовленого 25.07.2017 року КП "Валківське БТІ", свідоцтва про право власності на будинок, виданого 05.09.1989 року виконкомом Старомерчицької селищної ради народних депутатів, вбачається, що житловий будинок з будівлями, розташований у [ADDRESS] належить до колгоспного типу двору та за життя голови двору [PERSON] не був переоформлений з колгоспного типу двору на робочий тип двору і відповідно не був належним чином зареєстрований згідно законодавства, що діяло до 01.01.2013 року, що позбавляє можливості оформити спадщину в нотаріальній конторі. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" положення статей 17, 18 Закону "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Як вбачається з матеріалів справи, будинок [ADDRESS] відноситься до типу колгоспний двір, що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок, виданим Виконавчим комітетом Старомерчицької селищної ради народних депутатів, зареєстрованим Валківським бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за колгоспним двором, головою якого є [PERSON], що записано в реєстрову книгу № 1 за № 43 від 05.10.1989 року (а.с. 11). За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністерства юстиції Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) з 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Таким чином, відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення права власності у спадкодавця на домоволодіння з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS], [PERSON] є власником зазначеного нерухомого майна. Враховуючи, що [PERSON] прийняв спадщину у встановленому законом порядку, однак позбавлений права її оформити у встановленому законом порядку, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання за [PERSON] права власності на будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO].

Outcome: approved