Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

у грудні 2016 рокку [PERSON] звернулася у суд з позовною заявою до ПАТ "Укрсоцбанк" про визнання поруки припиненою. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що 23 квітня 2008 року між АКІБ соціального розвитку "Укрсоцбанк" та нею був укладений договір поруки № 1, за умовами якого позивач, як поручитель, зобов"язувалася перед банком, як кредитором, у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов"язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу) у розмірі, в строки та в порядку, передбачених договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 07.1/130-8 від 23.04.2008 р. Згідно п. 6.2 договору поруки цей договір набирає чиннності з дати його укладення та діє до повного виконння всіх вимог, забезпечених порукою, визначених п. 2.1.1 - 2.1.3 цього договору. Позивач зазначає, що платежі по основному зобов"язанню припинилися в 2009 році. Повідомленням про порушення основного зобов"язання від 10 серпня 2012 року банк виконав свій обов"язок щодо сповіщення поручителя про порушення зобов"язання. Також банк у відповідності до п. 3.1.2 договору поруки змінив строк виконання основного зобов"язання і повинен був пред"явити вимогу до поручителя протягом шести місяців з цієї дати. Оскільки останнє погашення (початок порушення) за кредитним договором відбулося ще в 2009 році, а саме 16 лютого 2009 року, тобто строк виконання кожного щомісячного зобов"язання сплив у відповідне число останнього місяця строку. Проте вимога про дострокове погашення кредиту була направлена позичальнику та поручителю лише 10 серпня 2012 року. Тобто, починаючи з 16 березня 2009 року (але не пізніше 21.03.2009 р.) у банку виникло право на звернення до позичальника та поручителя з відповідними вимогами. Поручитель протягом 30 днів з дати направлення (отримання) вимоги банку повинен її виконати - тобто до 21 квітня 2009 року, а тому 21.10.2009 р. цей строк сплинув, і порука за договором припинилась. За таких підстав, позивач просить визнати договір поруки № 1 від 23 квітня 2009 року, укладений між АКІБ соціального розвитку "Укрсоцбанк" та [PERSON], припиненим. В судове засідання представник позивача надала заяву з проханням розглянути справу без її участі. Відповідач ПАТ "Укрсоцбанк" в судове засідання не забезпечив явку свого представника, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом установлено, що 23 квітня 2008 року між [PERSON] та АКІБ соціального розвитку "Укрсоцбанк" укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 07.1/130-8, за умовами якого банк надав, а [PERSON] отримав у кредит грошові кошти у розмірі 61 600 доларів США на споживчі цілі зі сплатою 11,4 процентів річних з кінцевим терміном повернення 22 квітня 2022 року. (а.с. 11) Відповідно до п. 2.1 договору надання кредиту (траншу кредиту) на цілі, визначені п. 1.1 цього договору проводиться в межах максимального ліміту заборгованості, що діє на дату отримання траншу кредиту, після укладення договору/ів, вказаного/них в п. п. 1.3 та 3.3.5 цього договору шляхом видачі кредитором кредитних коштів позичальнику готівкою в іноземній валюті (долари США) з позичкового рахунку останнього № [NUMBER] в Дніпропетровській обласній філії АКБ "Укрсоцбанк". Пунктом 2.4.1 договору передбачено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно в останній робочий день поточного місяця (за винятком місяців, в яких надається та остаточно погашається кредит) за період з останнього робочого дня попереднього місяця по день, що передує останньому робочому дню поточного місяця (включно). Відповідно до п. 4.1 договору у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, визначених п.2.4, 2.10 цього договору, комісій, передбачених умовами цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту (траншів кредиту), визначених п. 1.1, 3.2.3, 3.3.8.1, 3.3.14 цього договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. В якості забезпечення вимог кредитора, 23 квітня 2008 року між банком і [PERSON] укладено договір поруки № № 1, за умовами якого поручитель зобов»язався перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов»язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу) у розмірі, в строки та порядку, передбачених договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 07.1/130-8 від 23.04.2008 р. (а.с. 6) Банк свої зобов»язання виконав, надав позичальнику грошові кошти, позичальник же свої зобов»язання належним чином не виконав, у зв»язку з чим має заборгованість. Загальними Зборами Акціонерів 9 березня 2010 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування ( назви) Банку на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», яке є правонаступником щодо всіх прав та обов»язків Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», створеного в організаційно-правовій формі відкритого акціонерного товариства (п.1.2.2 Статуту ПАТ «Укрсоцбанк») (т.2 а.с. 9-11). Згідно з п. 1.1. договору поруки поручитель зобов'язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку, передбачених договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 07.1/130-8 від 23.04.2008 р. У п. 2.1. договору поруки визначено, що зміст забезпеченого порукою зобов'язання, його розмір, строк та порядок виконання: повернення кредиту в сумі 61 600 доларів США, з наступним порядком погашення, що визначений п. 1.1. договору кредиту та кінцевим терміном повернення всієї суми кредиту до 22 квітня 2022 року, а також дострокового погашення у випадках, передбачених договором кредиту; сплата процентів за користування кредитом у розмірі 11,4 процентів річних та комісій, у розмірі, в строки та в порядку, що визначені договором кредиту; сплата можливої неустойки (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку, що визначені договором кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно з ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Встановлено, що 31 жовтня 2008 року між банком та позичальником була укладена додаткова угода № 1 про внесення змін до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 07.1/130-8 від 23.04.2008 р. Згідно п. 1.1 сторони встановили з 17.11.2008 р. процентну ставку на рівні 11,9% річних. Також 31 липня 2009 р. між банком, позичальником та поручителем укладено договір № 1 про внесення змін до договору поруки № 1 від 23 квітня 2008 р. (а.с. 10) Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252 ЦК України). З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 11 договору поруки) про його дію до повного виконання зобов'язань за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частинні першій статті 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків. Разом із тим позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). При цьому відповідно до частин першої та п'ятої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо порука припинилася (у тому числі й на підставі непред'явлення кредитором відповідної вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання), інститут позовної давності застосовано бути не може, тому що право кредитора на пред'явлення вимоги до поручителя та обов'язок поручителя відповідати перед кредитором за порушене позичальником зобов'язання припинилися. Отже, непред'явлення кредитором вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання у разі, якщо строк дії поруки не встановлено, є підставою для припинення останнього, а отже, і обов'язку поручителя нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобов'язанням. У кредитному договорі строк виконання основного зобов'язання чітко визначений - строк повного погашення кредиту є 22 квітня 2022 року. Позивач зазначає, що останнє погашення (початок порушення) за кредитним договором відбулося ще в 2009 році, а саме 16 лютого 2009 року. Вимога про дострокове погашення кредиту була направлена позичальнику та поручителю 10 серпня 2012 року. (а.с. 28) Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. За таких обставин суд погоджується з доводами позивача про те, що строк виконання кожного щомісячного зобов"язання сплив у відповідне число останнього місяця строку. Тобто, починаючи з 16 березня 2009 року (але не пізніше 21.03.2009 р.) у банку виникло право на звернення до позичальника та поручителя з відповідними вимогами. Поручитель протягом 30 днів з дати направлення (отримання) вимоги банку повинен її виконати - тобто до 21 квітня 2009 року, а тому 21.10.2009 р. цей строк сплинув, і порука за договором припинилась. Таким чином, позов підлягає задоволенню. Та обставина, що [PERSON] просила суд визнати припиненим договір поруки, а не просила визнати поруку припиненою, як це передбачено ч.1 ст. 559 ЦК України, не свідчить про те, що вона обрала невірний спосіб захисту свого порушеного, на її думку, права. Так, зі змісту позовної заяви, її обґрунтування, посилання на ст.559 ЦК України вбачається, що вона фактично просить суд визнати поруку припиненою і саме з цього повинен був виходити суд. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved