Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Заставнівського районного суду із позовною заявою до [PERSON] та просить постановити рішення, яким стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи із дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття, а також додаткові витрати на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно. В мотивування позову посилається на те, що 07.10.2007 року по 25.01.2016 року перебувала в зареєтрованому шлюбі із [PERSON]. Від спільного проживання у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Після розлучення діти залишились проживати із нею. Син [PERSON] у зв"язку із діагнозом дислалія та ротацизм потребує щоденного відвідування логопеда; перебуває на групі продовженого дня та додатково займається із вчителем; а також відвідує танцювальний гурток. Позивачка вказує, що додаткові витрати на утримання сина [PERSON] на місяць становить 2330 грн. Відповідач участі у вихованні дітей не бере, добровільно матеріально їх утримувати не допомагає, а тому вона змушена звернутись із даним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивачки підтримав позов повністю. Суду пояснив, [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі до 25.01.2016 року. Від спільного проживання мають двоє дітей, котрі після розлучення залишились проживати із позивачкою. Після розлучення відповідач участі у вихованні своїх дітей не приймає та припинив надавати будь- яку матеріальну допомогу. Представник позивачки вказав, що позивачка разом із дітьми проживає в м.Чернівці, працює менеджером з продажу в "КМ Авто" , отримує 1147,16 грн. щомісячно. Представник позивачки вказує, що син [PERSON] у зв"язку із діагнозом дислалія та ротацизм потребує щоденного відвідування логопеда, за що необхідно кожного дня сплачувати по 40 грн.; відвідує танцювальний гурток, вартість якого становить 120 грн. щомісячно; перебуває у групі продовженого дня і забезпечується харчуванням, вартість на місяць становить 330 грн.; додатково займається із вчителькою, вартість на місяць становить 1000 грн.. Загальна сума додаткових витрат на утримання сина [PERSON] становить 2300 грн. щомісячно. Представник позивачки вказує, що відповідач є здоровим чоловіком, постійно виїзджає в Німеччину , що свідчить про те, що він має нерегулярний заробіток, інших утриманців не має, а тому має змогу допомагати в утриманні дітей. Відповідач в судове засідання не з"явився, в заяві до суду просить справу розглядати у його відсутності. Згідний сплачувати аліменти по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі із 07.10.2007 року по 25.01.2016 року . Від спільного проживання мають двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], котрі після розлучення проживають із позивачкою. Встановлено, що відповідач добровільно не виконує обов'язку по утриманню дітей, не допомагає у їх вихованні. Син- [PERSON] навчається в першлому класі Чернівецької спеціалізованої школи 1 ступеня та перебуває на групі продовженого дня і забезпечений гарячим харчуванням, за які сплачує [PERSON] , вартість одного обіду становить 15 грн.. Син [PERSON] відвідує дошкільний заклад , вартість одного дня перебування дитини становить 17,40 грн.. Крім того син [PERSON] додатково займається із вчителькою, відвідує танцювальний гурток, перебуває на групі продовженого дня, а також кожного дня відвідує логопеда , на що позивачка витрачає щомісячно 2300 грн.. Встановлено, що позивачка [PERSON] працює менеджером в ПП , отримує зарбітну плату в розмірі 1147,16 грн. щомісячно, інших доходів не має. Відповідач [PERSON] є здоровим та працездатним чоловіком. Постійного місця роботи не має, виїзджає на роботу в Німеччину, що свідчить про нерегуляний його дохід. Крім того встановлено, що будь-яких інших стягнень із відповідача за судовими рішеннями не проводиться, інших утриманців не має. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд зобов»язаний у відповідності до ст. 182 СК України врахувати обставини, зазначені в даній статті, зокрема матеріальний стан платника аліментів, наявність в нього інших дітей на утриманні, непрацюючих та непрацездатних членів сім»ї та інші обставини, що мають значення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 185 СК України , той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратих на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахування обставин, що мають істотне значення. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов"язком батька(матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Вимога позивачки про стягнення додаткових витрат на сина [PERSON] задоволенню не підлягає, виходячи із наступного. В ході розгляду справи позивачкою не представлено суду доказів необхідності утримувати сина додатково. Витрати пов"язані із станом здоров"я , потребою на особливий розвиток не підтверджено. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням матеріального становища позивачки, яка надає матеріальну допомогу дітям, однак самостійно не може повноцінно утримувати їх, оскільки несе інші витрати пов'язані з їх фізичним, духовним та моральним розвитком, а також те, що відповідач є здоровим, працездатним чоловіком, на даний час має нерегулярний заробіток від роботи за кордоном, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно до ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: dismissed