Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

31 серпня 2015 року ООП Куйбишевської сільської ради звернувся до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує слідуючими обставинами. Відповідачка [PERSON] є матір"ю малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], по відношенню до яких є одинокою матір"ю. [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов"язків, характеризується негативно, покидає дітей напризволяще, що становить загрозу їх життю та здоров"ю. Соціальний супровід сім"ї завершився з негативним результатом, змінити свою поведінку [PERSON] не бажає. 12 серпня 2015 року після виявлення дітей без догляду, їх було доправлено до Снігурівської ЦРЛ для медичного обстеження, однак перебувати з дітьми відповідачка відмовилася й подала заяви про те, що від дітей відмовляється. Просить суд, позбавити відповідачку батьківських прав відносно дітей та стягнути з неї аліменти на їх утримання у розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, посилалася на неналежну поведінку відповідачки, не створення нею умов для проживання дітей, не здійснення за ними догляду. Ствердила, що до народження найменшої дитини дітьми опікувалася бабуся. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, про причини неявки суду не повідомила, а тому суд, на підставі ст.224 ЦПК України, за згоди позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Представник третьої особи, враховуючи інтереси дитини вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги позивача про позбавлення відповідачки батьківських прав. Прокурор вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позов про позбавлення батьківських прав позивачем обґрунтовується на підставі п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України. Відповідно до вказаної норми права мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як вбачається з свідоцтв про народження дітей [PERSON] є матір"ю малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.5,6,7). По відношенню до дітей вона є одинокою матір"ю. Місцем проживання та реєстрації відповідача на даний час є с.Куйбишеве Снігурівського району Миколаївської області. За місцем проживання вона характеризується негативно: безвідповідальна, морально нестійка, вживає алкоголь, палить, разом із громадянами, які відносяться до категорії неблагонадійних, часто покидає дітей напризволяще, веде аморальний та асоціальний спосіб життя (а.с.8). [PERSON] з дітьми проживає в будинку разом з матір"ю та меншою сестрою (а.с.4). Умови для проживання створено, однак за дітьми доглядає бабуся [PERSON], мати своїх материнських обов"язків не виконує (акти обстеження від 31 січня 2014 року а.с.13, від 09 січня 2014 року а.с.14). 12 серпня 2015 року [PERSON] залишила двох старших дітей самих вдома й пішла, після цього діти були доставлені у Снігурівську ЦРЛ для обстеження. Як вбачається з її заяви від 13.08.2015 року вона відмовилася перебувати у дитячому відділенні ЦРЛ з дітьми у зв"язку з тим, що вона від них відмовляється й подала відповідні заяви про відмову від дітей (а.с.22, 23,24,25). 18 серпня 2015 року діти влаштовані до Миколаївського обласного будинку дитини. Згідно повідомлень Снігурівської ЦРЛ [PERSON] й раніше відмовлялася займатися лікуванням доньки [PERSON], 2013 р.н., яка такого потребувала у зв"язку з гіпертрофією (а.с.9,10,11). Сім"я [PERSON] перебуває на обліку як така, де не створено належних умов для утримання, виховання та розвитку дітей служби у справах дітей Снігурівської райдержадміністрації, сільської ради, перебувала під соціальним супроводом районного центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді, однак умови супроводу не виконувала. Судом також встановлено, що відповідачка неодноразово попереджалася про належну поведінку щодо виконання батьківських обов'язків (акти попереджень від 05.02.2014 року, 23.07.2015 р.) та притягувалася до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП за ухилення від виконання батьківських обов'язків (постанови Снігурівського районного суду Миколаївської області від 26.05.2014 р., від 02.09.2015р.). Свідок [PERSON] суду пояснила, що працює діловодом в Куйбишевській сільраді, неодноразово виходила за місцем проживання [PERSON] з метою перевірки умов проживання дітей, було виявлено, що вона не виконує батьківських обов"язків, дітей покидає на матір та тривалий час буває відсутня за місцем мешкання, на попередження про зміну поведінки не реагує; Свідок [PERSON] пояснила, що працює завідувачем ФАП с.Куйбишеве, здійснювала патронаж дітей [PERSON], мати за дітьми недоглядала, новонароджену дитину вона забрала до співмешканця, де не було створено умов для проживання, двох інших своїх дітей знову покинула на матір. Після проведення роботи [PERSON] повернулася до дітей та продовжила проживати у матері. 12 серпня 2015 року нею було виявлено двох дітей [PERSON], які самі були вдома без догляду, були голодні та брудні. Мати за місцем мешкання була відсутня. Про вказаний факт вона повідомила в сільську раду. Свідок [PERSON] суду пояснила, що відповідачка її донька, вона за дітьми належного догляду не здійснює, покидає вдома, не піклується про їх здоров"я та матеріальне забезпечення, не бажає виконувати свої батьківські обов"язки. У висновку ООП Снігурівської райдержадміністрації № 48 від 19.08.2015 р. визнано за доцільне та таке, що відповідає інтересам дітей позбавлення відповідачку батьківських прав (а.с.26). Пленум Верховного суду України в пункті 16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як вбачається з матеріалів справи, кожен з вище вказаних фактів має місце по відношенню до відповідачки, яка свідомо нехтує своїми обов'язками щодо виховання дітей, оскільки в найменшій мірі не цікавиться дітьми, не займається їх вихованням та навчанням, матеріально не забезпечує, байдуже ставиться до їх долі, не виявляє бажання в подальшому приймати участь у їх житті. Така поведінка матері є винною по відношенню до дітей. З огляду на наведені обставини, суд визнає її поведінку ухилянням від виконання батьківських обов'язків по вихованню дітей, що згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Відповідачка будучи повідомленою судом про розгляд справи у судове засідання не з"явилася, не спростувала тверджень позивача щодо ухиляння від виконання батьківських обов"язків, байдуже поставилася до питання щодо вирішення долі дітей. Оцінивши в сукупності надані докази по справі, враховуючи інтереси дітей, суд вважає, що є правові підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав, у зв'язку з чим позов є таким, що підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Виходячи з матеріального стану відповідачки, яка є працездатною, не працює, задовільного стану його здоров"я за відсутності іншого, відсутності інших утриманців, суд вважає за доцільне задовільнити вимогу позивача й стягнути з відповідачки до стягнення аліментів у розмірі 1/2 частини всіх видів її доходів на утримання дітей. Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України слід покласти на відповідача.

Outcome: approved