Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому зазначає, що є обласним теплопостачальним підприємством, яке постачає теплову енергію у багатоквартирні житлові будинки м.Дружківки. В 2013р позивач вже звертався до міського суду з заявою про видачу судового наказу на суму 6947,41грн, було видано судовий наказ № 2н/229/14/2013 від 17.01.2013р, який 21.02.2013р судом скасовано. Відповідно до ст. 118 ЦПК України звертається до суду з позовом. Відповідачі несвоєчасно сплачували за фактично отриману теплову енергію, у зв"язку з чим порушили умови сплати за спожиту теплову енергію і станом на 01.01.2013р за ними лічиться заборгованість в сумі 6947,41грн. Просять стягнути з відповідачів зазначену заборгованість, а також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги і просить позов задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги не визнає. При розгляді справи просить застосувати строк позовної давності, врахувати індивідуальне опалення в квартирі та пред"явлення позову до неналежного відповідача. (а.с.26,57) Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Вважає, що позов, пред"явлений до суду, підписаний не уповноваженою особою, позовна заява подана з пропуском строку позовної давності, позов пред"явлено до неналежного відповідача, оскільки ні вона, ні [PERSON] не є власниками квартири [ADDRESS]. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що в задоволенні вимог до [PERSON] необхідно відмовити, а позовні вимоги до [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], проживала в [ADDRESS] з 1980року. В 2005році [PERSON] приватизувала зазначену квартиру і відповідно стала її власником на підставі свідоцтва про право власності, виданого 18 березня 2005р виконавчим комітетом Дружківської міської ради. З березня 2005року в квартирі зареєстрована і проживає мати відповідача [PERSON] відповідач [PERSON] 25 листопада 2011року [PERSON] подарувала квартиру [PERSON]. Дані обставини підтверджується поясненнями відповідача [PERSON] , та копією паспорта відповідача [PERSON] (а.с.29), копією договора дарування (а.с.45-47). Судом встановлено, що в травні 2010року квартира [ADDRESS] була відключена від мереж ЦО і ГВП, що підтверджується Актом про відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП , який затверджено рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП (а.с.42) , особовим рахунком [NUMBER] на ім"я [PERSON] , згідно якому вбачається відсутність нарахувань за теплову енергію з травня 2010року. Також цей факт визнається представником позивача в судовому засіданні. Таким чином , суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] була споживачем теплової енергії в квартирі [ADDRESS] до травня 2010року, власником квартири до 25.листопада 2011року. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Плата за теплову енергію, передбачена Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою КМУ від 21. 07. 2005року № 630. Відповідно до п. 18 Правил № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно п. 20 цих Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів теплової енергії або затверджених нормативів споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Згідно п. 21 Правила у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормами споживання з розрахунку за 1 кв. м (куб метр) опалювальної площі (об'єму) квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не сплачувала отриманні послуги з теплопостачання в повному обсязі, у зв'язку з чим станом на 25 листопада 2011року, день продажу квартири, у неї виникла заборгованість за фактично отриману теплову енергію в сумі 6947,41грн (а.с.2-4). Наявність у відповідача заборгованості підтверджує невиконання ним обов'язків, передбачених п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення №630, по своєчасній оплаті наданих послуг. Судом встановлено, що у січні 2013року позивач звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] суми боргу 6947,41грн. що згідно ст.264 ЦК України, перериває сплив строку позовної давнини для стягнення з відповідача платежів в межах трьохрічного строку позовної давнини, тобто з січня 2010г. 17 січня 2013року видано судовий наказ № 2н-/229/14/2013, яким стягнуто зазначену суму. Але ухвалою суду від 21 лютого 2013року даний наказ скасовано, оскільки між сторонами виник спір про право (а.с.35). Відповідно до ст. 105-1, 118 ЦПК України заявлені стягувачем ОКП "Донецьктеплокомуненерго" вимоги про стягнення боргу в сумі 6947,41грн. можуть бути розглянуті у позовному провадженні. Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач [PERSON] надала до суду заяву про застосування позовної давності, тому у суда є підстави для застосування позовної давності за даним позовом (а.с.25). З урахуванням трирічного строку позовної давності (з 01 січня 2010 до 25 листопада 2011року) борг відповідача [PERSON] за спожиту теплову енергію складає 973,25грн із розрахунку 278,07+278,07+278,07+139,04, де 278,07грн нарахування за січень, лютий, березень 2010р, 139,04грн -нарахування за теплову енергію за квітень 2010р. Оскільки відповідач добровільно заборгованість не сплачуює, вона підлягає стягненню з неї в примусовому порядку в сумі 973,25грн. В решті позову необхідно відмовити у зв'язку з пропуском строку позовної давності. Суд не погоджується з доводами відповідача [PERSON], що вона не є належним відповідачем у справі з причин того, що на день звернення до суду з позовом власником квартири є інша особа. Судом встановлено, що в період, за який виникла заборгованість за послуги з теплопостачання саме [PERSON] була власником квартири, відповідно споживачем теплової енергії в цій квартирі, як власник, зобов"язана утримувати майно, яке їй належало, а тому суд вважає, що відповідач [PERSON] є належним відповідачем в даній справі. Суд не погоджується з доводами відповідача [PERSON], що позов підписаний не уповноваженою особою. В судовому засіданні представник позивача пояснила, що правом звернення до суду з позовами наділені дві особи у ВО ОКП "Донецьктеплокомуненерго" "Дружківкатепломережа" директор ВО "Дружківкатепломережа" Коротун С.Я. та головний інженер Кедя О.В. Даний позов підписаний безпосередньо головним інженером Кедя О.В., хоча прізвище зазначено С. Я. Коротун. Це виникло помилково. Доказів, що підпис на позові здійснений не уповноваженою особою Кедя О.В. , а іншою особою відповідачем суду не надано. Довіреності, якими обласне комунальне підприємство "Донецьктеплокомуненерго" уповноважує Кедя Олега Володимировича - головного інженера ВО "Дружківкатепломережа" ОКП "Донецьктеплокомуненерго", та директора ВО "Дружківкатепломережа" Коротуна С.Я. , на право підпису позовних заяв, апеляційні та касаційні скарги в інтересах виробничої одиниці ОКП "Донецьктеплокомуненерго" "Дружківкатепломережа", до судів загальної юрисдикції, долучені до матеріалів справи. Тому, підстав вважати, що позов підписаний особою, яка не уповноважена на звернення до суду з позовом , у суду немає. Відповідно до ст.162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Відповідно до ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" в разі, коли жиле приміщення належить особі на праві власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа. Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких витратах визначається його власником і обов'язки по оплаті вказаних послуг виникають у них лише перед останнім (ст. 156 ЖК України). Тому заборгованість з теплопостачання може бути стягнена лише з власника квартири. Відповідач [PERSON] не є власником квартири [ADDRESS], а є членом сім"ї власника [PERSON] і обов"язки по оплаті послуг з телопостачання виникають у неї лише перед [PERSON] Тому суд вважає, що підстави для задоволення позову до [PERSON] відсутні. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача судові витрати в сумі 243,60грн .

Outcome: partial