Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить визнати відповідача, таким, що втратив право на користування жилим приміщенням будинку [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не вказав, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. На підставі ч.5 ст.74 ЦПК України відповідач викликався поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, але згідно поштового повідомлення за вказаною адресою не проживає. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. (а.с.17) Третя особа - Роздільнянський РП ГУ ДМС України в Одеській області в судове засідання не з"явилися, суду надали заву про слухання справи без їх участі. [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала повністю. Суду пояснила, що вона є власником будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок. В належному їй будинку з 2006 року за її згодою був зареєстрований чоловік на прізвище [PERSON], однак відповідача вона не знає і він з 2006 року до її будинку не поселявся і жодного дня в її будинку не проживав по теперішній час. Місце його проживання та знаходження їй не відомо. Він не є членом її сім"ї. На підставі викладеного позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком [ADDRESS] та усунути їй перешкоди в користуванні власністю, примусово знявши його з реєстрації за вказаною адресою . Не заперечувала проти винесення по справі заочного рішення. В порядку ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та згоди представника позивача. В порядку ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, давши оцінку обґрунтованості заявлених вимог, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ст.321 ЦК України встановлює непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Пунктом 34 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" роз'яснено, що усунення перешкод у здійсненні права власності та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад статті 71,72,116,156 ЖК УРСР; статті 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ст.71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 14.03.2002 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-62. (а.с.3). Таким чином, позивач є власником житлового будинку [ADDRESS], а тому має право вимагати усунення перешкод в користуванні та розпорядженні своєю власністю. Згідно адресної довідки відповідач [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS]. Згідно довідки Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області від 08.08.2016 року №389, встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], дійсно зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 03.07.2006 року по теперішній час, але за місцем реєстрації жодного дня не проживав та не проживає. (а.с. 8) Відповідач не є членом сім'ї позивача. Також судом встановлено, що сторони по справі не перебувають в договірних відносинах, договору найму жилого приміщення між ними не укладалося, в належному позивачеві будинку відповідач не проживає без поважних причин, витрат на його утримання не несе, будинок для проживання не використовує більше 6-ти місяців. Оскільки [PERSON] з 03.07.2006 року не проживає по місцю реєстрації за вказаною адресою, тому він втратив право на проживання в [ADDRESS]. Суд вважає, що право на користування будинком відповідач втратив з лютого 2007 року. Як власник будинку, [PERSON] реалізувати своє право на володіння, користування та розпорядження власним майном не може через реєстрацію в її будинку сторонньої особи - [PERSON], [INFO]. Тому її права, як власника будинку підлягають судовому захисту і усунути їй перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю можливо, примусово знявши за вказаною адресою з реєстрації [PERSON] Дане рішення суду є підставою для зняття відповідача [PERSON], з реєстрації за адресою [ADDRESS], так як він втратив право на користування житлом в зв"язку з не проживанням тривалий час за місцем реєстрації. Судовий збір по справі відповідно до Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року, складає 551,20 грн, однак позивачем сплачено 521,50 грн, таким чином з позивача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 29,70 грн. На підставі ст.391 Цивільного кодексу України, ст.9,71,72, 150 Житлового кодексу України,

Outcome: approved