Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

У червні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства " Київенерго " про припинення дій, які порушують право та відновлення становища, яке існувало до порушення, свої вимоги мотивувавши тим, що Позивач є власником приватного житлового будинку [ADDRESS], через незаконне та , несанкціоноване підключення до електротехнічного обладнання, яке перебуває на балансі Позивача, третіх осіб, в обхід волі його власника, без отримання згоди Позивача на такі дії, укладання відповідних договорів, виходячи з наступного. 29 грудня 2008 року між [PERSON] та Акціонерною енергетичною компанією « Київенерго », в особі директора філії « Кабельні мережі Київенерго »Топала Олександра Михайловича був укладений Договір про приєднання до електричних мереж № 7571 / 44007 / 35361. Предметом Договору є приєднання та підключення електроустановок Замовника до електричних мереж Власника. За умовами Договору Замовник повинен за власний кошт розробити та узгодити проектно-кошторисну документацію, замовити та виробити технічні умови підключення, укласти договір про постачання або користування електричною енергією, а у необхідних випадках, договір про спільне використання технологічних електричних мереж та/або договір про технічне забезпечення електропостачання Згідно п. 2. 2. 5. Договору Замовник зобов'язаний перед підключенням електроустановки до електричної мережі Власника укласти договір на постачання або користування електричною енергією, за потреби інші договори, передбачені Правилами Користування Електричною Енергією, у тому числі на оперативно - технічне обслуговування транзитних електроустановок, згідно з прогнозованою межею балансової вартості. Відповідно до п. 2. 2. 8. Договору Замовник зобов'язаний укласти з Власником Договір на спільне використання технологічних мереж із врахуванням резерву приєднаної потужності для транзитних електроустановок, згідно з прогнозованою межею балансової належності електромереж, яка відповідно до п. 1. 3. Договору, встановлюється на наконечниках кабелю живлення ввідно - розподільчого пункту об'єкту в РУ - 0,4кВ ТП3078. Оскільки ТП № 3078 знаходиться на балансі Автотранспортного підприємства « Поступ » ( місто Київ, вулиця Лісова, № 80 ), Позивач попередньо звертався до вказаної організації для отримання дозволу на підключення до електромережі свого приватного житлового будинку, який було надано листом за № 32 від 21 січня 2008 року . В подальшому, у відповідності до Правил Користування Електричною Енергією між Автотранспортним підприємством « Поступ » ( як Власником мереж ) та [PERSON] ( як Користувачем ) був укладений Договір про спільне використання технічних мереж № 26 - 05 від 26 травня 2009 року та складений Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін. Згідно п. 1. 1. Договору про спільне використання технічних мереж № 26 - 05 від 26 травня 2009 року Власник мереж зобов'язувався забезпечити передачу електричної енергії в межах величин, дозволених Користувачу, а Користувач - своєчасно сплачувати за використання електричної мережі, в тому числі за перетікання реактивної електричної енергії. В подальшому, 28 жовтня 2010 року Позивачем із Відповідачем укладений Договір про користування електричною енергією №140206-130-1. Відповідно до Наряду № 6885 від 02 листопада 2010 року АК « Київенерго » СВП « Енергозбут Київенерго » РЕ « Лівобережний » виконано підключення електрообладнання ТР № 44007. Згідно п. 9 Договору про користування електричною енергією № 140206 - 130 - 1, мережу розподілу встановлено на кабельних наконечниках живлення РУ - 0, 4 КВ на КТП 7376. Обладнання КТП 7376 було придбано та встановлено за власний кошт Позивача, яке в подальшому, згідно вимог Порядку Користування Електричною Енергією, в частині було відчужено за 5 % вартістю, відповідно до Договору купівлі - продажу № 257 / 57 - 10 від 01 листопада 2010 року Акціонерній енергетичній компанії « Київенерго », в особі Філіалу « Кабельні мережі Київенерго » ( Правонаступником якого є ПАТ « Київенерго »). Додатком до Договору купівлі - продажу № 257 / 57 - 10 від 01 листопада 2010 року сторонами складений Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, відповідно до якого на балансі Споживача ( Позивач ) залишилась частина обладнання КТП 7376, а саме РУ 0, 4 кВ Так, у травні 2017 року, через розбудову прилеглої території новобудовами, які є приватними житловими будинками, Позивач звернув увагу на недостатність електричної енергії, яка мала надходити до його приватного житлового будинку, що проявлялось у мерехтінні ламп внутрішнього освітлення та перебоях у роботі приймачів електричного струму (холодильник, пральна машина, телевізор, персональний комп'ютер, праска, інше. Провівши візуальний огляд КТП 7376, Позивач виявив несанкціоноване підключення до електротехнічного обладнання РУ 0, 4 кВ, яке є частиною обладнання мачтового КТП 7376 та, відповідно до Акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, перебуває на балансі Позивача. Специфіка обладнання, його розташування ( мачтове) , унеможливлює вільний доступ сторонніх осіб до нього та свідчить про надання допомоги спеціалізованої організації у підключенні сторонніх осіб до обладнання, яке перебуває на балансі Позивача. Оскільки доступ до обладнання відбувся незаконно, на щитку приладів були пошкоджені дверцята та замки встановлені за рахунок Позивача, що завдали додаткові збитки, з огляду на необхідність ремонту та відновлення. З метою фіксації порушень, Позивач звернувся до ПАТ «Київенерго» з проханням направити відповідальну особу ( представника Енергопостачальної організації), для проведення спільного огляду та складання акту про виявлення порушення Правил користування електричною енергією. Відповідачем ( РКМ « Лівобережний » ) був направлений представник Уразко Дмитро Володимирович. Спільно із вказаною уповноваженою особою, Позивачем візуально ( а також із застосуванням фотозйомки ) зафіксовані несанкціоновані підключення до РУ 0,4 кВ, яке є частиною обладнання мачтового КТП 7376 в кількості трьох підключень. Проводка від КТП 7376 обладнання РУ 0, 4 кВ мала тимчасовий ( не капітальний ) характер та вела до щитків трьох приватних будинків, розташованих на прилеглій території Бортничі.На підставі вищевикладеного позивач просить зобов'язати Відповідача припинити дію, яка порушує право Позивача на користування, розпорядження електротехнічним обладнанням, яке перебуває на балансі Позивача та відновити становище, яке існувало до порушення. З метою забезпечення позову, постановити ухвалу про від'єднання від обладнання РУ 0, 4 кВ мачтового КПТ 7376 несанкціонованих підключень третіх осіб до закінчення розгляду справи, яку направити для негайного виконання РКМ « Лівобережний » ПАТ « Київенерго », із обов'язковим складанням Акту фіксації несанкціонованих підключень третіх осіб. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином., в своїй письмовій заяві просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач Публічне акціонерне товариство " Київенерго " в судове засідання свого представника не з"явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Як слідує з матеріалів справи, Позивач є власником приватного житлового будинку [ADDRESS]. 29 грудня 2008 року між [PERSON] та Акціонерною енергетичною компанією «Київенерго», в особі директора філії «Кабельні мережі Київенерго»Топала Олександра Михайловича був укладений Договір про приєднання до електричних мереж №7571/44007/35361. Предметом Договору є приєднання та підключення електроустановок Замовника до електричних мереж Власника. За умовами Договору Замовник повинен за власний кошт розробити та узгодити проектно-кошторисну документацію, замовити та виробити технічні умови підключення, укласти договір про постачання або користування електричною енергією, а у необхідних випадках, договір про спільне використання технологічних електричних мереж та/або договір про технічне забезпечення електропостачання. Згідно п.2.2.5. Договору Замовник зобов'язаний перед підключенням електроустановки до електричної мережі Власника укласти договір на постачання або користування електричною енергією, за потреби інші договори, передбачені Правилами Користування Електричною Енергією, у тому числі на оперативно- технічне обслуговування транзитних електроустановок, згідно з прогнозованою межею балансової вартості. Відповідно до п.2.2.8. Договору Замовник зобов'язаний укласти з Власником Договір на спільне використання технологічних мереж із врахуванням резерву приєднаної потужності для транзитних електроустановок, згідно з прогнозованою межею балансової належності електромереж, яка відповідно до п. 1.3. Договору, встановлюється на наконечниках кабелю живлення ввідно-розподільчого пункту об'єкту в РУ-0,4кВ ТП3078. Оскільки ТП №3078 знаходиться на балансі Автотранспортного підприємства «Поступ» (м. Київ, вул. Лісова, 80), Позивач попередньо звертався до вказаної організації для отримання дозволу на підключення до електромережі свого приватного житлового будинку, який було надано листом за №32 від 21.01 2008р. В подальшому, у відповідності до Правил Користування Електричною Енергією між Автотранспортним підприємством «Поступ» (як Власником мереж) та [PERSON] (як Користувачем) був укладений Договір про спільне використання технічних мереж №26-05 від 26.05.2009р. та складений Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін. Згідно п. 1. 1. Договору про спільне використання технічних мереж № 26 -05 від 26 травня 2009 року Власник мереж зобов'язувався забезпечити передачу електричної енергії в межах величин, дозволених Користувачу, а Користувач - своєчасно сплачувати за використання електричної мережі, в тому числі за перетікання реактивної електричної енергії. В подальшому, 28 жовтня 2010 року Позивачем із Відповідачем укладений Договір про користування електричною енергією №140206-130-1. Відповідно до Наряду №6885 від 02.11.2010р. АК «Київенерго» СВП «Енергозбут Київенерго» РЕ «Лівобережний» виконано підключення електрообладнання ТР №44007. Згідно п.9 Договору про користування електричною енергією №140206-130-1, мережу розподілу встановлено на кабельних наконечниках живлення РУ-0,4 КВ на КТП 7376. Обладнання КТП 7376 було придбано та встановлено за власний кошт Позивача, яке в подальшому, згідно вимог Порядку Користування Електричною Енергією, в частині було відчужено за 5 % вартістю, відповідно до Договору купівлі - продажу № 257 / 57 - 10 від 01 листопада 2010 року Акціонерній енергетичній компанії « Київенерго », в особі Філіалу « Кабельні мережі Київенерго » ( Правонаступником якого є ПАТ « Київенерго » ). Додатком до Договору купівлі-продажу № 257 / 57 - 10 від 01 листопада 2010 року сторонами складений Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, відповідно до якого на балансі Споживача ( Позивач ) залишилась частина обладнання КТП 7376, а саме РУ 0, 4 кВ Договір про спільне використання технологічних електричних мереж - домовленість двох сторін, що є документом певної форми, який встановлює зміст та регулює правовідносини між електропередавальною організацією (ліцензіатом з передачі електричної енергії місцевими (локальними) мережами) та основним споживачем під час передачі (транзиту) електричної енергії технологічними електричними мережами. Крім того, оскільки відповідне обладнання мачтового КПТ 7376 було встановлено за власний кошт Позивача, еквівалент обладнання та проведених робіт по підключенню становить 20800 (двадцять тисяч вісімсот) доларів США, останній має право на компенсацію вартості обладнання, зокрема, шляхом дольової участі у цьому третіх осіб, які виявили бажання скористатися електрообладнанням Позивача та електрифікувати власні приватні житлові будинки. Згідно п.З ч.І ст.208 ЦК України правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу, належить вчиняти у письмовій формі. Крім того, відповідно до ч.І ст.209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню за домовленістю сторін. Таким чином, у разі надання дозволу фізичною особою, яким є Позивач, на проведення підключення третіх осіб до обладнання Позивача, у відповідності до норм Цивільного кодексу України, останній правомірно наполягатиме на його нотаріальному посвідченні. Натомість, підключення до РУ 0,4 кВ мачтового КПТ 7376 було вчинене в обхід Правил Користування Електричною Енергією (надалі - Правила), затверджених постановою №28*»від 31.07.1996р. Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України, без отримання нотаріально посвідченого дозволу Позивача, без укладення із Позивачем третіми особами Договору про спільне використання технологічних мереж, з урахуванням дольової участі у спорудженні КПТ 7376 та Договору про технічне забезпечення електропостачання споживачів, з показниками допустимих відхилень від стандартних умов надання обсягу електричної енергії та рівня дозволеної потужності за класами напруги. Згідно з ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. З ЦПК України кожна особа має право в судовому порядку звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового права та інтересу. Згідно п. З та п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України, встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути: припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення. Необхідно зауважити, що на момент пред'явлення позову права позивача продовжують порушуватись третіми особами, які без санкції, із порушенням вимог чинного законодавства та нормативно правових актів, приписів, використовують обладнання Позивача для доступу до електричних мереж. Відповідно до п. З5 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, енергопостачальник має право відключити побутового споживача у разі: -самовільного підключення до електричної мережі; -розкрадання електричної енергії, навмисного пошкодження засобу обліку та зриву пломби. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно ст. ст. 10 - 13 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно доКонституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановленіКонституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов'язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності У відповідності до ст. ст. 76- 83 ЦПК України - доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1 ) письмовими, речовими і електронними доказами; 2 ) висновками експертів; 3 ) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (наприклад, рішення від 21 січня 1999 року в справі « Гарсія Руїз проти Іспанії », від 22 лютого 2007 року в справі « Красуля проти Росії », від 05 травня 2011 року в справі « Ільяді проти Росії », від 28 жовтня 2010 року в справі « Трофимчук проти України », від 09 грудня 1994 року в справі « Хіро Балані проти Іспанії », від 01 липня 2003 року в справі « Суомінен проти Фінляндії », від 07 червня 2008 року в справі « Мелтекс ЛТД ( MELTEX LTD ) та Месроп Мовсесян ( MESROP MOVSESYAN ) проти Вірменії » ) свідчить, що право на мотивоване ( обґрунтоване ) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес. Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов'язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи. У відповідності до ч. 1 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Що стосується позовної вимоги [PERSON] про від"єднання від обладнання РУ 0, 4 кВ мачтового КПТ 7376 несанкціоноване підключення третіх осіб до закінчення розгляду справи, яку направити для негайного виконання РКМ " Лівобережний " ПАТ " Київенерго " із обов"язком складання акту фіксації несанкціонованих підключень третіх осіб, то ця вимога не підлягає задоволенню, оскільки по своїй правовій природі є одним із видів забезпечення позову, що передбачений ст. 150 ЦПК України, застосування якого вирішується на підставі відповідної заяви позивача. У світлі викладеного, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, з наведених вище підстав та міркувань. На підставі ст. 141 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір", на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати - судовий збір. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial