Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

17 квітня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на рахунок ДП «Український державний геологорозвідувальний інститут» 3894,00 грн. матеріальної шкоди, заподіяної підприємству. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] перебував на посаді директора Чернігівського відділення ДП «УкрДГРІ» з 03.02.2008 по 10.10.2012, а відповідач [PERSON] займала посаду завідуючого відділом планування та бухгалтерського обліку Чернігівського відділення ДП «УкрДГРІ» з 08.04.2008 по 03.12.2012. 09.11.2012 за результатами ревізії фінансово-господарської діяльності за період з 01.07.2009 по 01.07.2012 ДП «УкрДГРІ» Державною фінансовою інспекцією у м. Києві складений акт № 10-30/2066 та пред'явлено вимоги про усунення виявлених ревізією порушень. Пунктом 8 письмової вимоги № 26-10-14-14/15941 від 12.12.2012 Державна фінансова інспекція в м. Києві вимагає від позивача забезпечити повернення Чернігівському відділенню ДП «УкрДГРІ» зайво нарахованих грошових виплат в сумі 3894 грн., та провести взаємозвірки щодо сум внесків до фондів на суму 1436 грн. Актом ревізії Державної фінансової інспекції в м. Києві № 10-30/2066 від 09.11.2012 встановлено, що в порушення п. 3.18 колективного договору, п. 13 Положення про Почесну грамоту Кабінету Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2008 № 728, директору Чернігівського відділення ДП «УкрДГРІ» [PERSON] за його наказом з 01.07.2009 по 01.06.2010 нараховувалась та виплачувалась надбавка в розмірі 15 % за нагородження Почесною грамотою Кабінету Міністрів України в сумі 3894 грн., що призвело до безпідставного перерахування до державних цільових фондів на суму 1436 грн. та заподіяло матеріальну шкоду Чернігівському відділенню ДП «УкрДГРІ» на суму 5330 грн. Порушення допущено завідуючою відділом планування та бухгалтерського обліку [PERSON] та вході ревізії не відшкодовано. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідачів позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи оповіщений, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 03 лютого 2008 року між [PERSON] та Українським державним геологорозвідувальним інститутом Міністерства охорони навколишнього природнього середовища України був укладений контракт про призначення [PERSON] на посаду директора Чернігівського відділення ДП «УкрДГРІ» на термін з 04.02.2008 по 04.02.2013 (а.с. 7-10). [PERSON] була призначена на посаду завідуючої відділом планування та бухгалтерського обліку з 08 квітня 2008 року на підставі наказу № 89-к від 07.04.2008 (а.с. 11). Відповідно до наказу № 147-к про припинення трудового договору, [PERSON] був звільнений з посади директора відділення з 10 жовтня 2012 року за власним бажанням (а.с. 10-а). Також за власним бажанням, згідно наказу № 225-К про припинення трудового договору, з 03 грудня 2012 року з посади завідувача відділу планування та бухгалтерського обліку була звільнена [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до наказу № 33 Українського державного геологорозвідувального інституту Державної служби геології та надр України від 25 липня 2012 року, з 15 жовтня 2012 року ліквідоване Чернігівське відділення ДП «УкрДГРІ» (а.с. 13). Відповідно до Плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції в м. Києві на ІІІ квартал 2012 року проведено ревізію фінансово-господарської діяльності ДП «УкрДГРІ» та його структурних підрозділі за період з 01.07.2009 по 01.07.2012. Листом № 26-10-14-14/15941 від 12.12.12 Державною фінансовою інспекцією в м. Києві повідомлено директора ДП «Український державний геологорозвідувальний інститут», що перевіркою встановлено ряд порушень, одним з яких було те, що всупереч п. 3.18 колективного договору та п. 13 Положення про Почесну грамоту Кабінету Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2008 № 728, директору Чернігівського відділення ДП «УкрДГРІ» [PERSON] з 01.07.2009 по 01.06.2010 нараховувалась та виплачувалась надбавка в розмірі 15 % за нагородження Почесною грамотою кабінету Міністрів України в сумі 3894 грн. та відповідно призвело до безпідставного перерахування до державних цільових фондів на суму 1436 грн. та завдання матеріальної шкоди (збитків) Чернігівському відділенню ДП «УкрДГРІ» на суму 5330 грн.У зв'язку з цим, у п. 8 письмової вимоги Держфінінспекція вимагає від директора ДП «УкрДГРІ» забезпечити повернення Чернігівському відділенню ДП «УкрДГРІ»зайво нарахованих грошових виплат в сумі 3894 грн. та провести відповідні взаємозвірки щодо сум внесків до фондів на суму 1436 грн. (а.с. 15-19). Викладені в листі обставини підтверджуються актом Державної фінансової інспекції в м. Києві від 09.11.2012 № 10-30/2066 (а.с. 129-225). Правомірність висновків Державної фінансової інспекції в м. Києві підтверджена постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 24.04.2013, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.10.2013, та постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 29.10.2013, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.03.2014. При цьому останньою постановою суд зобов'язав Державне підприємство «Український державний геологорозвідувальний інститут» виконати п. 2, п. 8, п. 10 письмової вимоги Державної фінансової інспекції в м. Києві від 12.12.2012 № 26-10-14-14/15941 (а.с. 32-50). Також, зі штатних розписів Чернігівського відділення ДП «УкрДГРІ» на 2009 та 2010 роки вбачається, що [PERSON] отримував у період з 01.07.2009 по 31.05.2010 грошові виплати у розмірі 1080 грн., скасовані штатним розписом керівних працівників відділення на 2010 рік, затвердженим 01.06.2010. За таких обставин, суд вважає доведеним факт заподіяння Державному підприємству «УкрДГРІ» матеріальної шкоди в розмірі 3894,00 грн. Щодо заподіяння матеріальної шкоди саме [PERSON] та [PERSON] суд виходить з наступного. Відповідно до положень ст. ст. 130, 132 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві. Згідно п. 2 ст. 133 КЗпП України, у відповідності з законодавством обмежену матеріальну відповідальність несуть керівники підприємств, установ, організацій та їх заступники, а також керівники структурних підрозділів на підприємствах, в установах, організаціях та їх заступники - у розмірі заподіяної з їх вини шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку, якщо шкоду підприємству, установі, організації заподіяно зайвими грошовими виплатами, неправильною постановкою обліку і зберігання матеріальних, грошових чи культурних цінностей, невжиттям необхідних заходів до запобігання простоям, випускові недоброякісної продукції, розкраданню, знищенню і зіпсуттю матеріальних, грошових чи культурних цінностей. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 6 та 7 постанови від 29.12.1992 № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», на підставі п. 2 ст. 133 КЗпП за шкоду, заподіяну зайвими грошовими виплатами, неправильною постановкою обліку і зберігання матеріальних чи грошових цінностей, невжиттям необхідних заходів до запобігання простоям, випускові недоброякісної продукції, розкраданню, знищенню і зіпсуттю матеріальних чи грошових цінностей, матеріальну відповідальність в межах прямої дійсної шкоди, але не більше середнього місячного заробітку, несуть винні в цьому директори, начальники і інші керівники підприємств, установ, організацій та їх заступники; керівники та їх заступники будь-яких структурних підрозділів, передбачених статутом підприємства, установи, організації чи іншим відповідним положенням. При виявленні безпосередніх заподіювачів шкоди, викликаної виплатою зайвих сум, знищенням чи зіпсуттям матеріальних цінностей, вони зобов'язані відшкодувати шкоду в межах, встановлених законодавством. Зазначені вище службові особи в цих випадках несуть матеріальну відповідальність в межах свого середньомісячного заробітку за ту частину шкоди, що не відшкодована безпосередніми заподіювачами її. Працівники, які не є керівниками підприємства (установи, організації) і структурних підрозділів на підприємстві або їх заступниками, за шкоду, заподіяну зайвими грошовими виплатами, викликаними неналежним виконанням ними трудових обов'язків, несуть матеріальну відповідальність за ч. 1 ст. 132 КЗпП, крім випадків, для яких ст. 134 КЗпП передбачена повна матеріальна відповідальність. Як встановлено у судовому засіданні та не заперечувалось відповідачами, директор Чернігівського відділення ДП «Український державний геологорозвідувальний інститут», яке згідно Положення про Чернігівське відділення ДП «Український державний геологорозвідувальний інститут» є структурним підрозділом ДП «Український державний геологорозвідувальний інститут», [PERSON] своїм наказом від 04.01.2008 № 4 встановив собі доплату в розмірі 15 % посадового окладу згідно постанови Кабінету Міністрів України № 2021 від 26.12.2003, у зв'язку з нагородженням почесною грамотою КМУ (протокол № 28 від 26.06.2007). Постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2008 року №728 «Про Почесну грамоту Кабінету Міністрів України» затверджено нове Положення про Почесну грамоту Кабінету Міністрів України, пунктом 13 якого передбачається, що нагородженим Почесною грамотою працівникам органів виконавчої влади та інших державних органів, умови оплати праці яких визначені актами Кабінету Міністрів України, виплачується одноразова винагорода в розмірі п'ять тисяч гривень.Іншим нагородженим Почесною грамотою особам одноразова винагорода може встановлюватися і виплачуватися за рахунок коштів підприємства, установи та організації, де вони працюють, згідно з рішенням керівника. Відповідно до переліку постанов Кабінету Міністрів України, що втратили чинність, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2008 року №728, постанова Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2003 року №2021 втратила чинність.Таким чином, норми постанови Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2008 року №728 особам, нагородженим Почесною грамотою Кабінету Міністрів України, передбачають виплату одноразової винагороди, а не щомісячної надбавки. З набранням чинності постанови Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2008 року №728 втратила чинність постанова Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2003 року №2021, відповідно, не можуть продовжувати свою дію в часі запроваджені постановою від 26 грудня 2003 року №2021 норми. Згідно пункту 6.4 Положення про Чернігівське відділення ДП «Український державний геологорозвідувальний інститут», директор Відділення несе повну відповідальність за стан справ у сфері діяльності Відділення. Враховуючи викладене, відповідач [PERSON] після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2008 року № 728 повинен був видати наказ про скасування встановленої йому доплати в розмірі 15 % посадового окладу, чого в порушення своїх посадових обов'язків та діючого законодавства не вчинив. Крім того, згідно пункту 2.1 посадової інструкції завідуючої відділу планування та бух. обліку Чернігівського відділення ДП «Український державний геологорозвідувальний інститут» робочим завданням завідуючої відділу було методичне керівництво і контроль за правильним застосуванням діючих чинних умов оплати праці і стимулювання. Відповідач [PERSON], яка обіймала вищевказану посаду в період завдання позивачеві матеріальної шкоди, завдання, передбачене її посадовою інструкцією не виконала, чим вчинила порушення своїх трудових обов'язків. Отже, матеріальну шкодуДержавному підприємству «Український державний геологорозвідувальний інститут»заподіяноз вини відповідачів [PERSON] та [PERSON] Заперечення представника відповідачів про те, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14.07.2014 з [PERSON] стягнуто матеріальну шкоду на користь ДП «Український державний геологорозвідувальний інститут» в сумі 5519,35 грн. суд не приймає до уваги, оскільки в даному випадку він поніс відповідальність за інше правопорушення, встановлене в акті Державної фінансової інспекції в м. Києві від 09.11.2012 № 10-30/2066. Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1992 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками»при матеріальній відповідальності в межах середнього місячного заробітку він визначається відповідно до затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р.№ 100 Порядку обчислення середньої заробітної плати (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 1995 р.№ 348). Згідно абз. 4 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку, за яким коли нарахування проводяться виходячи із середньої заробітної плати, працівник не мав заробітку не з вини працівника, розрахунки проводяться виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу. Відповідно до довідки Державного підприємства "Український державний геологорозвідувальний інститут" від 15.04.2014 № 720, заробітна плата [PERSON] за останні два календарні місяці роботи, зокрема за серпень- вересень 2012 року становить 11 038,69 грн, його середньомісячна заробітна плата складає 5 519,35 грн (а.с.51). Відповідно до довідки Державного підприємства "Український державний геологорозвідувальний інститут" від 15.04.2014 № 719, заробітна плата [PERSON] за останні два календарні місяці роботи, зокрема за жовтень - листопад 2012 року не нараховувалася у зв'язку з перебуванням у декретній відпустці (посадовий оклад - 3630 грн., надбавка за високі досягнення в праці - 1650 грн (а.с.52). Відповідачами під час розгляду справи не надано суду доказів про їх матеріальний стан, а відтак відсутні підстави для зменшення розміру відшкодування шкоди. За вказаних обставин, а також враховуючи відсутність можливості достовірно встановити ступінь вини кожного з відповідачів, позовні вимоги Державного підприємства "Український державний геологорозвідувальний інститут" щодо стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі середньомісячного заробітку в сумі 3894,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень ч.ч. 3, 4 ст. 233 КЗпП України, для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. Встановлений частиною третьою цієї статті строк застосовується і при зверненні до суду вищестоящого органу або прокурора. Згідно ст. 234 КЗпП України, у разі пропуску з поважних причин строків, встановлених ст. 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки. Пунктом 20 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» від 29 грудня 1992 року № 14 роз'яснено, що днем виявлення шкоди слід вважати день, коли власнику або уповноваженому ним органу стало відомо про наявність шкоди, заподіяної працівником. Днем виявлення шкоди, встановленої в результаті інвентаризації матеріальних цінностей, при перевірці фінансово-господарської діяльності підприємства, установи, організації слід вважати день підписання відповідного акту або висновку. ДП "Український державний геологорозвідувальний інститут" стало відомо про порушення законодавства в Чернігівського відділення УкрДГРІ після підписання Акта №10-30/2066 від 09.11.2012 ревізії фінансово-господарської діяльності та отримання 25.12.2012 листа Державної фінансової інспекції у м.Києві про усунення виявлених порушень (а.с.16). У судовому засідання встановлено та підтверджується матеріалами справи, що як ДП "Український державний геологорозвідувальний інститут" зверталося до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Державної фінансової інспекції в м.Києві про визнання протиправними та скасування пунктів 2, 8, 10 вимог, викладених в листі Державної фінансової інспекції у м.Києві №26-10-14-14/15941 від 12.12.2012, так і Державна фінансова інспекція у м.Києві зверталася до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до ДП "Український державний геологорозвідувальний інститут" про зобов'язання виконати п. п. 2, 8, 10 вимог, викладених в листі Державної фінансової інспекції у м.Києві №26-10-14-14/15941 від 12.12.2012. Судовими рішеннями підтверджено правомірність висновків Державної фінансової інспекції у м.Києві щодо виявлених в ході перевірки порушень, а розгляд справ тривав до 18 березня 2014 року, тобто більше року з дня виявлення порушень. Враховуючи, що акт ревізії фінансово-господарської діяльності Державного підприємства "Український державний геологорозвідувальний інститут" від 09.11.2012 та вимоги Державної фінансової інспекції у м.Києві про усунення порушень, викладених у цьому Акті від 12.12.2012 після оспорення їх вимог у судовому порядку, залишились чинними, 17.04.2014 позивачем було подано до суду позовну заяву з вимогами до відповідачів про стягнення шкоди, заподіяної ними при виконанні трудових обов'язків. За таких обставин, суд вважає, що встановлений ч.3 ст.233 КЗпП України річний строк звернення до суду пропущений позивачем з поважних причин, а тому наявні достатні законні підстави для поновлення строку звернення до суду з позовом. Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved