Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якому зазначила, що 23 жовтня 2011 року вона уклала шлюб з відповідачем, від якого мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позов мотивувала тим, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, з червня 2015 року проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Зазначила, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, не займається вихованням дітей та не надає матеріальної допомоги на їх утримання. На підставі вищезазначеного позивач просила розірвати шлюб, дітей залишити їй на виховання та стягувати з відповідача аліменти на утримання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] по 700,00 грн. кожному. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання, не з'явився, через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, наслідки визнання відомі. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити за відсутності сторін. Між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що 23 жовтня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Троянівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, за актовим записом №7, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23.10.2011 р. Від вказаного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 21.05.2012 р., серії [NUMBER] від 14.07.2015 року (а.с.7,8). Згідно довідки Житлово-будівельного кооперативу "Космос" №980 від 26.08.2015 року, діти зареєстровані та проживають з матір"ю за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). Зі змісту позову вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у зв'язку з чим позивач відмовляється від примирення, шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Враховуючи вказане, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] підлягають до задоволення на підставі ст. 112 СК України. Згідно частини другої статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України при визнанні відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене враховуючи, що визнання відповідачем позову, не порушує прав та інтересів інших осіб, суд приймає рішення про задоволення позовних вимог позивача стягнувши з відповідача аліменти на малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у сумі по 700 грн. на кожну дитину щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з дня пред"явлення позову - 18.08.2015 року, до досягнення дітьми повноліття. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесений нею судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. за вимоги про розірвання шлюбу та на користь держави судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. за вимоги майнового характеру про стягнення аліментів, оскільки позивач в силу закону звільнена від їх сплати.

Outcome: approved