Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, згідно якого просила визнати факт реєстрації шлюбу між її батьками - [PERSON]та [PERSON],а також визнати за нею в порядку спадкування право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в [ADDRESS], після смерті її матері- [PERSON], яка померла [INFO],і свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що після смерті матері відкрилась спадщина,до складу спадщини входить і спірний житловий будинок з надвірними будівлями. Після смерті батька,її мати право власності на будинок не оформила, у позивача відсутні правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок, тому вона не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на це нерухоме майно в державній нотаріальній конторі. Крім того,в довідці про реєстрацію шлюбу між її батьками,невірно вказане прізвище її батька,тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка та її представник свої позовні вимоги підтримали. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення позивача та його представника,свідків,дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як видно з довідки відділу реєстрації актів цивільного стану,28.02.1957 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. У свідоцтві про смерть серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Заньківської сільської ради,зазначено,що помер-[PERSON] В судовому засіданні свідки [PERSON]та [PERSON]пояснили суду,що дійсно мати позивачки проживала в шлюбі саме з [PERSON] Також у судовому засіданні встановлено, що мати позивачки [PERSON]після смерті чоловіка була головою двору і власником будинку [ADDRESS]. Померла вона [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її смерть.Після його смерті залишилось спадкове майно, що складалося з житлового будинку та земельних ділянок,що належали померлій. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивачка спадщину після смерті матері прийняла шляхом проживання в даному будинку,доглядом за будинком та земельною ділянкою. Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 ЦК. Як роз»яснив Пленум Веховного Суду України в своїй постанові « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «... у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги». Згідно ст 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя який його пережив та батьки. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.5 ст. 1268 незалежно від відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 10 додатку №1 до п.2.1. "Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 р. N 7/5 документом для реєстрації права власності може бути рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст.ст.100,101 ЦК України (в редакції 1963 року) громадяни могли мати у власності житловий будинок,причому глава 10 "Особиста власність" цього ж кодексу не пов"язувала наявність такого права з його обов"язковою державною реєстрацією. У відповідності з ч. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Відповідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Від встановлення вказаного факту,залежить реалізація права заявниці на спадщину за законом, та подальше розпорядження спадковим майном. Приймаючи до уваги викладене та те,що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо, тому суд його позовні вимоги задовольняє.

Outcome: approved