Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Нікопольське комунальне підприємство „Нікопольтеплоенерго" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання, посилаючись на наступні обставини. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] та користується послугами централізованого теплопостачання. Між сторонами встановилися зобов"язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг. Позивач надає відповідачу послуги з теплопостачання, а відповідач неналежним чином виконує свої зобов"язання по оплаті наданих послуг і станом на 01.10.2013 року заборгованість за особовим рахунком складає 4 211 грн. 36 коп. 23.12.2010 року НКП "Нікопольтеплоенерго" зверталося до суду з заявою про видачу судового наказу на стягнення заборгованості в сумі 3 062 грн. 39 коп. За заявою відповідача ухвалою суду від 24.03.2011 року судовий наказ був скасований. Оскільки заборгованість виникла з 01.02.2001 року, а в 2010 році позивач звернувся з заявою про видачу судового наказу, позивач вважає, що строк позовної давності був перерваний. Крім того, позивач раніше був позбавлений можливості пред"явити позов у зв"язку з відсутністю необхідних коштів для сплати судових витрат через несвоєчасну оплату мешканцями спожитих житлово-комунальних послуг, що є поважною причиною пропуску строку позовної давності. Просить поновити строк позовної давності, стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги в сумі 4 211 грн. 36 коп. В судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягала з підстав, зазначених в позові. Відповідачка позовні вимоги не визнала і пояснила, що вона дійсно не сплачувала позивачу за послуги теплопостачання, оскільки позивач такі послуги їй не надавав. В квартирі було холодно і цим позивач наніс їй величезну матеріальну шкоду. Суд, вислухавши сторони, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як встановлено в судовому засіданні відповідач є власником квартири [ADDRESS] та користується послугами централізованого теплопостачання, що підтверджується технічним паспортом (а.с.47-48). Між сторонами встановилися зобов"язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг. На ім"я [PERSON] відкритий особовий рахунок № [NUMBER]. Позивач надає відповідачу послуги з теплопостачання, а відповідач неналежним чином виконує свої зобов"язання по оплаті наданих послуг і станом на 01.10.2013 року заборгованість за особовим рахунком складає 4 211 грн. 36 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.3-4). 23.12.2010 року за заявою позивача був виданий судовий наказ про стягнення з відповідачки заборгованості в сумі 3062 грн.39 коп. Ухвалою судді від 24.03.2011 року судовий наказ від 23.12.2010 року був скасований. Таким чином строк позовної давності був перерваний, але на період знаходження справи в суді. Позивач не надав суду доказів поважності причин пропуску строку позовної давності. Відповідач заперечує проти поновлення пропущеного строку позовної давності. Згідно розрахунку позивач нараховував заборгованість з 2001 року. Тільки в грудні 2010 року позивач звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу, який ухвалою суду від 24.03.2011 року було скасовано (а.с.5). Таким чином суд вважає необхідним стягнути з відповідача заборгованість з грудня 2010 року, яка станом на 01.10.2013 року становить 1 148 грн. 97 коп. із розрахунку ( 4 211 грн. 36 коп. -3062 грн. 39 коп.). Суд не може прийняти до уваги заперечення відповідачки в тій частині, що позивач не надавав їй послуги з теплопостачання, оскільки відповідачкою в цій частині не надано жодного доказу. Як пояснила відповідачка, вона зверталася до позивача в усній формі зі скаргами на відсутність тепла в квартирі. Представник позивача ці обставини спростувала і пояснила, що від відповідачки таких звернень не було. Інших доказів відповідачка суду не надала, пояснивши, що таких доказів у неї не має. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, у порядку і розмірах, встановлених законодавством.

Outcome: partial