overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивувала тим, що 28.08.1996 року між нею та [PERSON] (далі - відповідач) було укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Лукашівської сільської ради Липовецького району Вінницької області. Від шлюбу в подружжя діти повнолітні. Через різні погляди на життя в сім`ї постійно виникали сварки та непорозуміння, у зв'язку з чим спільне життя подружжя не склалося, спроби зберегти сім`ю позитивних результатів не дали, що стало приводом для звернення позивача з вказаним позовом до суду. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище "[PERSON]". До суду позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач подав до суду заяву про визнання позову, справу просив розглянути у його відсутність. Оскільки учасники справи скористались правом на розгляд справи у їх відсутність, суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні на підставі наявних в справі даних і доказів згідно частини третьої статті 200 ЦПК України, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що 28.08.1996 року виконком Лукашівської сільської ради Липовецького району Вінницької області зареєстрував шлюб [PERSON] з [PERSON], у зв'язку з чим було складено актовий запис №9 (а.с. 4). Після реєстрації шлюбу позивач обрала прізвище "[PERSON]". Від шлюбу в подружжя діти повнолітні. Відповідно до частини першої статті 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України), позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. За змістом статті 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що через різні погляди на життя спільне життя подружжя не склалося, спроби зберегти сім`ю позитивного результату не дали, у зв'язку з чим сім`я розпалась остаточно. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За наведених вище обставин суд вважає за можливе розірвати шлюб, що зареєстрований 28.08.1996 року виконкомом Лукашівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, актовий запис № 9. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище "[PERSON]", що узгоджується з приписами ст. 113 СК України. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивувала тим, що 02.11.2012 року між нею та [PERSON] (далі відповідач) було укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Луко-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області. У шлюбі в подружжя дітей немає. Через різні погляди на життя в сім`ї постійно виникали сварки та непорозуміння, у звязку з чим спільне життя подружжя не склалося, сторони припинили спільне проживання. Спроби зберегти сім`ю позитивних результатів не дали, що стало приводом для звернення позивача з вказаним позовом до суду. Після розірвання шлюбу позивач бажає відновити дошлюбне прізвище "Боровець". До суду позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач подав до суду заяву про визнання позову, справу просив розглянути у його відсутність. Оскільки учасники справи скористались правом на розгляд справи у їх відсутність, суд ухвалює рішення на підставі наявних в справі матеріалів, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що 02.11.2012 року виконкомом Луко-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області зареєстровано шлюб [PERSON] із [PERSON], у зв'язку з чим складено актовий запис за № 16 (а.с. 4). Після реєстрації шлюбу позивач обрала прізвище "Поліщук". У шлюбі в подружжя дітей немає. Відповідно до частини першої статті 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України), позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з частиною другою статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. За змістом статті 111\~СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що через різні погляди на життя спільне життя подружжя не склалося, спроби зберегти сім`ю позитивного результату не дали, у звязку з чим сім`я розпалась остаточно, сторони припинили спільне проживання. Враховуючи встановлені обставини суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно частини третьої статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За наведених вище обставин суд вважає за можливе розірвати шлюб, що зареєстрований 02.11.2012 року виконкомом Луко-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 16. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне. Після розірвання шлюбу позивач бажає відновити дошлюбне прізвище "Боровець", що узгоджується з приписами ст. 113 СК України. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до Глави 8 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивувала тим, що 22.07.2007 року між нею та [PERSON] (далі відповідач) було укладено шлюб, який зареєстровано Липовецьким районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. У шлюбі в подружжя дітей немає. Через різні погляди на життя в сім`ї постійно виникали сварки та непорозуміння, у звязку з чим спільне життя подружжя не склалося, сторони припинили спільне проживання. Спроби зберегти сім`ю позитивних результатів не дали, що стало приводом для звернення позивача з вказаним позовом до суду. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище "Хацела". До суду позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач подав до суду заяву про визнання позову, справу просив розглянути у його відсутність. Оскільки учасники справи скористались правом на розгляд справи у їх відсутність, суд ухвалює рішення на підставі наявних в справі матеріалів, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що 22.07.2017 року Липовецьким районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області зареєстровано шлюб [PERSON] із [PERSON], у зв'язку з чим складено актовий запис № 40 (а.с. 7). Після реєстрації шлюбу позивач обрала прізвище "Хацела". У шлюбі в подружжя дітей немає. Відповідно до частини першої статті 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України), позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з частиною другою статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. За змістом статті 111\~СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що через різні погляди на життя спільне життя подружжя не склалося, спроби зберегти сім`ю позитивного результату не дали, у звязку з чим сім`я розпалась остаточно, сторони припинили спільне проживання. Враховуючи встановлені обставини суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно частини третьої статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За наведених вище обставин суд вважає за можливе розірвати шлюб, що зареєстрований 22.07.2017 року Липовецьким районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 40. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище "Хацела", що узгоджується з приписами ст. 113 СК України. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до Глави 8 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивувала тим, що 11.03.2016 року між нею та [PERSON] (далі - відповідач) було укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Сокілецької сільської ради Козятинського району Вінницької області. У шлюбі в подружжя народився син - [PERSON] ([INFO]). Через різні погляди на життя в сім`ї постійно виникали сварки та непорозуміння, у зв'язку з чим спільне життя подружжя не склалося. Спроби зберегти сім`ю позитивних результатів не дали, що стало приводом для звернення позивача з вказаним позовом до суду. В судове засідання позивач не з'явилась, проте подала до суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, а справу розглянути у її відсутність. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище набуте у зв'язку з реєстрацією шлюбу "[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву в якій вказав, що проти задоволення позову не заперечує. Оскільки сторони скористалися правом на розгляд справи у їх відсутність, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних і доказів, при цьому фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив, що 11.03.2016 року виконком Сокілецької сільської ради Козятинського району Вінницької області зареєстрував шлюб [PERSON] з [PERSON] (а.с. 6). Після реєстрації шлюбу позивач обрала прізвище чоловіка "[PERSON]". У шлюбі в подружжя народився син - [PERSON] ([INFO], а.с. 7). Відповідно до частини першої статті 110 Сімейного кодексу України (далі - СК), позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з частиною другою статті 112 СК, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. За змістом статті 111 СК суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що через різні погляди на життя спільне життя подружжя не склалося, спроби зберегти сім`ю позитивного результату не дали, у зв'язку з чим сім`я розпалась остаточно. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно частини третьої статті 105 СК, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За наведених вище обставин суд вважає за можливе розірвати шлюб, що зареєстрований 11.03.2016 року виконкомом Сокілецької сільської ради Козятинського району Вінницької області, актовий запис № 1. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище "[PERSON]", що узгоджується з приписами ст. 113 СК України. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до статті 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивувала тим, що 05.11.1986 року між нею та [PERSON] (далі відповідач) було укладено шлюб, який зареєстровано у Вінницькому міському відділі РАЦС, у зв'язку з чим складено актовий запис № 3038. У шлюбі в них неповнолітніх дітей немає. Через різні погляди на життя в сім`ї постійно виникали непорозуміння та сварки, у звязку з чим спільне життя подружжя не склалося, сторони проживають окремо. Формальне збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому вона вирішила звернутися до суду з зазначеним позовом. В судове засідання позивач не зявилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність в якій також вказала, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, після розірвання шлюбу позивач залишити прізвище "Тартачна". Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність в якій також вказав, що позов визнає. Оскільки сторони скористалися правом на розгляд справи у їх відсутність, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних і доказів, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 05.11.1986 року у Вінницькому міському відділі РАЦС зареєстровано шлюб [PERSON] з [PERSON], у зв'язку з чим складено актовий запис за № 3038 (а.с. 5). Після реєстрації шлюбу позивач обрала прізвище чоловіка - "Тартачна". У шлюбі в подружжя неповнолітніх дітей немає. Відповідно до частини першої статті 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. За змістом статті 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що у звязку з різними поглядами на життя в подружжя постійно виникали непорозуміння та сварки, спроби налагодити відносини позитивного результату не дали, у звязку з чим сім`я фактично розпалась, сторони проживають окремо. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно частини третьої статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За наведених вище обставин суд вважає за можливе розірвати шлюб, що зареєстрований 05.11.1986 року у Вінницькому міському відділі РАЦС, актовий запис №3038. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище "Тартачна", що узгоджується з приписами ст. 113 СК України. Розподіл судових витрат здійснити у відповідності до статті 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивував тим, що 20.08.1994 року між ним та [PERSON] (змінила прізвище на "[PERSON]", далі - відповідач) було укладено шлюб, який зареєстровано Райгородською сільською радою с. Райгород (Немирівського району Вінницької області). У шлюбі в подружжя неповнолітніх дітей немає. Через різні погляди на життя в сім`ї постійно виникали сварки та непорозуміння, у зв'язку з чим спільне життя подружжя не склалося. Формальне збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому він вирішив звернутися до суду з зазначеним позовом. До суду позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій вказала на те, що не заперечує проти задоволення позову. Оскільки сторони скористалися правом на розгляд справи у їх відсутність, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних і доказів, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив, що 20.08.1994 року Райгородська сільська рада с. Райгород (Немирівського району Вінницької області) зареєструвала шлюб [PERSON] з [PERSON], у зв'язку з чим склала актовий запис (а.с. 7). Після реєстрації шлюбу відповідач обрала прізвище чоловіка - "[PERSON]". У подружжя неповнолітніх дітей немає. Відповідно до частини першої статті 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України), позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. За змістом статті 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що у зв'язку з різними поглядами на життя в подружжя постійно виникали сварки та непорозуміння, спроби налагодити відносини позитивних результатів не дали, у зв'язку з чим спільне життя подружжя не склалося. Враховуючи встановлені обставини суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За наведених вище обставин суд вважає за можливе розірвати шлюб, що зареєстрований Райгородською сільською радою с. Райгород (Немирівського району Вінницької області) 20.08.1994 року, актовий запис № 4. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне. Після розірвання шлюбу відповідач бажає залишити прізвище "[PERSON]", що узгоджується з приписами ст. 113 СК України. Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до статті 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

Заявник перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який відбуває покарання у Вінницькій виправній колонії управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Вінницькій області (№ 86) за вироком Крижопільського районного суду Вінницької області, строк відбуття якого закінчується 14.10.2020 року. Оскільки сімейне життя в них не склалося, заявник просить розірвати шлюб. В судовому засіданні заявник просила суд заяву задовольнити, а після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище "Гуменна". Заінтересована особа [PERSON] повідомив суд, що не заперечує проти розлучення. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив, що 18.01.2017 року Вінницький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області зареєстрував шлюб [PERSON] з [PERSON], у зв'язку з чим було складено актовий запис за № 78. Після реєстрації шлюбу заявник обрала прізвище чоловіка - "Остапенко". Відповідно до частини 3 статті 234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі. Згідно частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] відбуває покарання в Вінницькій виправній колонії управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Вінницькій області (№ 86) за вироком Крижопільського районного суду Вінницької області у виді позбавлення волі, строк відбуття якого закінчується 14.10.2020 року. За наведених вище обставин суд дійшов висновку, що сімейне життя в заявника з [PERSON] не склалося, у зв`язку з чим шлюб зареєстрований Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 18.01.2017 року (актовий запис за №78.), підлягає розірванню. Згідно статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне. Після розірвання шлюбу заявник бажає відновити дошлюбне прізвище "Гуменна", що узгоджується з приписами статті 113 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-31 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою і просила встановити факт родинних відносин, що [PERSON] , яка померла [INFO] є її (заявника) матір"ю. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що заявник є спадкоємицею після смерті [PERSON] , однак оформити спадщину неможливо, оскільки у свідоцтві про її народження прізвище зазначено " [PERSON] " (російською). Внести зміни в актовий запис про смерть також неможливо, оскільки фактично зміна відбулась в оформленні інших документів ще за життя матері, тому єдиним способом підтвердити родинні відносини є судове рішення. У судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала і просила встановити факт родинних відносин, що [PERSON] , яка померла [INFO] є її (заявника) матір"ю. Пояснила, що матір все життя проживала поряд в одному з нею селі по [ADDRESS] , брат помер молодим, інших спадкоємців нема. Судом з`ясовано усі обставини, на які посилається заявник та досліджено докази, якими вона їх обґрунтовує. Встановлено, що заявник народилася [INFO] у с. Деревини, її батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Після реєстрації шлюбу 18.01.1969 року змінено прізвище заявника на " [PERSON] ", що узгоджується із даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). З витребуваного судом актового запису про смерть № 13 від 29 травня 2000 року (а.с.18) встановлено, що [PERSON] померла у віці 81 рік [INFO] у с. Деревини, за видачею довідки на одержання допомоги на поховання зверталася [PERSON] . При цьому в акті про смерть відображена інформація про місце і час народження померлої, а також адреса її постійного проживання. А саме: [PERSON] народилась [INFO] у с. Деревини і проживала до часу своєї смерті в [ADDRESS] . Свідок [PERSON] у своїх показаннях суду однозначно засвідчив, що знав [PERSON] як матір заявника. Вони разом працювали у колгоспі, про те, що раніше її прізвище писали як " [PERSON] " йому не відомо. Заявник походить від [PERSON] , яка є її рідною матір"ю. Інших жінок з прізвищем [PERSON] в селі не було. Таким чином, встановлені в результаті судового розгляду обставини, які підтверджені свідком та відображені у письмових доказах, однозначно засвідчують, що [PERSON] , яка померла [INFO] є матір"ю заявника, а невідповідність прізвища у свідоцтві про народження та про смерть відбулась внаслідок зміни документів матір"ю ще за її життя і внести зміни в актовий запис про смерть наразі неможливо Встановлення факту родинних відносин безпосередньо породжує для заявника юридичні наслідки - наслідки оформлення спадкового права. Суд виходить з того, що родинними відносинами є відносини, які засновані на кровному зв"язку, а родичами є особи, які походять один від одного, або від одного спільного родича. З урахуванням досліджених доказів у їх сукупності суд дійшов висновку, що вимоги заяви є законними і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved