Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

У серпні 2017 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю « Євро - реконструкція » за довіреністю [PERSON] , яка звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості , свої вимоги мотивує тим, що у квартирі [ADDRESS] зареєстрований відповідач [PERSON], який є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідачами своєчасно з жовтня 2014 року не вносилась плату за отримані послуги з централізованого опалення, внаслідок чого утворилась заборгованість ( з урахуванням оплат у березні 2017 року ), яка станом на 01 березня 2017 року складає 8 257 ( вісім тисяч двісті п"ятдесят сім ) гривень 65 копійок, з врахуванням інфляційної складової боргу що становить 1 688 ( одна тисяча шістсот вісімдесят вісім гривень ) 14 копійок, та трьох відсотків річних у розмірі 303 ( триста три ) гривні 76 копійок, а всього позивач просить стягнути 10 249 ( десять тисяч двісті сорок дев"ять ) гривень 55 копійок. В судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю « Євро - реконструкція » , не з"явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 23 березня 2018 року за вх. № 14888 до загальної канцелярії суду від представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю « Євро - реконструкція » Якуб Ганни Олександрівни, що діє на підставі довіреності № 80 від 13 грудня 2016 року надійшла заява в якій представник просить проводити розгляд справи за її відсутності. Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов"язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов"язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з"явилися про дату час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Суд враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов'язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи. Суд прийняв вичерпні заходи для про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з'явитися до суду і захистити свої права. За змістом ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов'язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства. Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ЦПК України , відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь - кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст. ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 280 ЦПК, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі, визнавши причину неявки до суду відповідача не поважною. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 263 Цивільного процесуального Кодексу України , судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно ст. ст. 10 - 13 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно доКонституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановленіКонституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов'язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: 1 ) керує ходом судового процесу; 2 ) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3 ) роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4 ) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5 ) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності Відповідно до положень Закону України « Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії » від 10 квітня 2014 року № 1198 - VІI виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності з 01 липня 2014 є суб'єкт господарювання з постачання теплової енергії ( теплопостачальна організація ). Надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку № 148 по вулиці Харківське шосе в місті Києві здійснюється ТОВ « ЄВРО - РЕКОНСТРУКЦІЯ ». Законом України « Про житлово - комунальні послуги » та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, врегульовані відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання комунальних послуг, і фізичною особою, яка отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до ст. 20 Закону України « Про житлово - комунальні послуги », п. п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, споживач зобов'язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів ( норм ) споживання на підставі платіжного документа ( розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо ). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. У квартирі [ADDRESS] зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, які є споживачами послуг з централізованого опалення. Відповідно до ч. 7 статті 26 Закону України « Про житлово - комунальні послуги » договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення ( з використанням внутрішньо будинкових систем ), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб'єктом господарювання, є договором приєднання. Відповідно до норм ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.. З боржником укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом акцепту публічної оферти відповідно до ст. 642 Цивільного кодексу України. Відповідачі своєчасно з жовтня 2014 року не вносив плату за отримані послуги плату за отримані послуги з централізованого опалення, в наслідок чого утворилась заборгованість ( з урахуванням оплат у березні 2017 року ), яка станом на 01 березня 2017 року складає 8 257 ( вісім тисяч двісті п"ятдесят сім ) гривень 65 копійок, з врахуванням інфляційної складової боргу що становить 1 688 ( одна тисяча шістсот вісімдесят вісім гривень ) 14 копійок, та трьох відсотків річних у розмірі 303 ( триста три ) гривні 76 копійок, а всього стягнути 10 249 ( десять тисяч двісті сорок дев"ять ) гривень 55 копійок. Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Крім того, згідно із ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити 3 % річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розмір 3% річних з простроченої суми відповідно до розрахунку ціни вимоги Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26 травня 2017 року ( справа № 753 / 9396 / 17, провадження № 2 - н / 753 / 369 / 17 ) ТОВ « ЄВРО - РЕКОНСТРУКЦІЯ» відмовлено у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів сплачені позивачем судові витрати в сумі 1 600 гривень 00 копійок. На підставі викладеного і

Outcome: approved