Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути на його користь з [PERSON] аліменти на його утримання як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача щомісячно, на період навчання, до досягнення двадцяти трьох років, починаючи з дня пред"явлення позову. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що шлюб між його батьками розірвано 23 січня 2013 року. Він є рідним сином [PERSON] . Згідно довідки Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського №25/10/2213-618 від 05 червня 2019 року, він є студентом 1 курсу Інституту спеціального зв"язку та захисту інформації денної форми навчання з 01.09.2018, згідно наказу про зарахування №2270-с від 22.07.2018 року. Починаючи з 13.09.2018 і по теперішній час він зареєстрований за адресою [ADDRESS] та повністю знаходиться на утриманні матері. Він не одружений та у зв"язку із навчанням на денній формі, немає змоги повноцінно працювати, щоб отримувати заробіток достатній для свого утримання. Йому постійно потрібні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, наукову літературу тощо, а він не в змозі самостійно забезпечити себе усім необхідним, а тому змушений звернутися до суду. Протоколом щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями Рівненського міського суду Рівненської області від 23 липня 2019 року, розподілення справи не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Рівненського міського суду Рівненської області від 30 липня 2019 року, справа розподілена судді Кучиній Н.Г.. Ухвалою суду від 31 липня 2019 року заяву про самовідвід судді Кучиній Н.Г. у розгляді цивільної справи № 569/14087/19 \~задоволено. Передано справу до канцелярії суду для проведення автоматизованого розподілу справи відповідно до вимог ч.3\~статті 14 ЦПК України. Протоколом щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями Рівненського міського суду Рівненської області від 31 липня 2019 року, розподілення справи не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Рівненського міського суду Рівненської області від 05 серпня 2019 року, справа розподілена судді Галінській В.В.. Ухвалою суду від 14 серпня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 23 вересня 2019 року з повідомленням (викликом) сторін. Надано сторонам строк для подання відзиву на позов, відповіді та заперечень. Судове засідання 23 вересня 2019 року відкладено на 23 жовтня 2019 року у зв"язку із неявкою відповідача. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила позов задоволити. Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, жодних заяв чи клопотань від нього не надходило. Враховуючи, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд ухвалив провести розглядати справу у відсутність відповідача за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Заслухавши виступ представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , актовий запис № 1007 (а.с. 3) 23 січня 2013 року, шлюб між [PERSON] до [PERSON] , розірвано, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23 січня 2013 року, яке набрало законної сили 04 лютого 2013 року. Дитину [PERSON] , [INFO] залишено проживати з матір"ю. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку, починаючи з 29 листопада 2012 року і досягнення дитиною повноліття (а.с. 4). Згідно Довідки №25/10/2213-618 від 05 червня 2019 року вбачається, що [PERSON] , дійсно є студентом 1 курсу Інституту спеціального зв"язку та захисту інформації денної форми навчання з 01.09.2018, згідно наказу про зарахування №2270-с від 22.07.2018 (а.с. 6). Відповідно до Довідки №34512964 від 30.10.2018, про реєстрацію місця проживання особи, виданої відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом"янської РДА вбачається, що [PERSON] , [INFO] з 13.09.2018 по теперішній час зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с. [ADDRESS] ). Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов"язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов"язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв"язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ст. ст.9,18 Конвенції "Про права дитини", ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, № 780-ХІІ батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов"язок матері і батька це обов"язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов"язані піклуватися про здоров"я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. З огляду на те,\~ [PERSON] , після досягнення повноліття продовжує навчання і не має самостійного заробітку, суд вважає, що його позовні вимоги про стягнення аліментів є обґрунтованими. При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача суд враховує те, що відповідачем не було надано доказів, які б свідчили про неможливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання і потребує такої допомоги. З урахуванням вищевказаних обставин, суд вважає за можливе задовольнити вимоги [PERSON] та стягнути з відповідача на його користь аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітків (доходів), починаючи з 23 липня 2019 року і до досягнення 23 років чи закінчення навчання. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір". У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в сумі 768 гривень 40 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved