Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

[PERSON]М звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, третя особа: ГУЮ у м. Києві про встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, визнання права власності в порядку спадкування. У позові вказав, що 16.11.1993 року між ним та [PERSON] було розірвано шлюб. Однак, після цого колишнє подружжя примирилось та знову почало проживати разом за адресою: [ADDRESS], а потім за адресою: [ADDRESS]. Сторони проживали однією сім"єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, піклувались один про одного, мали взаємні права та обов"язки. В 2001 році [PERSON] та [PERSON] уклали інвестиційний договір №262 про участь у фінансуванні будівництва житла, а саме: квартири [ADDRESS]. За вказаною адресою позивач з [PERSON] зареєструвався з моменту введення будинку в експлуатацію, за спільні кошти зробили ремонт у вказаній квартирі. В 2003 році [PERSON] та [PERSON] приватизували квартири [ADDRESS] та отримали свідоцтво про право власності в рівних частках. [PERSON] 27.12.2005 року померла, організацією та проведенням її поховання здійснював позивач, оскільки дітей та інших родичей у [PERSON] немає. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки квартири [ADDRESS]. Заповіту померла не складала. В зв'язку з вищевикладеним позивач [PERSON] просить суд встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу та визнання права власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування. Представник позивача в судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала в повному об'ємі, та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, однак подав до суду письмові заперечення, заперечення в яких позовні вимоги визнав частково: не заперечував противстановлення факту проживання однією сім"єю позивача із [PERSON] та просив суд відмовити в задоволенні позовної вимоги щодо визнання права на спадщину за законом, оскільки вказана вимога є безпідставною та передчасною. Крім того, просив суд слухати справу у відсутності відповідача. Представник відповідача ТОВ «Ранок» в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не відомі. Третя особа в судове засідання не з»явилася, була належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи, про причини неявки суд неповідомила. Заслухавши пояснення представника позивача, покази свідків, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлено, що 16.11.1993 року шлюб між позивачем та [PERSON]С був розірваний (а.с.9). Однак, після цого колишнє подружжя примирилось та знову почало проживати разом однією сім"єю, вести спільне господарство, мати спільний бюджет, піклувались один про одного, мати взаємні права та обов"язки. В 2001 році [PERSON] та [PERSON] уклали інвестиційний договір №262 про участь у фінансуванні будівництва житла, а саме: квартири [ADDRESS] (а.с.6). За вказаною адресою позивач з [PERSON] зареєструвався з моменту введення будинку в експлуатацію, за спільні кошти зробили ремонт у вказаній квартирі. На підставі свідоцтва про право власності, виданого 09.01.2003 року Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, на праві приватної власності в рівних частинах [PERSON] та [PERSON] належить квартира [ADDRESS] (а.с.11). Факт проживання однією сім'ю [PERSON] та [PERSON], як чоловіка та дружини у фактичних шлюбних відносинах, не оспорюється відповідачем, що вбачається із письмових заперечень (а.с.32-34). [PERSON] померла 27.12.2005 року (а.с.12). На час смерті [PERSON] проживала разом з позивачем в належній їм на правіприватної власності квартирі [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частки вищевказаної квартири. Відповідно до ч.2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Враховуючи, що дана квартира була приватизована [PERSON] та [PERSON], згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», будь-які домовленості між ними або рішення суду, які б встановлювали частки кожного з них у праві спільної сумісної власності на зазначену квартиру, не досягалось та не ухвалювалося, кожному належало по 1\\2 частині даної квартири. Згідно з п.5 ч.1 ст. 256 ЦПК України, факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу може бути встановлений у судовому порядку. За ч.1 ст. 1254 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. У відповідності до ст. 1258 ЦК України передбачає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Враховуючи, що позивач проживав з [PERSON] однією сім`єю як чоловік і дружина без шлюбу з 1981 року по день її смерті - 27.12.2005 року, він має право на спадкування за законом, як спадкоємець четвертої черги. В силу ч.3 ст. 1268 ЦК України як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, позивач є таким, що прийняв спадщину, Окрім позивача, після смерті [PERSON] ніхто із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контри не звертався, про що свідчить спадкова справа (а.с.43-50). Як вбачається із показів свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які були сусідами [PERSON] та [PERSON], останні були сусідами з моменту заселення до будинку, у 2005 році [PERSON] померла, її похованням займався позивач у справі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов пред»явлений [PERSON] є законним, обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.ст.3, 10, 11, 57-60, 88, 208- 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

Outcome: approved