Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду в інтересах малолітнього [PERSON] з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином, зазначивши , що [INFO] року близько 22-ї години відповідач , керуючи на правовій підставі технічно справним автомобілем марки VOLKSWAGEN Passat B5, реєстраційний номер [NUMBER] , на 3 км автодороги від траси Київ-Чоп-Нова Борова-Йосипівка, в селі Ягодинка Червоноармійського району Житомирської області, у напрямку автодороги Київ-Чоп, на заокругленні дороги вліво, грубо порушуючи п.п.12.1,1.10 ПДР України - перевищив допустиму швидкість руху та допустив виїзд за межі проїздної дороги з послідуючим перекиданням вказаного автомобіля, у якому на той час в якості пасажирів знаходились [PERSON] та її малолітній син [PERSON], [INFO]. Внаслідок даної ДТП мати малолітнього [PERSON] , отримала тяжкі тілесні ушкодження , від яких померла на місці події, а дитина отримала тілесні ушкодження у вигляді : саден в ділянці лоба зліва, сильний забій лівого плеча, садна та синці в поперековій ділянці спини та струс головного мозку. Вироком Червоноармійського райсуду Житомирської області від 05.06.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. На підставі п."в"ст.1 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014 року його звільнено від відбування призначених вироком суду основного та додаткового покарань. Злочинними діями відповідача малолітньому [PERSON] спричинено моральну шкоду, яка полягає у перенесеному дитиною фізичному болю , внаслідок отриманих під час дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень , погіршенні стану здоров"я , необхідністю лікування для його відновлення , а також у перенесеному ним психологічному стресі та душевних стражданнях, пов"язаних із загибеллю матері , відсутності в майбутньому у дитини почуття материнського піклування і захисту , що завдало дитині та буде завдавати глибокого душевного болю і моральних страждань протягом усього його життя. Оскільки рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 13.02.2013 року , [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо малолітнього [PERSON] та її призначено опікуном цієї дитини ,з метою вжиття заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного , [PERSON] просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 300 000 грн.. У судовому засіданні [PERSON] заявлений позов підтримала із вище зазначених підстав та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник за дорученням [PERSON], позов не визнали повністю , посилаючись на необгрунтованість та безпідставність позовних вимог . Просили також врахувати те , що за рішенням суду у кримінальному провадженні з відповідача стягнуто кошти та проводяться відрахування в рахунок відшкодування моральної шкоди на користь [PERSON] у розмірі 300 000 грн. , а також проводяться стягнення , покладених на відповідача за рішенням суду процесуальних витрат та витрат на лікування в медичних установах потерпілих від злочину. Крім того відповідач сплачує аліменти на користь власної дитини та згідно рішення суду з нього на користь [PERSON] стягнуто кошти у твердій грошовій сумі до повноліття дитини , у зв"язку з втратою годувальника . Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача -служба у справах дітей Червоноармійської райдержадміністрації , заявлений [PERSON] позов в інтересах малолітнього [PERSON] підтримала повністю. Залучена судом в якості співвідповідача ТзДВ "Страхова компанія "Провіта " у своїх письмових поясненнях на адресу суду зазначає, що звернення [PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON] про стягнення страхових виплат та відповідні документи на підставі яких страхова компанія могла б визначити наявність підстав для виплат страхового відшкодування, до неї, не надходили. Беручи до уваги умови полісу страхування та положення Закону України № 1961-ІУ "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" , якими визначаються випадки у яких страхувальник несе відповідальність та граничні ліміти , відшкодувати моральну шкоду за відповідача [PERSON] у розмірі 300 000 грн. , ТзДВ "Страхова компанія "Провіта ",не має підстав. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, його представника та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного . Так, статтею 16 ЦК України, визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути- відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. У стаття 1167 ЦК окреслено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини, якщо шкоду завдано ушкодженням здоров'я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Моральна шкода компенсується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода компенсується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 та 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода ,завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. За правилами частини другої цієї норми ЦК , моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Згідно із частинами 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Таким чином, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, відшкодовується чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим) такої особи, а також особам, які проживали з нею однією сім'єю, особою, яка на відповідній правовій підставі володіє об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку незалежно від вини такої особи. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31 березня 1995 року суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Як встановлено судом , [INFO] року близько 22-ї години відповідач [PERSON], керуючи на правовій підставі технічно справним автомобілем марки VOLKSWAGEN Passat B5, реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись по 3 км автодороги від траси Київ-Чоп-Нова Борова-Йосипівка, в селі Ягодинка Червоноармійського району Житомирської області у напрямку автодороги Київ-Чоп, на заокругленні дороги вліво, грубо порушуючи п.п.12.1,1.10 ПДР України - перевищив допустиму швидкість руху та здійснив виїзд за межі проїздної дороги з послідуючим перекиданням автомобіля . На момент дорожньо-транспортної пригоди у керованому [PERSON] автомобілі знаходились пасажири: [PERSON] та її малолітній син [PERSON], [INFO]. Внаслідок даної ДТП пасажир [PERSON], отримала тяжкі тілесні ушкодження , від яких померла на місці події, (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 25.07.2012 року ),(а.с.11). Вироком Червоноармійського райсуду Житомирської області від 05.06.2014 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. На підставі п."в"ст.1 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014 року звільнено від відбування призначених вироком суду основного та додаткового покарань. У даному кримінальному провадженні задоволено цивільний позов [PERSON] про стягнення на її користь з відповідача [PERSON] моральної шкоди в розмірі 100 000 грн. Питання щодо цивільного позову в інтересах [PERSON], в ході розгляду кримінального провадженння, не вирішувалося (а.с.21-25). Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 29.07.2014 року, вирок районного суду суду в частині цивільного позову змінено ,збільшено суму стягнення цивільного позову до 300 000 грн. (а.с.26-27). У відповідності до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дії та вчинені вони цією особою. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , (серія [NUMBER]), (а.с.5) , матір дитини зазначено- [PERSON] . Рішенням Баранівського райсуду від 13.02.2013 року , [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо його малолітнього сина [PERSON] та [PERSON] призначено опікуном цієї дитини. Дане рішення суду набуло законної сили (а.с.7-8). Згідно довідки виконкому Червоноармійської селищної ради за № 895 від 03.03.2015 року , [PERSON] входить до складу сім"ї [PERSON] (а.с.4). За даними Червоноармійської ЦРД (виписка з медичної картки амбулаторного хворого № 2078 ), (а.с.28), [PERSON], [INFO] 24.07.2012 року, тобто безпосередньо після ДТП, встановлено діагноз: струс головного мозку. Респіраторно- афективні приступи. С-м гіперзбудливості. При огляді [PERSON] лікарем , у дитини , в діляці лоба зліва виявлено садна, в с\\з лівого плеча , в поперековій ділянці спини садна та синці . Відповідно до медичних довідок (а.с.29-39, 117-118) , в ході огляду [PERSON] лікарями неврологом та психіатром в період часу: 27.07.2012 року , 28.10.2014 року , 21.09.2015 року та 17.06.2015 року , підтверджено діагноз : мінімальна мозкова дисфункція синдром підвищеної нервово-м"язової функції та призначалося лікування. За висновком експерта № 690 від 02.04.2013 року, (а.с.62-63), згідно записів представлених на вивчення медичних документів [PERSON] , у останнього виявлено тілесні шкодження у вигляді : саден на чолі зліва (без зазначення форми , розмірів, кількості ), які відносяться до категорії легких без короткочасного розладу здоров"я. Встановлений клінічний діагноз " закрита черепно-мозкова травма .Струс головного мозку" , на даний момент в заключенні не вказується та за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень не оцінюється , оскільки відсутні об"єктивні медичні дані (неврологічна симптоматика). Із оглянутих судом медичних карт та виписок із медичних карт Житомирської обласної дитячої лікарні на ім"я [PERSON] ,[INFO], останньому 23.06.2010 року лікарем неврологом встановлено діагноз: с-м рухових та лікворо-динамічних порушень внаслідок гіпоксично-ішем. вражень ЦНС. З приводу даного захворювання дитина перебувала на лікуванні в період часу: з 29.05.2011 року по 06.06.2011 року та з 04.03.2012 по 12.03.2012 року. Згідно довідок управління праці та соціального захисту населення Червоноармійської РДА (а.с.113-115), [PERSON] отримує матеріальну допомогу на [PERSON] , як на дитину що перебуває під опікою та пенсію по втраті годувальника. Позивач переконувала , що під час цієї ДТП загинула мати малолітнього [PERSON] , тобто дитина втратила матір, а також сам [PERSON] отримав легкі тілесні ушкодження ,у зв"язку з чим він отримав психологічний стрес, нормальні її життєві устої були порушені. Моральні страждання, як правило, виявляються у відчуттях страху, сорому, приниження, переживаннях у зв'язку зі втратою близької людини, а також в інших, несприятливих для людини випадках психологічного дискомфорту. Отже, під поняттям "моральна шкода" охоплюється негативні наслідки немайнового характеру, які заподіяні фізичній особі внаслідок завданих їй фізичних, психічних та моральних страждань, що пов'язані із порушенням її прав чи охоронюваних законом інтересів. Моральна, і фізична шкода після нанесення, по суті є непоправними і не завжди можуть бути відшкодовані. Неможливо відшкодувати (визначити еквівалент) втрати людського життя, відчуття душевного болю. При встановленні можливої суми відшкодування в грошовому еквіваленті, суд зіставляє глибину моральних страждань і суму заявлених компенсацій. При цьому враховуються: загальні страждання, психологічний і фізичний стан заявника, погіршення його життєвих функціонувань. Глибина переживань ставиться в залежність від самої постраждалої особи, тому призначення компенсації моральної шкоди полягає і в тому, аби певною мірою відновити втрату щастя особи і можливості насолоджуватися життям тепер і в майбутньому. На формування моральної шкоди перш за все впливають індивідуальні особливості позивача. Як встановлено судом, дії відповідача визнано злочинними. Заявлена вимога позивача пов'язується з фактом загибелі рідної для малолітнього [PERSON] людини та отриманням безпосередньо ним легкого ступеня тілесних ушкоджень . При визначенні розміру компенсації моральної шкоди, суд враховує ступінь ,характер та обсяг фізичних страждань, які одержав малолітній [PERSON] , у зв'язку з ушкодженням здоров"я та у зв"язку зі смертю матері під час автопригоди, і, що втрати морального характеру привели до суттєвих порушень його нормального життя, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках , час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, а також стан здоров"я [PERSON] до даної ДТП , матеріальне становище відповідача ,з якого за рішенням суду стягуються кошти в сумі 300 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди на користь потерпілої [PERSON], та витрати, пов"язані з розглядом кримінального провадження, те,що він має аліментні зобов"язання по відношенню до своєї неповнолітньої дитини (довідка ДВС України Корольовського ВДВС ( а.с.51) ,виходячи з принципів розумності та справедливості, вважає обґрунтованим визначити розмір моральної шкоди завданої з вини [PERSON] малолітньому [PERSON], у розмірі 80 000 грн. Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням. Відповідно до Закону України № 1961-1У від 01.07.2004р. «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції що діяла на момент вчинення ДТП , потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність володільця автомобіля марки VOLKSWAGEN Passat B5, реєстраційний номер [NUMBER], була застрахована у ТДВ "СК "Провіта" за договором страхування( Поліс обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності АВ 7669368 від 31.05.12 року.) Заподіяння [PERSON] у результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася [INFO] року , ушкодження здоров"я ,що відповідно до ст. 23 ЦК України пов'язує виникнення у особи права на відшкодування моральної шкоди, встановлено вироком суду. Водночас, з визначених судом сум відшкодування моральної шкоди, ураховуючи положення ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з ТДВ "СК"Провіта" на користь [PERSON]. підлягає стягненню 5 000 грн. у межах лімітів відповідальності страховика, встановлених зазначеною статтею закону та страховим полісом. При зверненні до суду позивачку звільнено від сплати судового збору, тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь Червоноармійського районного суду Житомирської області в сумі 4243 грн. 60 коп..

Outcome: partial