Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання договору довічного утримання, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.12.2013 року між ним та відповідачкою був укладений Договір довічного утримання, відповідно до якого остання зобовязувалася довічно повністю утримувати її, забезпечувати грошовими ресурсами для задоволення потреб та створення умов для нормальної життєдіяльності, на які він самостійно буде забезпечувати себе харчуванням, одягом, лікарськими засобами, необхідними послугами та всім необхідним для повноцінного життя. Між сторонами була домовленість, що грошовий еквівалент на утримання становить 900, 00 грн. на місяць, які будуть щомісячно надаватися позивачу шляхом банківського або поштового переказу або готівкою під розписку. Також відповідачка зобов"язувалася щомісячно сплачувати комунальні послуги за квартиру у терміни, встановлені відповідними Договорами про надання таких послуг, незалежно від того, з ким вони укладені. Пунктом 9 Договору було визначено про встановлення одноразового грошового утримання у розмірі 50000, 00 грн., які позивач повинен був отримати до підписання даного Договору. Але дані грошові кошти надані позивачу не були. Після підписання Договору позивач неодноразово звертався до відповідачки з вимогою сплатити грошові кошти, але до цього часу він їх так і не отримав. В подальшому позивач звернувся до міліції із заявою про притягнення відповідачки до кримінальної відповідальності. Оскільки відповідачка не виконує умови договору, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, просить розірвати договір довічного утримання від 03.12.2013 року. В судовому засіданні представник позивача та позивач повністю підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити в повному обсязі, розірвати договір довічного утримання від 03.12.2013 року, укладений між сторонами. Представник відповідачки у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що Договір, укладений між сторонами, з боку відповідачки виконується належним чином, всі сплати проводяться. Грошові кошти у розмірі 50000, 00 грн. до підписання Договору були передані відповідачкою позивачу, але останній попросив вказані кошти залишити на зберігання у відповідачки, на що вона погодилася. Всі інші умови виконуються, грошові кошти сплачуються, а тому підстав для розірвання договору немає. На підставі викладеного просив у задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідачки, допитавши свідка, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.12.2013 року між позивачем [PERSON], з однієї сторони, та відповідачкою [PERSON], з другої сторони, був укладений Договір довічного утримання (а.с.5-6). Даний Договір був посвідчений державним нотаріусом Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори і зареєстрований в реєстрі. Відповідно до п. 1 вказаного Договору позивач передав відповідачці у власність належну йому квартиру [ADDRESS]. У звязку із посвідченням Договору довічного утримання, 03.12.2013 року було накладено заборону відчуження вказаної вище квартири до припинення Договору довічного утримання. Заборону на відчуження було внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, що підтверджується відповідним витягом. Згідно із умовами п. 7 Договору довічного утримання відповідачка [PERSON] взяла на себе зобовязання довічно утримувати позивача [PERSON], тобто забезпечувати грошовими ресурсами для задоволення потреб та створення умов для нормальної життєдіяльності, на які відчужувач самостійно буде забезпечувати себе харчуванням, одягом, лікарськими засобами, необхідними послугами та всім необхідним для повноцінного життя. Сторони домовились, що утримання, у тому числі забезпечення харчуванням, одягом, необхідною допомогою, включаючи і медичну, має грошовий еквівалент і оцінюється сторонами за спільною згодою у розмірі 900, 00 грн. на місяць, які будуть щомісячно надаватися відчужувану шляхом банківського або поштового переказу, або готівкою під розписку. Крім вищезазначеної суми набувач зобов"язаний щомісячно сплачувати комунальні послуги за квартиру у терміни, встановлені відповідними договорами про надання таких послуг, незалежно від того, з ким вони укладені (набувачем чи відчужувачем). Кошти на оплату комунальних послуг повинні щомісячно надаватись відчужувану шляхом банківського або поштового переказу, або готівкою під розписку. До оплачуваних щомісячних витрат на комунальні послуги належать: послуги ЖЕК по утриманню будинку, плата за користування природним газом, теплопостачання, водопостачання (в обсязі: гаряча вода до 4 куб. м., холодна вода до 4 куб. м.), електроенергія в обсязі до 150 кВт, абонентська плата за телефон (крім міжнародних, міжміських розмов та розмов з абонентами мобільного зв"язку), за послуги соціального пакету кабельного телебачення та оплата домофону. Якщо на момент укладення цього Договору відчужував не користувався якимось видом вищезазначених послуг, а згодом почав ними користуватись, він зобов"язаний протягом п"яти календарних днів письмово повідомити про це набувача. У випадку зміни тарифів на вищезазначені послуги відчужувач зобов"язаний письмово повідомити про це набувача протягом 5 днів з дня отримання ним квитанцій з новими тарифами. У випадку несвоєчасного повідомлення відчужувачем про зміну тарифів набувач не несе відповідальності за виникнення заборгованості по сплаті комунальних послуг. У випадку виникнення, в майбутньому, потреби забезпечення відчужувача іншими видами матеріального забезпечення чи догляду, відчужувач самостійно, на свій розсуд, несе всі витрати на ці види забезпечення в межах грошового утримання, передбаченого цим Договором, згідно обумовлених сум. Набувач зобов"язується здійснити поховання Відчужувача квартири після її смерті, або компенсувати вартість ритуальних послуг особі, яка здійснила поховання, у разі неможливості здійснити поховання набувачем самостійно через поважні причини. Пунктом 8 Договору також було визначено, що грошове утримання буде щомісячно виплачуватись, починаючи з моменту укладення цього Договору до 10 числа поточного місяця поштовим переказом з доставкою додому за адресою: [ADDRESS], або готівкою на руки під розписку або на розрахунковий рахунок банківської установи. У випадку зміни способу отримання щомісячного грошового утримання відчужував зобов"язаний вчасно (за п"ятнадцять днів до сплати наступного платежу) у письмові формі повідомити про це набувача за адресою: [ADDRESS]. Сума грошового утримання підлягає індексації та нараховується щорічно в лютому місяці чергового року за попередній рік з урахуванням річного індексу інфляції споживчих цін за інформацією Державної служби статистики України. Згідно із п. 9 Договору одноразове грошове утримання визначено Сторонами за спільною згодою у розмірі 50000, 00 грн., які відчужував отримав повністю від набувача перед підписанням цього Договору. Як вказує у своєму позові та поясненнях позивач [PERSON], він потребував допомоги, почув по радіо рекламу і після цього звернувся до організації, яка займалася наданням допомоги людям похилого віку. Але вважає, що ця організація його ввела в оману, у зв"язку з чим він і просить Договір розірвати. Як вбачається з письмових матеріалів справи, позивач звернувся до Центру допомоги та соціального захисту населення, де йому запропонували укласти Договір довічного утримання з відповідачкою, на що останній погодився. Після обговорення всіх умов Договір від 03.12.2013 року був підписаний. Як встановлено при розгляді справи, після укладання Договору відповідачка відповідно до взятих на себе зобовязань виконувала умови Договору у повному обсязі, надавала щомісячно матеріальну допомогу у розмірі 900, 00 грн., а також грошові кошти на оплату комунальних послуг у розмірі 200, 00 грн., що підтверджується відповідними квитанціями (а.с. 20, 25). Що стосується грошових коштів у розмірі 50000, 00 грн., то слід зазначити, що згідно Договору дані кошти позивач отримав перед підписанням Договору. Також факт отримання коштів підтверджується розпискою [PERSON] від 03.12.2013 року про отримання грошових коштів (а.с.19). Представник відповідача в своїх поясненнях вказував про те, що грошові кошти були передані позивачу, але в подальшому останній звернувся з проханням до відповідачки про зберігання даних коштів, у зв"язку з чим кошти були передані відповідачці на зберігання. Але відповідачка готова повернути ці кошти у будь-який момент. Але позивач у своїх поясненнях стверджує про те, що грошові кошти він не отримував, і підписати договір та написати розписку його примусила відповідачка. Але даний факт не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні. Факт того, що грошові кошти у розмірі 50000, 00 грн. на даний час у позивача [PERSON] відсутні, він не мав змоги витратити їх належним чином, був доведений у судовому засіданні належними доказами. У зв"язку із несплатою грошових коштів та невиконанням обов"язків відповідачкою за Договором позивач звернувся до міліції із заявою про притягнення відповідачки до кримінальної відповідальності. Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає у власність другій стороні (набувачеві) у власність жилий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобовязується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно із ст. 755 ЦК України договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої сторони, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків, незалежно від його вини. Таким чином, при розгляді справи судом встановлено, що відповідачка [PERSON] не виконала п. 9 Договору довічного утримання від 03.12.2013 року. Також, вирішуючи спір, суд також враховує, що договір довічного утримання має характер особисто-довірчого, оскільки відчужувач одержує від набувача догляд, харчування, ліки та інше, тобто стосунки між ними повинні грунтуватися на особистій пошані та довірі. Як вбачається з встановлених по справі обставин, між сторонами втрачені довірливі стосунки, що робить неможливим подальше існування між сторонами договору довічного утримання. А тому, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є підставними та обгрунтованими та підлягають задоволенню, а договір довічного утримання від 03.12.2013 року підлягає розірванню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243, 60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved