Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

У лютому 2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує слідуючими обставинами. Відповідач [PERSON] є її батьком. Мати [PERSON] померла [INFO] . Шлюб між батьками був розірваний ще у 2004 році, тому вона проживала з мамою у житловому будинку бабусі [PERSON] . Після смерті матері вона і надалі залишилася проживати у бабусі, яка фактично здійснює за нею догляд, піклується про неї, надає необхідну матеріальну допомогу та підтримку, замінюючи маму. Відповідач же ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків, не спілкується з нею, матеріально не забезпечує, не вітає з днем народження, не цікавиться її розвитком, станом здоров"я, успіхами та проблемами, не відвідує ані вдома, ані в школі, не придбавав і не придбає для неї необхідні речі, одяг, приладдя для школи, іграшки або інші подарунки, не проявляє жодного інтересу. Так, за період з 2014 року до дня звернення до суду, вона отримала кошти від батька лише кілька разів, а саме за 2015 рік всього 650 грн., у 2016 - 50 грн., та у 2017 - 600 грн. Відповідач, як батько, зовсім самоусунувся від виконання своїх батьківських обов"язків. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила позбавити відповідача батьківських прав щодо неї. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, подали заяву про розляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують, на заочний розгляд справи згодні. Відповідач в судове засідання не з`явився двічі, хоча про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованим листом з повідомленням за місцем проживання, які йому вручено. Причини неявки суду невідомі. Відзив не надійшов. Представник третьої особи служби у справах дітей, як органу опіки та піклування, Снігурівської районної державної адміністрації у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги позивачки підтримує. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши докази по справі, суд дійшов до таких висновків. Позов про позбавлення батьківських прав позивачем обґрунтовується на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України. Відповідно до вказаної норми права мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] , [INFO] , є донькою відповідача [PERSON] , що підтверджується відповідними записами даних про батьків у її свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданого 26 лютого 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Снігурівського управління юстиції Миколаївської області на підставі актового запису № 27 складеного 26 лютого 2003 року (а.с.6). Вказане також підтверджується самою копією актового запису про народження та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00025865896 сформованого 05 березня 2020 року (а.с.37-39). Мати позивачки, [PERSON] померла [INFO] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 07 квітня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Снігурівського районного управління юстиції у Миколаївській області на підставі складеного актового запису про смерть № 82 (а.с.7). Позивач зареєстрована за адресою по [ADDRESS] , згідно довідки про реєстрацію місця проживаня особи за № 1231 від 20.12.2017 р. (а.с.19). Однак, після смерті матері, вона фактично проживає зі своєю бабусею [PERSON] по [ADDRESS] , про що свідчить акт депутата Снігурівської міської ради Миколаївської області Самойленко Л.І. від 06.02.2020 року, за підписами сусідів [PERSON] та [PERSON] (а.с.17). Згідно довідки директора гімназії Пастухової Н. від 31.01.2020 р. № 24, за час навчання дитини в Снігурівській районній гімназії ім. Т.Г. Шевченка Снігурівської районної ради Миколаївської області, батько не приймав участі у вихованні доньки, не відвідував батьківські збори, поведінкою та успіхами [PERSON] не цікавився, матеріально сім"ї не допомагав (а.с.13). Відповідач зареєстрований та проживає за адресою по [ADDRESS] (а.с.26). За повідомленням директора Снігурівського РЦСССДМ Бурбели К.І. від 09.04.2020 року № 108, сім"я/особа [PERSON] на обліку та під соціальним супроводом не перебувала (а.с.40). У висновку ООП Снігурівської районної державної адміністрації № 6 від 04 червня 2020 року, враховуючи інтереси дитини, визнано за доцільне позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 54). У судовому засіданні свідок [PERSON] (бабуся позивача) показала, що після смерті її доньки та матері онуки, батько майже перестав спілкуватися з дитиною, хоча їй було лише 11 років, матеріальної допомоги на її утримання не надає, не піклується з нею, вже 4 роки навіть не вітає з Днем народження. Матеріально утримувати онуку їй допомагали її син та брат. Свідок [PERSON] (рідний дядько позивача) показав, що за всі роки батько ніякої допомоги доньці не надавав, участі у її вихованні не приймав. При отриманні паспорту племінницею, він зареєстрував її місце проживання за своєю адресою за відмови батька. Матеріальну допомогу в останнє надавав 6 років тому, хоча має можливість таку надавати, оскільки тримає станцію техобслуговування. На телефонний дзвінок відповідач не відповідає після того, як попросили допомогти дитині з випускним. Свідок [PERSON] (класний керівник позивача) суду пояснила, що після 2014 року жодного разу не бачила батька дитини у школі. На її запитання, [PERSON] розповідала, що батько їй не надає матеріальної допомоги, не цікавиться її життям. Зв`язку з батьком учениці у неї не було. На батьківські збори приходили або бабуся, або дядько дитини, завдяки яким дівчинка була забезпечена всім необхідним. Свідок [PERSON] (класний керівник позивача) показала, що вихованням [PERSON] займається бабуся. Батька дитини ніколи не бачила і не спілкувалася з ним. Свідок [PERSON] (хрещена позивача) суду пояснила, що є вхожею у сім`ю, приходить на свята, возила [PERSON] на море. Батька хрещениці давно не бачила. Їй відомо, що останній не надає допомоги в утриманні дитини, не цікавиться її життям. За зустрічі з відповідачем, запитувала в нього щодо [PERSON], однак він не бажав спілкуватись на цю тему. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров"я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов"язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування; медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Всупереч вимог ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року, відповідач самоусунувся від виховання та утримання доньки, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, що згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав. Під час розгляду справи у суді відповідач зазначені обставини не заперечив, відзиву не надав, виявив байдужість до долі дитини, виконувати батьківські обов"язки бажання не виявив, до суду жодного разу не з"явився. З наведеного суд приходить до висновку, що поведінка відповідача по невиконанню батьківських обов"язків є винною. Позбавлення батьківських прав є засобом захисту прав дитини. Позбавлення відповідача батьківських прав, як крайній захід впливу через не виконання ним батьківських обов"язків є виправданим та співмірним, та в інтересах дитини. Оцінивши в сукупності надані докази по справі, висновок органу опіки та піклування, враховуючи інтереси дитини, суд вважає, що є правові підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав, тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved