Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

У листопаді 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем «Київгеоінформатика», третя особа Територіальна державна інспекція з питань праці у м. Києві, про зобов»язання провести перерахунок і виплату заробітної плати, посилаючись на те, що 01 лютого 2005 року на підставі наказу № 11-к він був прийнятий на постійну роботу до Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем «Київгеоінформатика». 08 серпня 2008 року в зв»язку із закінченням приватного вищого навчального закладу Інституту землевпорядкування та інформаційних технологій при Національному авіаційному університеті і отриманням кваліфікації інженера з землевпорядкування та кадастру він був переведений на посаду інженера-землевпорядника згідно наказу № 95-к. Починаючи з жовтня 2005 року і до даного часу він не отримував заробітну плату у повному розмірі, що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу за формою ОК-5 та довідками про нараховану заробітну плату. 07 березня 2013 року він звернувся до керівництва підприємства із заявою про перерахунок йому заробітної плати. 04 квітня у відповідь на заяву Київське державне підприємство геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем «Київгеоінформатика» повідомило, що основою відрядної оплати праці є норма виробітку (часу) і тарифна ставка. Сутність відрядної форми заробітної плати полягає в тому, що її розмір залежить від кількості виробленої працівником продукції (виконаної роботи), належної якості. Таким чином, йому нараховувалась і виплачувалась заробітна плата згідно виконаних і зданих об»ємів робіт з урахуванням витрат. Проте, такі висновки не відповідають вимогам закону. Так, станом на 01 лютого 2005 року тарифна ставка з відрядною оплатою праці становила 647 грн., що підтверджується копією наказу № 11-к від 01 лютого 2005 року. Станом на 01 серпня 2008 року тарифна ставка з відрядною оплатою праці становила 1323 грн., що підтверджується копією наказу № 95-к від 01 серпня 2008 року. Станом на 01 січня 2011 року, як вбачається з довідки № ВК-1/2 від 28 січня 2013 року тарифна ставка з відрядною оплатою праці [PERSON] становила 2371 грн.. Станом на 01 січня 2012 року відповідно до штатного розпису підприємства тарифна ставка з відрядною оплатою праці у нього становить 3012 грн., про що свідчить довідка про місце роботи за № ВК ? від 28 січня 2013 року. В той же час колективним договором не передбачено відрядні розцінки по оплаті праці та норм виробітку, передбачених для відрядної оплати праці. Як вбачається з табелів обліку робочого часу за період з 2006 року по 2013 рік [PERSON] працював на умовах п»ятиденного 40-годинного робочого тижня, встановленого колективним договором. Крім того, у виробничій характеристиці, виданій йому 20 лютого 2013 року, керівник підприємства зазначав, що він виконує норму на 100%. За таких умов оплата його праці повинна бути розрахована відповідно до відпрацьованого часу згідно табеля обліку робочого часу. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] з посиланням на вимоги ст. ст. 90, 94, 96, 97, 111, 113, 232, 233 КЗпП України просив зобов»язати Київське державне підприємство геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем «Київгеоінформатика» перерахувати та виплатити йому заробітну плату за період з жовтня 2005 року по жовтень 2013 року з розрахунку не менше 2/3 тарифної ставки. В послідуючому позивач [PERSON] подав суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначав, що з метою забезпечення юридичного супроводу 11 квітня 2013 року між ним і ТОВ «МПК» укладено договір № 11/04 про надання юридичної допомоги і відповідно до умов, викладених у заяві № 1 до договору, ним було внесено грошові кошти у сумі 7000 грн. на користь повіреного, що підтверджується квитанціями. 11 квітня 2013 року ним була підписана довіреність на представництво інтересів у даній справі на ім»я юриста ТОВ МПК [PERSON]. Позивач [PERSON] вважав за необхідне стягнути з відповідача на його користь витрати на правову допомогу у сумі 6376 грн. 40 коп., що включає надані послуги з аналізу обставин і ознайомлення з матеріалами справи в обсязі 5 годин вартістю 2294 грн., складання позовної заяви, формування пакету документів, звернення до суду в обсязі 6 годин вартістю 2752 грн. 80 коп., участь представника у судових засіданнях в обсязі 3 годин вартістю 1329 грн. 60 коп.. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просив стягнути з Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем «Київгеоінформатика» на його користь витрати на надання правової допомоги у розмірі 7376 грн. 40 коп.. У березні 2014 року позивач [PERSON] подав суду заяву, в якій доповнив позовні вимоги про стягнення з відповідача на його користь 100 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що порушення його законних прав на отримання заробітної плати у повному обсязі, що наразі продовжується систематично, спричинило і спричиняє йому моральні страждання і своїми незаконними діями і бездіяльністю відповідач обмежує його вільно розпоряджатись своєю заробітною платою, перешкоджає вирішувати свої побутові і сімейні питання, він постійно перебуває у пошуках додаткового заробітку, що потребує додаткових зусиль для організації свого життя та суттєво впливає на стан його здоров»я. Постійні проблеми з грішми призводять до конфліктів у сім»ї, викликають почуття страху перед завтрашнім днем. Також ним на підприємстві відповідача при виконанні трудових обов»язків було отримано тяжку травму ноги, що ускладнює пошук альтернативної роботи. Вказані обставини, а також неспроможність прогодувати родину, принижує його честь і гідність. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] з посиланням на вимоги ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України просив стягнути з Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем «Київгеоінформатика» на його користь 100 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди. У судовому засіданні позивач [PERSON] і представник позивача позов підтримали і просили його задовольнити. У судовому засіданні представники відповідача Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем «Київгеоінформатика» позов не визнали і заперечували проти його задоволення. У судове засідання представник третьої особи Територіальної державної інспекції з питань праці у м. Києві не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином, до суду надана заява про розгляд справи у відсутності представника третьої особи. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з"ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що наказом № 11-к від 01 лютого 2005 року Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем «Київгеоінформатика», [PERSON] прийнято на постійну роботу на посаду техніка-геодезиста (код по КП 3119) до відділу земельного кадастру з 01 лютого 2005 року, оплата праці відрядна з тарифною ставкою 647 грн. на місяць. Наказом № 95-к від 08 серпня 2008 року Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем «Київгеоінформатика» у зв»язку із закінченням Приватного вищого навчального закладу Інституту землевпорядкування та інформаційних технологій при Національному авіаційному університеті і отримання кваліфікації інженера-геодезиста переведено техніка-геодезиста (3119) [PERSON] на посаду інженера-землевпорядника (код по КП 2148.2) відділу земельного кадастру з 01 серпня 2008 року, оплата праці відрядна з тарифною ставкою 1 323 грн. на місяць. Відповідно до наказу № 73 від 01 грудня 2005 року Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем «Київгеоінформатика» «Щодо нарахування заробітної плати при відрядній оплаті праці» вирішено з 01 грудня 2005 року застосовувати наступну методика розрахунків: 1. Фонд оплати праці (ФОП) розраховується для кожного підрозділу щомісячно. 2. Основою для розрахунків ФОП є валовий дохід, отриманий підприємством по роботах відповідно виробничого підрозділу. 3. Розрахунок ФОП виконується за наступною методикою: 3.1. З валового доходу підрозділу відраховується: -ПДВ-20%, витрати на польове забезпечення, витрати на відрядження, витрати на субпідрядні роботи, витрати на послуги, оплата за проживання працівників, які знаходились у відрядженні; 3.2. ФОП виробничих підрозділів за поточний місяць не повинен перевищувати 35% доходу від реалізації відповідного підрозділу на польові роботи та 40% доходу від реалізації відповідного підрозділу на камеральні роботи стосовно суми, нарахованої згідно п. 3.1.; 3.3. Для розрахунку ФОП працівників, зайнятих на відрядній оплаті праці з ФОП відділу розрахованого згідно п. 3.2. відраховується: посадовий оклад працівників, які працюють на погодинній оплаті праці, премія працівників, які працюють на погодинній оплаті праці (з розрахунку 50% від окладу з надбавками); кошти на відпустки (в т. ч. відпустки у зв»язку з навчанням у вищих навчальних закладах). 3.4. Заробітна плата працівникам, зайнятим на відрядній оплаті праці, нараховується відповідно до нарядів у межах ФОП розрахованого згідно п. 3.3. Згідно наданої суду довідки Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем «Київгеоінформатика» від 15 жовтня 2013 року № 30 [PERSON] дійсно працює в Київському державному підприємстві «Київгеоінформатика» з 01 лютого 2005 року на посаді інженера-землевпорядника і його заробіток з жовтня 2012 року по вересень 2013 року включно складає 3762 грн. 79 коп.. В листі директора Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем «Київгеоінформатика» від 04 квітня 2013 року на заяву [PERSON] від 07 березня 2013 року позивачу було повідомлено, що основою відрядної оплати праці є норма виробітку (часу) і тарифна ставка. Сутність відрядної форми заробітної плати полягає в тому, що її розмір залежить від кількості виробленої працівником продукції (виконаної роботи), належної якості, тобто [PERSON], як вказано у листі, отримував заробітну плату, яку нараховував щомісяця начальник відділу земельного кадастру [PERSON], згідно виконаних та зданих [PERSON] об»ємів робіт з урахуванням витрат. Тарифна ставка оплати праці, на яку посилався [PERSON], як роз»яснено в листі відповідачем, використовується для розподілу робіт залежно від їх складності, а працівників від їх кваліфікації та за розрядами тарифної сітки, і вона є основою формування та диференціації розмірів заробітної плати (ст. 96 КЗПП України), тобто тарифна система оплати праці не використовується для безпосереднього нарахування заробітної плати. В наданих суду запереченнях проти позову представник відповідача зазначав, що при прийнятті на роботу 1 лютого 2005 року в наказі № 11-к зазначалось, що позивач прийнятий на роботу з відрядною системою оплати праці та тарифною ставкою 647 грн. на місяць і в подальшому про зміну тарифних ставок він повідомлявся як працівниками бухгалтерії при нарахуванні заробітної плати, так і працівниками відділу кадрів при ознайомленні з наказами. Також щомісячно до бухгалтерії відповідача керівниками відділів підприємства подаються табелі і наряди про кількість виконаних робіт кожним відділом, з зазначенням кошторисної вартості виконаних робіт та заробітної плати, що має бути виплачена відповідно до виконаної працівником роботи. Також відповідач у запереченні наголошував, що невиконання норм виробітку відбувалось виключно з вини позивача, а тому оплата праці проводилась відповідно до виконаної ним роботи. Однак, як вбачається з табелів обліку робочого часу за період з 2006 року по 2013 р.р., [PERSON] працював на умовах 5-денного 40-годинного робочого тижня, встановленого колективним договором, та згідно виданої виробничої характеристики відповідач зазначав, що [PERSON] справляється з роботою і норму виконує на 100%. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він працював начальником відділу земельного кадастру, і позивач працював у підпорядкованому йому відділі, був працівником польової бригади і знаходився на виконанні польових робіт, та [PERSON] було встановлено згідно наказу підприємства 35% від виконаних робіт, пропорційно виконаним роботам розподілялась оплата праці, і він одержував заробітну плату згідно виконаних робіт. Як зазначав свідок з кінця 2010 року по час його звільнення-02 квітня 2013 року, замовлень на підприємстві практично не було. Згідно вимог ст. 96 Кодексу законів про працю України основою організації оплати праці є тарифна система оплати праці, яка включає тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових окладів і тарифно-кваліфікаційні характеристики (довідники). Тарифна система оплати праці використовується для розподілу робіт залежно від їх складності, а працівників-залежно від їх кваліфікації та за розрядами тарифної сітки. Вона є основою формування та диференціації розмірів заробітної плати. Формування тарифної сітки (схеми посадових окладів) провадиться на основі тарифної ставки робітника першого розряду, яка встановлюється у розмірі, що перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати, та міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів). Відповідно до вимог ст. 90 КЗпП України при відрядній оплаті праці розцінки визначаються виходячи з установлених розрядів роботи, тарифних ставок (окладів) і норм виробітку (норм часу). Відрядна розцінка визначається шляхом ділення погодинної (денної) тарифної ставки, яка відповідає розряду роботи, що виконується, на погодинну (денну) норму виробітку. Відрядна розцінка може бути визначена також шляхом множення погодинної (денної) тарифної ставки, яка відповідає розряду роботи, що виконується, на встановлену норму часу в годинах або днях. Згідно вимог ст. 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата праці може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт. Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов»язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності-з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті. Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Відповідно до вимог ст. 111 КЗпП України при невиконанні норм виробітку не з вини працівника оплата провадиться за фактично виконану роботу. Місячна заробітна плата в цьому разі не може бути нижчою від двох третин тарифної ставки встановленого йому розряду (окладу). При невиконанні норм виробітку з вини працівника оплата провадиться відповідно до виконаної роботи. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Суд, з"ясувавши дійсні обставини справи та давши оцінку зібраним у справі доказам, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково і слід зобов»язати Київське державне підприємство геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем «Київгеоінформатика» перерахувати та виплатити [PERSON] заробітну плату за період з жовтня 2005 року по жовтень 2013 року з розрахунку не менше 2/3 тарифної ставки. Згідно вимог ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Позивач [PERSON] зазначав, що порушення його законних прав на отримання заробітної плати у повному обсязі, що наразі продовжується систематично, спричинило і спричиняє йому моральні страждання, і своїми незаконними діями і бездіяльністю відповідач обмежує його вільно розпоряджатись своєю заробітною платою, перешкоджає вирішувати свої побутові і сімейні питання, він постійно перебуває у пошуках додаткового заробітку, що потребує додаткових зусиль для організації свого життя та суттєво впливає на стан його здоров»я. Постійні проблеми з грішми призводять до конфліктів у сім»ї, викликають почуття страху перед завтрашнім днем. Суд вважає, що порушення відповідачем законних прав [PERSON] на виплату заробітної плати відповідно до вимог чинного трудового законодавства призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв"язків і вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, що відповідно до вимог ст. 237-1 КЗпП України є підставою для відшкодування завданої відповідачем моральної шкоди. Суд визначає завдану моральну шкоду позивачу [PERSON] в розмірі 1000 грн., яка підлягає стягненню з відповідача, виходячи з вимог розумності і справедливості. У решті вимог про відшкодування моральної шкоди суд відмовляє у зв»язку з їх необгрунтованістю. Згідно вимог ст. 84 ЦПК України витрати, пов"язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Як вбачається з матеріалів справи Договір № 11/04 про надання юридичної допомоги укладений 11 квітня 2013 року ТОВ «Міжрегіональна правова компанія» і [PERSON]. Згідно виданої [PERSON] довіреності 11 квітня 2013 року він уповноважив [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є працівниками ТОВ «Міжрегіональна правова компанія», представляти його інтереси в суді. За таких обставин суд відмовляє позивачу у задоволенні вимог про стягнення з відповідача понесених ним витрат на надання правової допомоги, оскільки [PERSON] не надав суду доказів, що правова допомога надавалась адвокатом, та що ним були понесені витрати, пов"язані з оплатою правової допомоги адвоката, як того вимагає ст. 84 ЦПК України. Понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп. слід стягнути з відповідача згідно зі ст. 88 ЦПК України на користь позивача [PERSON].

Outcome: partial