Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

ПАТ КБ ПриватБанк звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідачки 26295,24 дол США заборгованості по отриманому згідно укладеного сторонами кредитного договору від 27.08.2007 року № ZRZ0GК00004034, згідно якого відповідачка отримала у банку кредит у розмірі 30000 дол США зі сплатою 0,84 відсотків на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та 0,2 відсотка щомісячної винагороди в період погашення кредиту від суми виданого кредиту з кінцевим терміном повернення кредитних коштів до 26.08.2027 року включно, мотивуючи свої вимоги тим, що позичальник не виконала взяті на себе зобовязання, заборгувавши банку вказану вище суму, включаючи нараховані проценти, комісію та пеню. У судове засідання сторони не з"явилися, в зв"язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти Ст. 526 ЦК України зазначає, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно зі ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно з ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст.1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до п. 7.1 укладеного сторонами 27.08.2007 року кредитного договору № ZRZ0GК00004034 відповідачка отримала кредит у розмірі 30000 дол США на купівлю житла, а також 6800 дол. США на сплату страхових платежів, з встановленою сплатою 0,84 відсотків на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та 0,2 відсотка щомісячної винагороди в період погашення кредиту від суми виданого кредиту з кінцевим терміном повернення кредитних коштів до 26.08.2027 року включно з щомісячним погашенням частини суми кредиту зі сплатою відсотків згідно п.п. 2.3.3, 3.1, 7.1 укладеного сторонами правочину (по 358,89 дол США), але остання в порушення взятих на себе зобовязань не виконувала їх належним чином, заборгувавши таким чином станом на 12.05.2015 року 22342,58 дол США за тілом кредиту, 1986,96 дол США за відсотками, 360 дол США комісії, а також позичальнику нарахована неустойка, яка складається з 341,98 дол США пені та 1263,73 дол США штрафу за невиконання своїх зобов"язань відповідно до п.п. 4.1, 5.4 укладеного сторонами правочину, що підтверджується наявним у матеріалах справи розрахунком, який загалом узгоджується з умовами укладеного правочину. При цьому суд визначає суму штрафу у відповідності до п. 5.4 кредитного договору, згідно якого штраф становитиме 250 грн. та 1251,58 дол США. Таким чином, в звязку з невиконанням позичальником взятих на себе договірних зобовязань [PERSON] відповідно до вимог укладеного правочину зобовязана достроково повернути суму кредиту, а тому з неї слід стягнути відповідно до положень ст.ст. 533,611,624, 1048-1050 ЦК України заборгованість станом на 12.05.2015 року в розмірі 26283,09 дол США та 250 грн., включаючи нараховані відсотки, комісію та неустойку. При цьому суд враховує положення п. 12 постанови Пленуму ВСС України від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин ", згідно якого у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України (за курсом НБУ на день винесення судового рішення по справі дана сума еквівалентна 577275,30 грн. (26283,09 х 21,963753 = 577275,30). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. З огляду на задоволення позовних вимог, з відповідачки на користь позивача слід стягнути 3654 грн. у порядку погашення понесених по справі судових витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved