Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що відповідач є матір"ю [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Зареєстрована та проживає відповідач в с.Давидки Коростенського району Житомирської області, ніде не працює, зловживає спиртними напоями, веде аморальних спосіб життя, в стані сп"яніння поводиться неадекватно, що створює ризик життю та здоров"ю дітей. Протягом 2015 року відповідач двічі притягувалась до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов"язків, лікувалась у наркологічному відділенні Коростенської міської лікарні. Профілактична робота, яка проводилась з [PERSON], ситуації не змінила, оскільки остання продовжує ухилятись від виконання батьківських обов"язків, існує за рахунок державної соціальної допомоги на дітей, яку витрачає на придбання спиртних напоїв, аморальна поведінка відповідача створює загрозу фізичному та психічному здоров"ю дітей, що стало підставою для вирішення питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Враховуючи те, що без визначення статусу дитина не може користуватися всіма правами, передбаченими для дітей позбавлених батьківського піклування, просить рішенням суду позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та стягнути з відповідача на утримання дітей аліменти в розмірі 1/2 частки усіх видів доходів. В судовому засіданні представник органу опіки і піклування Коростенської райдержадміністрації Кокоша Р.А. позовні вимоги підтримав і просив задовольнити з підстав, зазначених у позові. Зазначив, що на час подання позовної заяви діти перебували в Обласному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей "Сонячний дім", однак оскільки в даному закладі діти не могли утримуватись більше 9 місяців, їх було повернуто в сім"ю. В цей час на дітей відповідач отримала державну соціальну допомогу в значному розмірі, яку в черговий раз, почала витрачати для придбання спиртних напоїв; інших видів доходу відповідач не має, підсобного господарства не веде. Враховуючи, що поведінка відповідача є не адекватною внаслідок зловживання спиртними напоями, а також відсутність в будинку умов для проживання дітей, продуктів харчування та наявність в ньому сторонніх осіб, які своєю поведінкою створюють загрозу для життя та здоров"я дітей, виникла необхідність помістити дітей на час вирішення даної справи до санаторія. Вказав, що внаслідок зловживання спиртними напоями відповідач була поміщена до наркологічного відділення Коростенської міської лікарні, де пробула лише один день та самовільно покинула приміщення лікарні. Відповідач в судове засідання не з"явилась, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, що стверджується повідомленнями про отримання судових викликів, про причини неявки не повідомила, будь- яких клопотань або заперечень з приводу пред"явлених вимог суду не подала. Свідок [PERSON] показав, що працює Давидківським сільським головою. Про [PERSON] нічого доброго сказати не може. Сім"я відповідача перебуває на обліку як неблагополучна. Неодноразово він проводив з [PERSON] профілактичну роботу, однак жодних позитивних результатів це не дає, навпаки ситуація стає гіршою, навіть критичною, оскільки умов для проживання дітей в будинку не має, відповідач веде аморальний спосіб життя, приводить до будинку чоловіків з кримінальним минулим, між якими часто влаштовуються бійки. За результатами таких дій налякані діти неодноразово прибігали до нього і просили допомоги. Поведінка відповідача, її ставлення до дітей та спосіб її життя є прямою загрозою життю та здоров"ю дітей. Зазначив, що 19.04.2016 року о 6 годині 30 хвилин бачив [PERSON], яка несла горілку та перебувала в стані сп"яніння. На його запитання відповіла, що до суду не з"явиться. Вислухавши пояснення представника позивача, показання свідка, думку прокурора, який вважає, що є всі підстави для задоволення позову та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що [PERSON] являється матір"ю [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. За змістом ст.164 Сімейного Кодексу України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позивач мотивує свої вимоги тим, що відповідач тривалий час ухиляються від виконання батьківських обов"язків, не створює належних умов для їх здорового фізичного, духовного та морального розвитку, веде аморальний спосіб життя, який не бажає змінювати. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. При з"ясуванні обставин справи було також досліджено висновки органів опіки і піклування виконавчого комітету Давидківської сільської ради Коростенського району та Коростенської районної державної адміністрації. З зазначених висновків слідує про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] . Ухилення від виконання юридичного обов"язку - це акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, мати ( батько) можуть вважатися такими, що ухиляються від обов"язку по вихованню дитини, якщо вона ( він) ні усно, ні письмово не спілкується з нею, не проявляють про неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість. З повідомлення старшого інспектора Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області Яценко О.В. від 18.04.2016 року слідує, що [PERSON] 16.07.2015 року притягалась до адміністративної відповідальності за ст.184 ч.1 КУпАП та 11.04.2016 року за ст.184 ч.2 КУпАП ( за неналежне виконання батьківських обов"язків). При розгляді справи встановлено, що відповідач умисно тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно неповнолітніх дітей, свідомо нехтує своїми батьківськими обов"язками, належні дітям кошти витрачає на власні потреби, зокрема на спиртні напої, веде аморальний спосіб життя, не створює належних умов для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дітей. Враховуючи, що поведінка відповідача по відношенню до дітей та її спосіб життя створюють загрозу для життя та здоров"я дітей та може призвести до негативних наслідків, є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч.2 ст.166 Сімейного Кодексу України, передбачає, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов"язку щодо утримання дитини. Згідно з ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 Сімейного кодексу України. Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. На підставі наведеного позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved