Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивач звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із вищеказаним позовом, в якому просить визнати за [PERSON], [INFO], право власності на 1/6 частки квартири [ADDRESS], належної спадкодавцю [PERSON], померлому 27 серпня 2013 року, в порядку спадкування за законом. В обгрунтування позовних вимог вказує, що 27 серпня 2013 року, помер її чоловік [PERSON]. Після смерті останнього відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме 1/6 частку квартири №2, що знаходиться в м.Рівне, вул.Марка Вовчка, буд.9, яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Другою рівненською ДНК 03.07.2009 року з реєстровим №1-1571. Вона є дружиною померлого [PERSON], а отже спадкоємцем першої черги за законом. Крім того, спадкоємцем першої черги за законом на Спадкове майно після смерті [PERSON] являється його дочка - Черняк (дівоче прізвище - [PERSON]) [PERSON], [INFO], яка у нотаріуса написала відмову від спадщини після смерті батька. Інших спадкоємців, які б претендували на Спадкове майно померлого немає. Інших 5/6 частки даної квартири, належить брату померлого, [PERSON]. Також зазначила, що у листопаді місяці 2013 року вона звернулася в нотаріальну контору для прийняття і оформлення спадщини після смерті чоловіка, однак не вдалося нічого оформити у зв"язку з відсутністю державної реєстрації права власності на 1/6 частку квартири №2, що у буд. №9 по вул. Марка Вовчка в м. Рівне, яке належало померлому [PERSON]І на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Другою рівненською ДНК 03.07.2009 року за реєстровим №1-1571. Брат померлого [PERSON] - [PERSON] у квітні місяці 2016 року виготовив Технічний паспорт на квартиру [ADDRESS], проте оформити належну йому частку у вищевказаній квартирі, він також не зміг, оскільки нотаріусом йому була надана відмова з аналогічних мотивів. В судове засідання позивач не з"явилася, згідно поданої до суду заяви просила справу розглянути у її відсутність, не заперечила проти винесення заочного рішення по справі, просила позов задоволити. Від третьої особи на адресу суду надійшло письмове клопотання , в якому просили слухати справу без участі представника нотаріальної контори. Відповідач в судове засідання не з"явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений заздалегідь та належним чином, про причини неявки суду не повідомляв, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. За таких обставин суд ухвалив розглянути справу у відсутність сторін згідно ст. 169, 225 Цивільного процесуального кодексу України з винесенням заочного рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.07.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Другої рівненської нотаріальної контори [PERSON] та зареєстровано в реєстрі №1-1571, спадкоємцем 1/2 частки майна гр. [PERSON], померлого 02 грудня 2001 року, є його син [PERSON], який проживає в [INFO]. Спадкове майно, на яке у вказаній частці видане свідоцтво, складається з: 1/3 частки квартири [ADDRESS], що належить померлому на підставі свідоцтва про право власності, виданого Фондом державно-комунального майна міськради народних депутатів 14.08.1995 року, зареєстрованого в Реєстрі прав власності на нерухоме майно КП "Рівненське МБТІ" за реєстровим номером 27615773. Свідоцтвом про смерть від 28 серпня 2013 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції підтверджується, що [PERSON], помер 27 серпня 2013 року у віці 65 років, про що зроблено відповідний актовий запис №1358. У листопаді місяці 2013 року позивач звернулася в нотаріальну контору для прийняття і оформлення спадщини після смерті чоловіка, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 07.11.2013 року. Листом від 15 травня 2016 року за №795/02-14 державним нотаріусом Першої рівненської державної нотаріальної контори [PERSON] позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з посиланням на те, що з матеріалів спадкової справи № 478/2013, заведеної 7 листопада 2013 року до майна [PERSON], померлого 27 серпня 2013 року спадкодавець отримав у спадщину 1/6 частку квартири [ADDRESS] в мі.Рівне, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим Другою рівненською державною нотаріальною конторою 3 липня 2009 року за р.№ 1-1569, однак, після оформлення права на спадщину, право власності на вказане нерухоме майно не було зареєстроване у відповідному органі державної реєстрації відповідно до Закону, а саме Бюро технічної інвентаризації - до 31 грудня 2012 року, Територіальний орган державної реєстрації - з 1 січня 2013 року. Відповідно до положень статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник майна, відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, цивільні права та обов"язки спадкодавця, у тому числі право власності на річ, можуть переходити у спадщину. Та обставина, що спадкодавець не зареєстрував своє право власності на частку в квартирі у зв"язку зі смертю, не припиняє існування підстав набуття спадкоємцями права власності у порядку спадкування. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування може бути двох видів: за заповітом або за законом. Приписами статті 1261 ЦК України встановлено, що при спадкуванні за законом, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Таким чином, спадкоємством визначається перехід майна спадкодавця в разі його смерті до іншої особи - спадкоємцю у порядку передбаченому законодавством, це система правовідносин, в межах яких здійснюється перехід, в тому числі належне оформлення, прав та обов"язків. Як встановлено судом, позивач є дружиною померлого спадкодавця [PERSON]. За результатами звернення позивачки до Першої рівненської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що залишилася після смерті її чоловіка, вона отримала відмову, оскільки нерухоме майно не було зареєстроване у відповідному органі державної реєстрації. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та визнання за позивачкою права власності на 1/6 частки квартири [ADDRESS], належної спадкодавцю [PERSON], померлому 27 серпня 2013 року, в порядку спадкування за законом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved