Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

12.08.2016 року [PERSON] пред'явив до суду заяву для розгляду в порядку окремого провадження, вказавши в ній, що досягнув пенсіонного віку він звернувся до УПФУ у Волноваському районі для отримання пенсії за віком. В порядку підготовки оформлення документів були виявлені розбіжності в імені, а саме, в трудовій книжці помилково зазначено ім"я заявника "Самвол" замість необхідного «Самвел». Через вказану помилку заявник не має можливості підтвердити той факт, що трудова книжка з іменем "Самвол" відноситься до [PERSON], тому просить встановити даний факт в судовому порядку. Заявник в судовому засіданні на задоволенні заявленої вимоги наполягав. Представник заінтересованої особи УПФУ у Волноваському районі [PERSON] проти задоволення заяви не заперечувала. Суд, вислухавши пояснення, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у них докази та надавши їм оцінку, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно частини 2 статті 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається з трудової книжки № 1395233 від 18.01.1988 року видана на ім"я [PERSON] (а.с.7-10). Згідно запису акта про народження № 134, заявник народився 18.08.1956 року, в графі ім"я зазначено «Самвел» (а.с.11), так само вказано на першому аркуші паспорту заявника (а.с.4), у записах військового квитку (а.с.12). Суд, встановлюючи факт належності правовстановлюючого документу, бере до уваги сукупність інших даних щодо нього, які містяться у доданих до справи документах. Крім того, заінтересована особа у справі не заперечувала проти встановлення факту належності правовстановлюючого документу, погодившись із доводами, наведеними заявником у заяві. Досліджені у справі обставини дають підстави стверджувати, що при заповненні трудової книжки № 1395233, при написанні по імені заявника помилково зазначено «Самвол» заміть «Самвел», проте трудова книжка належить одній і тій самій людині. Через вказану помилку заявник не має можливості підтвердити той факт, що трудова книжка колгоспника належить йому, що унеможливлює оформлення документів на отримання пенсії за віком. Таким чином, встановлення факту правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення й тягне для неї оформлення майнових прав, тому її вимоги обґрунтовані на законі, підтверджені матеріалами справи і підлягають задоволенню. Суд прийшов до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved