Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з останньої 11966,81 грн. заборгованості по отриманому згідно укладеного сторонами договору № ZRXRF559411593 від 24.01.2012 року кредиту, включаючи нараховані проценти, комісію та неустойку, мотивуючи свої вимоги невиконанням відповідачкою належним чином взятих на себе зобов"язань по своєчасному поверненню отриманих коштів. У судовому засіданні відповідачка позов визнала, але просила врахувати виниклу у неї нову обставину, пов"язану із народженням у 2012 році четвертої неповнолітньої дитини, яких вона змушена після розірвання шлюбу з чоловіком виховувати сама, що відобразилося на її майновому стані. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення вказаної особи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За змістом ст.ст. 6, 627 ЦК України - сторони є вільними в укладенні договору. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, а відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення суми кредиту, що залишилася, є право заявника вимагати розірвання договору та повернення суми кредиту і сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ході судового розгляду справи встановлено, що 24.01.2012 року між сторонами укладено договір № ZRXRF559411593 у формі заяви позичальниці, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 7646,68 грн. зі сплатою 0,12 відсотків річних із встановленням комісії за користування кредитом та неустойки за невиконання договірних зобов"язань, із погашенням кредиту до 23.08.2013 року. При цьому, відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг складає між нею та банком договір. Таким чином, між сторонами було укладено договір приєднання відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України. Відповідно до заяви та Умов надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Вказаним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. В порушення взятих на себе зобов"язань відповідачка не виконує їх належним чином по щомісячному погашенню суми кредиту, в зв"язку з чим позичальник зобов"язана сплатити 4118,83 грн. непогашеного строкового кредиту, 2,30 грн прострочених відсотків та 784,53 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, що підтверджується наявним у матеріалах справи розрахунком, який повністю узгоджується з умовами укладеного правочину, а також їй нарахована відповідно до вимог п.п. 2.4.5.2 та 2.4.5.5 Умов та правилами надання банківських послуг пеня у розмірі 6015,11 грн. та штраф у розмірі 1046,04 грн. (500 + 546,04). Водночас, суд, приймаючи обгрунтованість вимоги щодо сплати неустойки як умови забезпечення виконання зобов"язання, вважає за можливе застосувати ст. 551 ч. 3 ЦК України, зменшивши розмір неустойки до 2059,42 грн., що становить 1/2 частину суми заборгованості за тілом кредиту, виходячи із вимог розумності та справедливості. При цьому суд враховує той факт, що сума неустойки перевищує суму заборгованості по кредиту, на утриманні відповідачки знаходиться четверо дітей (донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]), яких вона виховує сама після розірвання 09.02.2011 року шлюбу, в зв"язку із народженням сина [PERSON] відповідачка, перебуваючи у декретній відпустці та відпустці по догляду за дитиною, не мала можливості працювати, що негативним чином вплинуло на її фінансові можливості. Крім того позивач відповідно до укладеної сторонами угоди фактично передбачив три різних види штрафних по своїй суті санкцій до відповідачки за одного і того самого характеру порушення договірних умов. Враховуючи вказані обставини, загальна сума боргу станом на 18.06.2015 року становить 6965,08 грн., яка відповідно до ст.ст. 611,624,1048-1050 ЦК України підлягає стягненню з відповідачки. З огляду на задоволення позовних вимог, з відповідачки на користь позивача слід стягнути 243,60 грн. у порядку погашення понесених по справі судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial