Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Представник Чутівської райдержадміністрації звернувся в суд з позовом до відповідачки про відібрання малолітніх дітей у матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якому вказав, що [PERSON] має малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Мати [PERSON] злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, зловживає спиртними напоями, не забезпечує умов для навчання, виховання та розвитку малолітніх дітей, не забезпечує їх матеріально. В зв"язку з чим позивач просив відібрати у відповідачки малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав, дітей передати органу опіки та піклування - Чутівській райдержадміністрації з метою подальшого влаштування, та стягнути із [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. В судовому засіданні представник адміністрації Штепка Т.І. та прокурор Артамонов А.А. позов підтримали. Відповідачка позов визнала, погодилась із тим, що нею не створено належних умов для проживання дітей, а тому не заперечувала проти їх відібрання та стягнення аліментів на утримання дітей, але просить не позбавляти її батьківських прав та можливості спілкуватись із дітьми. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] має малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Відомості про батька дітей в їх документах про народження записані за заявою матері відповідно до ст. 135 СК України. Суд вважає, що відповідачка не виконує своїх батьківських обов'язків по відношенню до малолітніх дітей, злісно ухиляється від обов'язків по їх вихованню, що підтвердили допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Про систематичне порушення санітаро-гагієнічних норм проживання дітей в родині, відсутність умов для навчання, розвитку та відпочинку свідчать проведені неодноразові протягом кількох років обстеження умов проживання дітей, про що складені відповідні акти службою у справах дітей та Артемівською селищною радою від : 19.06.2009 р., 12.03.2011 р., 24.11.2011 р., 12.03.2015 р., 09.06.2010 р., 19.10.2010 р., 18.01.2011 р., 28.01.2011 р., 02.03.2011 р., 30.08.2011 р., 21.11.2011 р. 29.08.2014 р., 26.04.2015 р. (а.с.39-51). Ці акти підтверджують, що у житловому приміщенні, в якому проживає відповідачка та її діти панує бруд та антисанітарія, діти не мають чистого одягу та постільної білизни, постійно страждають на педикульоз. Дитина [PERSON], який є учнем Артемівської ЗОШ 1-111 ступенів, не має навіть мінімально обладнаного робочого місця для навчання, а дошкільня [PERSON] - місця для гри. Наявні у дітей іграшки брудні, не відповідають їх віковим особливостям та непридатні для використання. Таким чином, на чисельні зауваження та попередження з цього приводу [PERSON] не реагує, не вживає ніяких конкретних кроків для зміни ситуації на краще. При цьому суд відзначає, що така ситуація спостерігається впродовж декількох років поспіль. Занедбаний стан дітей в родині підтверджується повідомленням районного педіатра, відповідно до якого 28.01.2015 р. до дитячого відділення ЦРЛ доставлені діти [PERSON] та [PERSON] у яких виявлено педикульоз, діти брудні та недоглянуті. При прийнятті рішення по справі суд враховує також те, що сама відповідачка не заперечує факту, що нею не створені належні умови для проживання, виховання та розвитку дітей. Крім того, [PERSON] не заперечує факту періодично вживання нею алкогольних напоїв. Згідно положень ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства " батьки або особи ,які їх замінюють несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини . Відповідно до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства " батьки зобов"язані виховувати дитину ,піклуватися про її здоров"я ,фізичний ,духовний і моральний розвиток ,навчання ,створювати належні умови для розвитку її природних здібностей ,поважати гідність дитини , готувати її до самостійного життя та праці . Відповідно до ст.11 Закону № 2402 -111 сім»я є природним середовищем для фізичного , духовного , інтелектуального , культурного , соціального розвитку дитини , її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього . Кожна дитина має право на проживання сім»ї разом з батьками або в сім»ї одного з них та на піклування батьків . Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження . Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення поновлення батьківських прав " ,ухилення від виконання батьківських обов"язків має місце тоді, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини , її навчання , підготовку до самостійного життя , зокрема : не забезпечують необхідного харчування , медичного догляду , лікування дитини , що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання ; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення ; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей ; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі ; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу ; не створюють умов для отримання нею освіти . Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, чого не виконує [PERSON] Згідно ч.1 п. 2 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов»язків , і способом захисту прав та інтересів дитини . Згідно ч.1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров*я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Відповідно до ч.4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, про необхідність відібрання малолітніх [PERSON] та [PERSON] у їх матері без позбавлення батьківських прав, враховуючи їх інтереси, стягнувши з відповідачки аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Outcome: approved