Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

В квітні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, згідно якого просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO], відносно його сина [PERSON] , [INFO] , стягувати з [PERSON] , [INFO] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1000,00 грн., щомісячно, від дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, також просить суд призначити її піклувальником над меншим братом [PERSON] , [INFO] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є старшою сестрою [PERSON] , [INFO] Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , які розлучилися в 2014 році. Їх мати - [PERSON] померла [INFO] . З 2014 року відповідач злісно ухиляється від виконання батьківських обов"язків по відношенню до свого сина [PERSON] , зокрема не зустрічається з ним та не піклується про нього, не займається його вихованням, не забезпечує здобуття дитиною повної загальної та середньої освіти, не піклується про стан здоров"я дитини, фізичний , духовний та моральний розвиток, не надає дитині жодної матеріальної допомоги. Вказані вище факти свідчать про злісне ухилення відповідача від виконання батьківських обов"язків по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON] . Таким чином [PERSON] повністю самоусунувся від виконання батьківських обов"язків по відношенню до свого неповнолітнього сина, що є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав щодо його сина. Як зазначає позивачка вона є старшою сестрою [PERSON] , їх мати померла, а батько брата - [PERSON] не має бажання займатися вихованням свого сина, тому вона поклала на себе обов"язки по утриманню та вихованню свого молодшого брата, бажає стати його піклувальником. В підготовче судове засідання сторони не з"явилися. Надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно посвідченої приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу заяви від 02.04.2019 року, [PERSON] , [INFO] не заперечив проти позбавлення його батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Справу про позбавлення його батьківських прав просить розглянути за його відсутності ( а.с. 55). У з"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] ( а.с. 7). Мати дитини - [PERSON] , [INFO] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с. 12). Згідно копії свідоцтва про одруження 05.09.2003 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського МУЮ Житомирської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після одруження - [PERSON] ( а.с. 23). Як вбачається з копії заочного рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02.12.2016 року, в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 05.09.2003 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського МУЮ Житомирської області, актовий запис № 511, розірвано ( а.с.16). Відповідно до копії свідоцтва про народження ( повторного) [PERSON] є матір"ю [PERSON] , [INFO] ( а.с. 24). Згідно характеристики [PERSON] , учня 9-Г класу Бердичівського міського ліцею № 15, [INFO]., встановлено, що [PERSON] навчається у ліцеї з першого класу. Навчанням та вихованням дитини займалася мама учня та бабуся. Тато хлопчика ніколи не відвідував батьківські збори, не співпрацював з класним керівником та не цікавився його навчанням і шкільним життям ( а.с. 51). Відповідач злісно ухиляється від виконання обов`язків по вихованню сина, без поважних причин: не піклується про його здоров» я, фізичний, духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, одягом, взагалі не спілкується з дитиною, що стверджується матеріалами справи . Згідно висновку органу опіки та піклування від 20.06.2019 року , орган опіки та піклування Бердичівської міської ради прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно сина [PERSON] , [INFO] ( а.с. 58-60). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно з ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перерахованих у ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. Відповідно до ст. 165 СК України позивачка мала право за наявності достатніх підстав на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] . Проте, для з`ясування того, чи є таке втручання у сімейні відносини необхідним та виправдання у демократичному суспільстві, необхідні достатньо переконливі та зважені аргументи на захист інтересів дитини . Відповідальність батьків за виховання дітей, яка в однаковій мірі покладається як на матір, так і на батька, визначена і в ст. ст.9, 18 Конвенції "Про права дитини", ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 780-ХІІ 27.02.1991 року. Згідно роз`яснень, викладених у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. На підставі вищевикладених обставин суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина, оскільки протягом тривалого часу не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на лікування, утримання , не готує його до самостійного життя. Таким чином дії відповідача, як батька дитини, є винними, свідомими, а тому на підставі ст. 164 Сімейного Кодексу України, суд прийшов до остаточного висновку про позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦК України, суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Бердичівської міської ради про призначення піклувальником над неповнолітнім, останній вважає за доцільне призначити [PERSON] , [INFO] , піклувальником над неповнолітнім - [PERSON] . [INFO] (а.с.58-60). Згідно висновку про стан здоров"я особи від 03.05.2019 року , виданого Бердичівською ЦМЛ, [PERSON] може бути опікуном ( а.с. 47). Як вбачається з довідки серії ІАА № 1065340, виданої МВС України, [PERSON] [INFO] , до кримінальної відповідальності не притягувалася, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває ( а.с. 27). Також, у підготовчому судовому засіданні встановлено, що батьківські обов`язки стосовно неповнолітнього [PERSON] , 2004 року народження, фактично виконує його сестра - [PERSON] , матеріалами справи підтверджено, що вона має намір та бажання виховувати брата, давати йому необхідні суспільні навики, створювати усі необхідні умови для життя та навчання, тому суд вважає, що наявні усі підстави для призначення піклувальником неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , саме [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно зі статтею 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України визначено, що при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд, за заявою одержувача визначає розмірі аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітнього - [PERSON] , [INFO] , аліментів в розмірі по 1000,00 грн., щомісячно і до досягнення [PERSON] , [INFO]., повноліття, на користь [PERSON] , починаючи з дня звернення до суду з даною позовною заявою - 05.04.2019 року. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп., оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved