Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач в особі Моторного (транспортного) страхового бюро України звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення понесених витрат, пов»язаних із виплатою страхового відшкодування в порядку зворотної вимоги (регресу). Мотивуючи свої вимоги тим, що 19 вересня 2011 року о 18 годині 40 хвилин на Південному шляхопроводі в м. Києві [PERSON] під час вибору безпечної дистанції та швидкості руху не врахував обстановку, внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ніссан», державний номерний знак [NUMBER], та автомобіля «Фольксваген», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який на час ДТП не мав чинного договору обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В наслідок ДТП було завдано шкоди автомобілю «Ніссан», державний номерний знак [NUMBER]. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2011 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України, із накладенням адміністративного стягнення - штрафу. З метою визначення розміру збитку, завданого застрахованому транспортному засобу внаслідок ДТП, замовлено проведення авто товарознавчого дослідження. Згідно Звіту № 671-У від 17 жовтня 2011 року товарознавчого дослідчення з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, проведеного ФОП [PERSON], вартість збитку завданого автомобілю «Ніссан», державний номерний знак [NUMBER], (власник [PERSON]) визначено з урахуванням ст. 29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», як вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, та становить 90 991 грн. 03 коп., виплата якої з урахуванням розрахунку про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, зробленого позивачем, здійснена ним 16 грудня 2011 року на підставі заяви страхувальника та платіжного доручення № 5685 в сумі 50 000 грн. 00 коп. У зв»язку із залучення аварійного комісара відповідно до положень п.40 вказаного Закону МТСБУ понесло витрати у розмірі 945 грн. 00 коп. В судове засідання позивач не з»явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення, що підтверджується зворотнім повідомленням рекомендованого листа, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності з підтриманням позовних вимог, просив їх задовольнити, посилаючись на вимоги закону про належне виконання зобов»язань, та можливий розгляд справи за відсутності відповідача, як такого, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, з ухваленням заочного рішення (а.с.46, 47, 48). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення. За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та заяви позивача. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 19 вересня 2011 року о 18 годині 40 хвилин на Південному шляхопроводі в м. Києві під час вибору безпечної дистанції та швидкості руху [PERSON] не врахував обстановку, внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ніссан», державний номерний знак [NUMBER], та автомобіля «Фольксваген», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який на час ДТП не мав чинного договору обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 7-8). В наслідок ДТП було завдано шкоди автомобілю «Ніссан», державний номерний знак [NUMBER] (а.с.4, 5-6, 15-22). Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2011 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України, із накладенням адміністративного стягнення - штрафу (а.с.7-8). Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. З метою визначення розміру збитку, завданого застрахованому транспортному засобу внаслідок ДТП, замовлено проведення авто товарознавчого дослідження. Згідно Звіту № 671-У від 17 жовтня 2011 року товарознавчого дослідчення з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, проведеного ФОП [PERSON], вартість збитку завданого автомобілю «Ніссан», державний номерний знак [NUMBER], (власник [PERSON]) визначено з урахуванням ст. 29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», як вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, та становить 90 991 грн. 03 коп., виплата якої з урахуванням розрахунку про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, зробленого позивачем, здійснена ним 16 грудня 2011 року на підставі заяви страхувальника та платіжного доручення № 5685 в сумі 50 000 грн. 00 коп. (а.с.15-22, 23). Відповідно до п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених уим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У зв»язку з проведеною позивачем регламентною виплатою потерпілому у позивача виникло право зворотної (регресної) вимоги до винної у ДТП особи - відповідача. Відповідно до пункту 38.2. статті 38 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до пункту першого статті 22 зазначеного Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом Вирішуючи питання про відшкодування матеріальних збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою, судом взято за основу Звіт товарознавчого дослідження, на тій підставі, що він відповідає вимогам законодавства, що регулює професійну оціночну діяльність в Україні, а саме: Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», «Загальним засадам оцінки майна і майнових прав», затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 року № 1440, Методиці товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затверджений Мін»юстом, Фондом держмайна, реєстраційний № 1070/8395 від 24.11.2003 року (зі змінами) тощо; має всі необхідні розрахунки визначення вартості матеріального збитку та виконаний з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля. Статтею 29 зазначеного Закону встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Проте частиною 3 зазначеної статті визначено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За таких правових підстав, суд застосовує спеціальну норму, регулюючу дані правовідносини - статтю 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за наслідками вимог частини 3 статті 22 ЦК України. Таким чином, суд вважає вимоги позивача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов»язаних з виплатою страхового відшкодування, обгрутованими та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги судом не встановлені. У зв»язку із залучення аварійного комісара відповідно до положень п.40 вказаного Закону МТСБУ понесло витрати у розмірі 945 грн. 00 коп. (а.с.23) та підлягають стягненню з відповідача на користь МТСБУ. Так, відповідно до п.40.3 ст.40 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ має право залучати аварійних комісарів у порядку, встановленому Уповноваженому органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у ст. 41 цього Закону. Вирішуючи вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 2 000 грн. 00 коп., з урахуванням вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов"язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави", Закону України "Про державний бюджет на 2015 рік", ст.ст. 56, 79 ЦПК України, суд вважає, їх необґрунтованими, не заснованими на вимогах закону, що регулюють дані правовідносини, а тому не підлягають задоволенню, оскільки позивачем на підтвердження цих вимог не надано детальний розрахунок витрачених нормогодин, пов"язаних із наданням правової допомоги, й участі вказаний представник в судовому засіданні не примав. За таких обставин вимоги про стягнення витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини 1 статті 88 ЦПК України. Так стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судові витрати: судовий збір - 509 грн. 45 коп. (а.с.1) які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 22, 1166, 1188, ч.1 ст.1191 ЦК України, ст. ст. 9, 38, 40, 41 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 9, 27 Закону України «Про страхування», Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved