Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

у грудні 2015 року ПАТ "Укрсоцбанк" звернувся у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 05 червня 2016 року між ПАТ "Укрсоцбанк" та [PERSON] укладено договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 08-038/276к, відповідно до якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти в сумі 85 000 доларів США зі сплатою 12% річних та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 04.06.2013 р. Свої зобов"язання, визначені п. п. 1.1 та 3.1.1 договору кредиту, позивачем виконано належним чином в повному обсязі. Позичальником не виконуються умови договору кредиту, порушуються строки повернення кредиту. Неналежне виконання взятих на себе зобов"язань позичальником за договором кредиту призвели до виникнення заборгованості, яка станом на 30.10.2015 р. становить 155 571, 68 доларів США, що еквівалентно 3 563 211,60 грн., та складається: - 58 342,01 доларів США, що еквівалентно 1 336 264,52 грн., заборгованості за кредитом, - 47 922,33 доларів США, що еквівалетно 1 097 612,24 грн., заборгованості за відсотками, - 28 122, 47 доларів США, що еквівалентно 644 116,62 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту, - 21 184,88 доларів США, що еквівалетно 485 218,12 грн6., пені за несвоєчасне повернення відсотків. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Представник відповідача в судовому засіданні не визнав позовні вимоги та заперечував проти задоволення позову, зазначивши про необхідність застосування строків позовної давності. На думку відповідача, кредитний договір від 05.06.2006 р. № 08-038/276к припинив свою дію достроково з травня 2009 року, а тому перебіг дії трьохрічного строку позовної давності за вимогою ПАТ "Укрсоцбанк" до відповідача про стягнення грошових коштів, наданих за кредитним договором, розпочався в квітні 2009 року. Вислушавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 05 червня 2006 року між [PERSON] .та ПА "Укрсоцбанк" було укладено Договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 08-038/276к, згідно умов якого позивач надає відповідачу кредитні кошти в сумі 85 000 доларів США зі сплатою 12% річних та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 04.06.2013 р. (а.с. 6) Згідно п. 1.1.2 передбачено, що погашення траншів кредиту буде здійснюватися до 5-го числа кожного місяця, починаючи з січня 2007 року. (п. 1.1.2 договору) Кінцевим терміном погашення всіх траншів кредиту є 04 червня 2012 року. Згідно п. 7.3 кредитного договору він діє до остоточного виконання сторонами прийнятиз на себе зобов"язань. Пунтом 7.4 встановлено, що в разі настання обставин, визначених, зокрема, пунктом 4.5 кредитного договору, термін погашення всіх трашів кредиту вважається таким, що настав і відповідно позичальник зобов"язаний погасити всі транші кредиту, сплатити відсотки за фактичний час використання траншів кредиу та нараховані штрафні санкції. Згідно п. 4.5 - в разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов"язків, визначених п. 3.3.5, 3.3.6 (своєчасного та в повному обсязі погашати транші кредиту в строки, визначені в графіку), протягом більше ніж 90 днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно позичальник зобов"язується протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). За порушення строків повернення кредиту ч сплати процентів позичальник зобов"язався сплаувати банку за кожен день пеню в розмірі подвійної процентної ставки, установленої пунктом 4.2 цього договору, від суми простроченого платежу (п.п. 1.1 та 2.4 кредитного договору). Як вбачається з матеріалів справи позивач свої зобов"язання виконав. Проте, [PERSON] не належно виконує взяті на себе зобов"язання, внаслідок чого утворилась заборгованість за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 08-038/276к від 05.06.2016 року, яка станом на 30 жовттня 2015 року становить 155 571,68 доларів США, що в еквівалентно 3 563 211,50 грн., та складається з 58 342,01 доларів США, що еквівалентно 1 336 264,52 грн., заборгованості за кредитом, 47 922,33 доларів США, що еквівалетно 1 097 612,24 грн., заборгованості за відсотками, 28 122, 47 доларів США, що еквівалентно 644 116,62 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту, 21 184,88 доларів США, що еквівалетно 485 218,12 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків. З розрахунку заборгованості за кредитним договором також вбаається, що останній платіж за кредитним договором був здійснений відповідачем 16 лютого 2009 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 2 ст 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), тов разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась. та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі статтями 526 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов"язання повинні виконуватись належним чином у встанволений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушення зобов"язання є його невиконанням або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Якщо в зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому, в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і строк (термін) виконання зобов"язання" (статті 530, 631 ЦК України). Одним із видів порушення зобов"язання є прострочення - невиконання зобов"язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки При цьому, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. (ч. 1 ст. 261 ЦКУкраїни). Відповідно до частини п"ятої статті 261 ЦК України за зобов"язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред"явити вимогу про виконання зобов"язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Згідно із пунктом 4.5 кредитного договору у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов"язків, визначених п. 3.3.5, 3.3.6 (своєчасного та в повному обсязі погашати транші кредиту в строки, визначені в графіку), протягом більше ніж 90 днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно позичальник зобов"язується протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали в договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основногозобов"язання, та визначили умови такого повернення коштів. Судом встановлено, що останній платіж за кредитним договором [PERSON] здійснила 16.02.2009 р., а тому за визнаеченням пункту 4.5 договору строк користування кредитом вважається таким, що сплив через 90 днів, тобто з 16 червня 2009 року. Саме з цього моменту в позивача виникло право на звернення до суду щодо захисту своїх порушених прав, однак банк звернувся до суду з зазначеним позовом лише в грудні 2015 року, тобто зі спливом строку позовної давності. Даний правовий висновок викладено у Постанові ВСУ від 02.12.2015 р. № 6-249цс15, яка в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов"язковою для всіх сіб"єктів владних повноважень, які застосовують в своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Згідно ч.ч. 2-4 ст. 267 ЦПК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як вбачається з матеріалів справи, 28 березня 2016 року відповідач звернувся до районного суду з заявою про застосування строків позовної давності. За таких підстав, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ "Укрсоцбанк".

Outcome: dismissed