Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. На підставу своїх вимог спирається на те, що [PERSON], [INFO], народила від [PERSON], [INFO], [INFO] року народила сина [PERSON] про що було складено відповідний актовий запис № 356, свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві 20.02.2013 року. 11 липня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Фронтівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 01. Після одруження вона змінила прізвище на [PERSON]. З часом відносини між ними погіршились, вони перестали знаходити спільні підходи у вирішенні сімейних і родинних проблем, погляди на життя стали діаметрально протилежними. З жовтня 2014 року відповідач практично не з'являється дома, спільного господарства вони не ведуть, спільного сімейного бюджету не мають. Відповідач не надає коштів на утримання сина, у зв'язку з чим вона вимушена звертатись до суду з даним позовом. Позивачка в судове засідання не з"явилася, але згідно письмової заяви просить справу розглядати у її відсутність та підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач, який згідно довідки Фронтівської сільської радим Оратівського району Вінницької області № 493 від 09.11.2015 року, зареєстрований за адресою: [ADDRESS], згідно рекомендованих повідомлення про вручення поштового відправлення про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки визнані судом поважними невідомі. Зазначене дає суду всі підстави вважати що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи і його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі зібраних доказів у його відсутності. Крім того від відповідача заяв про відкладення чи перенесення розгляду справи на адресу суду не надходили. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні правовідносини: згідно ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, що встановлено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 17). Частинами 1,2,3 ст.181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, або у твердій грошовій сумі. Положення ст.181 СК України відповідають вимогам, передбаченим статтями 183, 184 цього Кодексу. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п. 17 встановлено, що за відсутності згаданої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Під час розгляду справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого на підставі актового запису про народження є малолітня дитина, батьком якого записаний відповідач. Згідно матеріалів справи дитина перебуває на утриманні позивачки. Відповідач, як батько, зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно позовних вимог позивачка просила стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягененя дитиною повноліття, проте суд не може погодитися із позицією позивачки та її позовними вимогами , оскільки позивачка в судове засідання не надала жодного доказу, що підтверджує її матеріальний стан та доходи на момент подачі позову до суду, як і не надала доказів того, що відповідач здатен сплачувати аліменти в розмірі заявленому згідно позовних вимог, а дані обставини мають істотне значення для справи. Крім того, оскільки відповідач не з"явився до суду, то суд не має можливості встановити його точний щомісячний дохід, як і не має інформації про його місце працевлаштування, а оскільки при вирішенні питання про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі дані обставини є визначаючими, то суд приходить до висновку про необхідність частковго задоволеня даного позову, а саме суд не оспорює та визнає право позивачки на отримання аліментів від відповідача на утримання їх спільного сина, проте рахує за необхідне та можливе стягнути аліменти не в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, а в частці від доходу відповідача, оскільки суд позбавлений можливості встановити дохід відповідача, а саме чи має він мінливий та нерегулярний, чи постійний та регулярний характер. Судові витрати по справі в порядку ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial