Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

Підстава позову (позиція позивача): Якз зазначає позивач у позовній заяві [INFO] у смт Зарічне, Рівненської області помер його батько [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно, а саме: адміністративне приміщення з гаражами та виробничими приміщеннями (пункт діагностики, мийка, магазин, СТО, шиномонтаж, склади, механічний цех) розташованими за адресою: [ADDRESS] . Заповіту [PERSON] не залишив, тому відбувається спадкування за законом. Позивач, як син спадкодавця, являється спадкоємцем першої черги. Крім нього спадкоємцями першої черги є дружина спадкодавця [PERSON] та мати спадкодавця [PERSON] - відповідачки. 28 травня 2020 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Зарічненського районного нотаріального округу Перуніної І. П., із заявою про прийняття спадщини, за результатом звернення була заведена спадкова справа №14/2020. Проте згодом нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину постановою від 28 січня 2021 року №8/02-31 у зв`язку з відсутністю у спадкодавця документів, підтверджуючих його право власності на спадкове майно. Позивач зазначає, що спадкове майно: адміністративне приміщення з гаражами та виробничими приміщеннями (пункт діагностики, мийка, магазин, СТО, шиномонтаж, склади, механічний цех) розташованими за адресою: [ADDRESS] належало його батьку [PERSON] на підставі Протоколу про хід торгів на цільовому аукціоні №040-н від 18 травня 2009 року та акту приймання - передачі майна ВАТ "Зарічненське АТП 15645" від 11 червня 2009 року. На даний час у зв`язку із смертю [PERSON] оформити первинну власність та внести відомості в реєстр права власності неможливо. Покликаючись на наведені обставини позивач просить задовольнити позовну вимогу, якою визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] . Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі. Позивач у судове засідання з`явився позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві. Просив позовні вимоги задовольнити. Відповідачки [PERSON] та [PERSON] будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, однак 25 лютого 2021 року подали на адресу суду заяви (а. с. 61, 62), в яких просили справу розглянути за їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі та просять його задовольнити. Представником відповідача - Зарічненської селищної ради Рівненської області подано заяву від 08 квітня 2021 року (а. с. 63) про розгляд справи у відсутності уповноваженого представника. Ухвалою судді від 24 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання, а ухвалою від 15 березня 2021 року справа призначена до судового розгляду по суті на 29 березня 2021 року об 15:30 год. Ухвалою від 15 березня 2021 року підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті на 29 березня 2021 року. 29 березня 2021 року позивач подав додаткові пояснення по позовної заяви, а також подав заяву про залучення співвідповідача - Зарічненську селищну раду Рівненської області. Ухвалою від 29 березня 2021 року судове засідання відкладено на 08 квітня 2021 року, визнано явку учасників справи обов`язковою, а 30 березня 2021 року залучено як співвідповідача Зарічненську селищну раду Рівненської області та надіслано на її адресу позовну заяву разом з доданими до неї документами. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності і якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у справі матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно відділом реєстрації актів громадянського стану Зарічненського району, 09 лютого 1995 року (а. с. 24) [PERSON] , народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено запис № 112. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого, 25 квітня 1961 року (а. с. 26) [PERSON] , народився [INFO] і його матір`ю є [PERSON] , про що зроблено запис № 21. Як слідує з копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 09 січня 2003 року, виданого повторно (а. с. 25) [PERSON] , 22 січня 1987 року одружився з [PERSON] , прізвище якої після заміжжя змінено на " [PERSON] ", про що зроблено запис № 4. Відповідно до копії свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого Зарічненським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 25 травня 2020 року, [PERSON] , помер [INFO] , про що 25 травня 2020 складено відповідний актовий запис № 32 (а. с. 12). Згідно витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі №60352618 від 28 травня 2020 року приватним нотаріусом Перуніною І. П. зареєстрована спадкова справа №65887463, номер у нотаріуса 14/2020. Після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (а. с. 27). З довідки Приватного нотаріуса Перуніної І. П. №42/02-14 від 28 травня 2020 року (а. с. 28) вбачається, що [PERSON] син спадкодавця [PERSON] звернувся до неї із заявою про прийняття спадщини. На підставі Протоколу №040-н про хід торгів на цільовому аукціоні від 18 травня 2009 року (а. с. 14) з продажу цілісного майнового комплексу ВАТ "Зарічненське автотранспортне підприємство 15645", що за адресою: [ADDRESS] (у складі 5-ти будівель, обладнання рухомого складу, оборотних активів та зобов`язань) право на укладення договору купівлі - продажу об`єкта отримав [PERSON] , як переможець торгів. Після цього Актом приймання передачі майна ВАТ "Зарічненське автотранспортне підприємство 15645" від 11 червня 2009 року перераховане майно (а. с. 15) було передано у власність [PERSON] , як для переможця аукціону від 21 травня 2009 року згідно протоколу торгів №040-Н від 18 травня 2009 року. Як слідує з платіжного доручення №6 від 15 травня 2009 року про сплату на суму 25106,80 грн., платіжного доручення №9 від 21 травня 2009 року про сплату на суму 85000,00 грн., платіжного доручення №6 від 15 травня 2009 року про сплату на суму 25106,80 грн., платіжного доручення №10 від 21 травня 2009 року про сплату на суму 70000,00 грн., платіжного доручення №11 від 05 червня 2009 року про сплату на суму 96 068,00 грн. (а. с. 54-56), [PERSON] було сплачено платежі на загальну суму 276174,80 грн. з призначенням платежу "Оплата за придбання ЦМК згідно протоколу торгів №040-Н від 18 травня 2009 року". Згідно рішення Зарічненської селищної ради Рівненської області від 29 липня 2011 року № 109 (а. с. 20) адміністративному приміщенню з гаражами та виробничими приміщеннями (пункт діагностики, мийка, магазини, СТО, склади, механічний цех), що належать [PERSON] та знаходяться у [ADDRESS] присвоєно поштову адресу. А Рішенням сесії цієї ж селищної ради №399 від 10 серпня 2012 (а .с. 21) [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом викупу для обслуговування адміністративних та виробничих приміщень по [ADDRESS] , орієнтовною площею 0,5440 га. 27 червня 2013 року за замовленням [PERSON] виготовлено технічний паспорт на виробничий будинок, адміністративне приміщення з гаражами та виробничими приміщеннями (пункт діагностики, мийка, магазин, СТО, шиномонтаж, склади, механічний цех), що знаходяться під [ADDRESS] (а. с. 16-19). Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28 січня 2021 року №8/02-31, приватного нотаріуса Зарічненського районного нотаріального округу Рівненської області Перуніної І. П., вивчивши документи подані [PERSON] , для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належне спадкодавцеві адміністративне приміщення з гаражами та виробничим приміщенням (пункт діагностики, мийка, магазин, СТО, шиномонтаж, склади механічний цех), що за адресою: [ADDRESS] , оскільки відсутні документи що підтверджують право власності спадкодавця на це майно (а. с.13). З довідки Приватного нотаріуса Зарічненського районного нотаріального округу №113/02-14 від 01 грудня 2020 року [PERSON] (а. с. 53) слідує, що після смерті [PERSON] спадкоємцем, що звернувся є його син [PERSON] (позивач). Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин. Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На підставі положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року №7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Як роз`яснено в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, у тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема, на житловий будинок, іншу споруду. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з ч. 3 цієї статті, та у випадках, визначених ст. 28 цього Закону. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів. Згідно п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Щодо обраного позивачем способу захисту. У частині першій та другій статті 2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. У частині першій статті 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. Схожий за змістом висновок зроблений в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 463/5896/14-ц (провадження № 14-90цс19) зазначено, що кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (статті 15, 16 ЦК України). Цивільне право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003). При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2019 року у справі № 826/7380/15, провадження № 11-778апп18). Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Протоколу №040-н про хід торгів на цільовому аукціоні від 18 травня 2009 року [PERSON] , який помер [INFO] отримав право на укладення договору купівлі - продажу цілісного майнового комплексу ВАТ "Зарічненське автотранспортне підприємство 15645", що за адресою: [ADDRESS] (у складі 5-ти будівель, обладнання рухомого складу, оборотних активів та зобов`язань). Після цього Актом приймання передачі майна ВАТ "Зарічненське автотранспортне підприємство 15645" від 11 червня 2009 року перераховане майно цього підприємства (а. с. 15) було передано у власність [PERSON] , як для переможця аукціону від 21 травня 2009 року згідно протоколу торгів №040-Н від 18 травня 2009 року. Вартість придбаного майна повністю оплачена спадкодавцем, що доводиться платіжними дорученнями (а. с. 54-56). Як слідує з Ухвали Господарського суду Рівненської області від 12 серпня 2014 року у справі № 5019/1685/12 Відкрите акціонерне товариство "Зарічненське АТП-15645" (34000, Рівненська область, Зарічненський район, с. Зарічне, вул. Харківця, 19, ІК 01032806) ліквідовано, як юридична особа у процесі банкрутства. В судовому засіданні встановлено, що позивач звертався до нотаріуса з метою прийняття спадщини, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28 січня 2021 року, приватного нотаріуса Зарічненського районного нотаріального округу Перуніної І. П., розглянувши документи подані [PERSON] , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки відсутні документи що підтверджують право власності спадкоємця на адміністративне приміщення з гаражами та виробничими приміщеннями (пункт діагностики, мийка, магазин, СТО, шиномонтаж, склади, механічний цех), що за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, позивач має право на успадкування прав та обов`язків спадкодавця щодо вищевказаного майна, що належало спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. А оскільки на даний час неможливо у позасудовому порядку набути право власності, за встановлених судом обставин звернення [PERSON] до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування є ефективним способом захисту прав, які він вважає порушеними. Право позивача на успадкування прав та обов`язків на адміністративні приміщення, по [ADDRESS] ніким не оспорюється, оскільки як вбачається з заяв відповідачів [PERSON] та [PERSON] від 25 лютого 2021 року, останні не заперечують щодо задоволення позову, а інших спадкоємців, які мають право успадкувати майно [PERSON] немає. Суд вважає, що позивач набув права та обов`язки, які належали спадкодавцеві [PERSON] за життя щодо набуття права власності на спадкове майно, в тому числі на: адміністративне приміщення з гаражами та виробничими приміщеннями (пункт діагностики, мийка, магазин, СТО, шиномонтаж, склади, механічний цех), що за адресою: [ADDRESS] на законних підставах, що стверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а тому за [PERSON] , [INFO] , слід визнати права та обов`язки власника цього майна в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у смт Зарічне Рівненської області. За встановлених судом обставин звернення [PERSON] до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування на належне спадкодавцеві - його батькові [PERSON] адміністративне приміщення з гаражами та виробничим приміщенням (пункт діагностики, мийка, магазин, СТО, шиномонтаж, склади механічний цех), що за адресою: [ADDRESS] , є ефективним способом захисту прав, які він вважає порушеним, оскільки відсутні документи що підтверджують право власності спадкодавця на це майно

Outcome: approved