Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі за текстом ПАТ «НАСК «Оранта» або позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 49290,39 грн. в порядку регресу. В обґрунтування позову зазначено, що 06.11.2015 року між ПрАТ "НАСК "Оранта" та [PERSON] укладено договір страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/5045622, згідно якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль Toyota Carina, державний номер [NUMBER] . 28.08.2016 року [PERSON] , керуючи автомобілем Toyota Carina, державний номер [NUMBER] в м. Херсоні по вул. Нафтовиків, виконуючи поворот ліворуч до подвір`я будинку № [NUMBER] , не надав перевагу у русі автомобілю Renault, державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по вул. Нафтовиків у зустрічному напрямку, внаслідок чого сталось зіткнення, після чого автомобіль Renault, державний номер [NUMBER] , здійснив наїзд на автомобіль Jeep Grand Cherokee, державний номер [NUMBER] . Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження. [PERSON] не повідомив страховика про настання ДТП. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Хайдарової І.О. від 09.01.2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 06 лютого 2018 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що постанова Херсонського міського суду Херсонської області від 02.02.2017 року, якою провадження по справі щодо притягнення його до адміністративної відповідальності закрито, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, не встановлює його вини, а тому посилання позивача на те, що його вина повністю доведена у вищевказаній постанові не відповідає дійсності. Окрім того, відповідач зазначає, що твердження позивача про те, що він не повідомив про настання ДТП не відповідає дійсності, оскільки в той же день він інформував страхову компанію із телефону своєї дружини, також зазначає, що особисто звертався до страхової компанії, писав заяву, пояснення та схему ДТП. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Хайдарової І.О. від 12.02.2018р. відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів, та про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. 14 лютого 2018 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив, у якій зазначено, що Постанова Херсонського міського суду Херсонської області від 02.02.2017 року містить чіткі відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача, а тому заперечення відповідача щодо не встановлення його вини постановою суду є безпідставними. Одним із пунктів незгоди відповідача з позовними вимогами є посилання на дзвінок з телефону дружини на «гарячу лінію», проте відповідно до вимог закону, він зобов`язаний був надати страховику письмове повідомлення про ДТП встановленого зразка, якого від [PERSON] на адресу страховика так і не надійшло. Твердження відповідача, про те, що він особисто звертався до страхової компанії, писав заяву, пояснення та схему ДТП, не відповідає дійсності, оскільки письмових доказів особистого звернення до страховика відповідач не надав. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Хайдарової І.О. від 23.06.2018р. вирішено перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Відповідно до розпорядження керівника апарату Херсонського міського суду Херсонської області від 01.02.2019 року у зв`язку з тим, що суддя Хайдарова І.О. не може продовжувати розгляд справи через закінчення строку дії повноважень судді, відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №766/20108/17. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.02.2019 р., головуючим у справі визначена суддя Ус О.В. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 06.02.2019 р. справу прийнято до провадження судді Ус О.В. та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.06.2019 р. допущено до участі у справі представників позивача та відповідача за довіреністю через малозначність справи. 17 жовтня 2019 року представником позивача подано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, копія яких одночасно направлена відповідачеві. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.10.2019 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 06.02.2020 року. В підготовчій частині судового засідання задоволено клопотання сторони відповідача про допит відповідача як свідка. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі та дала пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Зазначила, що з заявою встановленого зразку відповідач до страхової компанії не звертався, при зверненні на гарячу лінію було роз`яснено про необхідність звернутися безпосередньо до страхової компанії. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення вимог позову заперечував в повному обсязі, вважав, що позивачем не доведено, що відповідач не звертався до страхової компанії. Крім того, вважав, що вина відповідача не встановлена, а тому були взагалі відсутні підстави для страхового відшкодування. Страховий акт містить відмітку про те, що є заява страхувальника, що підтверджує повідомлення. В судових дебатах просив визнати докази не належними. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Будучи допитаним в якості свідка показав, що ДТП відбулося 28.08.2016 р., про ДТП на гарячу лінію повідомила його дружина, а він після ДТП одразу поїхав до лікарні. Вказав, що він не винуватий у ДТП, наступного дня, тобто 29.08.2016 р. поїхав до страхової страховий комісар видав йому чистий аркуш і він на ньому писав пояснення та схему ДТП, жодного підтвердження, що у нього прийняли цей документ йому не надано. Таке підтвердження йому не надавалося і після попереднього ДТП у червні 2016 р. Суд, заслухавши вступні слова сторін, допитавши відповідача в якості свідка, вивчивши письмові докази, що долучені до матеріалів справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 02 лютого 2017 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] закрито, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Вказаною постановою встановлено порушення [PERSON] вимоги п.п. 2.3 б, 10.4 Правил дорожнього руху України (арк. справи 7). Постанова суду набула законної сили 14 лютого 2017 року. Вказаною постановою встановлено, що 28.08.2016 року [PERSON] , керуючи автомобілем Toyota Carina, державний номер [NUMBER] в м. Херсоні по вул. Нафтовиків, виконуючи поворот ліворуч до подвір`я будинку № [NUMBER] , не надав перевагу у русі автомобілю Renault, державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по вул. Нафтовиків у зустрічному напрямку, внаслідок чого сталось зіткнення, після чого автомобіль Renault Trafic, державний номер [NUMBER] , здійснив наїзд на автомобіль Jeep Grand Cherokee, державний номер [NUMBER] . Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження. За ч.6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрало законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідачем доказів на спростування його вини не надано. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як власника транспортного засобу Toyota\~Carina,\~державний номер\~ [NUMBER] , була застрахована ПрАТ "НАСК "Оранта", що підтверджено полісом №АЕ/5045622 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (арк. справи 6) 09.03.2017 року [PERSON] (потерпіла особа у ДТП) подано до ПАТ "НАСК "Оранта" заяву про страхове відшкодування (арк. справи 8) Згідно дослідження №ВЕ3033ВА-29.03/5 складеного ТОВ «Гарант-Асістанс» 29.03.2017 року, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Renault Trafic, державний номер [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП складає 49290,39 грн (арк. справи 11-13). Відповідно до реєстру безготівкових термінових переказів від суб`єкта господарювання №72 від 27.04.2017 року, ПАТ "НАСК "Оранта" сплачено на рахунок [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 49290,39 грн (арк. справи 20) 07.09.2017 р. за вих. №234 ПАТ "НАСК "Оранта" направлено на адресу [PERSON] досудове попередження про сплату коштів у сумі 49290,39 грн., яке відповідачем проігноровано (арк. справи 21-22). З Страхового Акту №ОЦВ-16-2699/1 затвердженого 26.04.2017 року начальником Управління врегулювання ТОВ «Гарант-Асістанс» вбачається, що страховий випадок, ДТП, за участю забезпеченого транспортного засобу, автомобіля марки Renault Trafic, державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , мав місце 28.08.2016 року, дата повідомлення про випадок - 09.03.2017 року (арк. справи 31) Згідно журналу реєстрації телефонних, факсимільних, електронних заяв/повідомлень про настання страхових подій від 05.01.2016 р., повідомлення про настання страхового випадку зареєстровано лише 09.03.2017 року (арк. справи 45-45а). Звернення на гарячу лінію з повідомленням про [PERSON] громадянкою [PERSON] та повідомлення про настання страхового випадку 28.08.2016 р. о 09-00 год. з даними про Страхувальника [PERSON] та його автомобіль, тип страхового випадку, госпіталізацію Страхувальника підтверджено копією витягу телефонної розмови (арк. справи 98-99). Надані інструкції: авто на ремонтувати, звернутися до СК, надати необхідні документи. Суд не приймає до уваги заяву сторону відповідача у судових дебатах про неприйняття до уваги доказів позивача, оскільки стороною відповідача в порядку ч.11 ст. 83 та ч.6 ст. 95 ЦПК України заяв та клопотань не подавалося. Покази відповідача як свідка щодо подачі письмової заяви суд як належні не приймає та вважає їх способом захисту в розумінні цієї справи. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). Відповідно до\~статті 979 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~\~(далі - Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.\~\~ Стаття 38 Закону передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов. Так, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону (підпункт 38.1.1 («ґ») пункту 38.1 статті 38 Закону). Згідно з підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону - МТСБУ), повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про знаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.\~\~ Встановлений підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону обов`язок водія транспортного засобу, причетного до ДТП, надати страховику повідомлення про ДТП передбачений законодавством із метою надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.\~\~ Однак, зазначена норма вказує на право страховика щодо подання регресної вимоги, а не на необхідність безумовного стягнення сум у порядку регресу. У цій справі судом встановлено, що факт настання страхового випадку зафіксований правоохоронними органами; відповідач як особа, винна в ДТП, не притягнутий до адміністративної відповідальності через закінчення строків притягнення до адміністративної віповідальності; страховик сплатив страхове відшкодування. Отже, сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може братися за основу ухвалення рішення, яке повинно ґрунтуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов`язаннях, адже регресні зобов`язання належать до групи позадоговірних, тому спори з таких зобов`язань повинні вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. Зазначене узгоджується із правовою\~позицією, викладеною у постановах Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 6-284цс15 та від 22 березня 2017 року у справі № 6-2011цс16, Верховного Суду від 25.09.2019 у справі № 761/37577/15-ц, від 19.10.2019 р. у справі 355/205/17 тощо. Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило б меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист. Суд зауважує, що сама подія ДТП визнана позивачем страховим випадком, що підтверджується складеним ПАТ «НСК «Оранта» страховим актом від 26 квітня 2017 року, та позивачем добровільно сплачено страхове відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням, наявним у матеріалах справи. Таким чином, сам по собі факт неповідомлення у цій справі відповідачем письмово страховика про настання страхового випадку, за умови наявності у останнього фактичної можливості щодо встановлення як самого факту настання страхового випадку, так і його обставин за допомогою інших джерел, не призвела до необґрунтованих виплат зі сторони позивача.\~\~ За таких обставин, із урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення\~із відповідача на користь позивача виплаченого страхового відшкодування у порядку регресу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача. Стороною відповідача про наявність судових витрат не заявлено. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 06 лютого 2020 року.

Outcome: dismissed