overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

18.06.2017 р [PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючих документів - архівної довідки № 01-34/562 від 28.03.2018 року, виданої Славутським районним трудовим архівом про стаж роботи та заробіток [PERSON] за 1989-1993 роки у відкритому акціонерному товаристві "Славутське автотранспортне підприємство 16845" , так як в довідці не вказано ім"я та по батькові заявника, а лише ініціали. Встановлення цього факту потрібно для підтвердження трудового стажу і заробітку і призначення пенсії за віком. Внести зміни в архівну довідку, що підтверджує трудовий стаж і заробіток неможливо, так як відкрите акціонерне товариство "Славутське автотранспортне підприємство 16845" ліквідоване. В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримав і пояснив, що народився [INFO]. У зв"язку з набуттям права на пенсію та з метою підтвердження трудового стажу і заробітку отримав архівну довідку про трудовий стаж і заробіток в відкритому акціонерному товаристві "Славутське автотранспортне підприємство 16845" за період з 1989 р по 1993 р. Проте, в архівній довідці № 01-34/562 від 28.03.2018 року не вказано повністю його фм"я та по батькові, а лише ініціали. Тому управління Пенсійного фонду України не бере означену довідку до уваги та не може зарахувати стаж і заробіток за вказаний період для призначення пенсії. Просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в судове засідання не з"явився, а в письмових поясненнях просить розглянути справу на підставі письмових доказів. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] (а.с.10). В трудовій книжці [PERSON] міститься запис про те, що з 03.02.1987 року по 31.10.2008 року він працював у відкритому акціонерному товаристві "Славутське автотранспортне підприємство 16845" (а.с.8 зворот, 9). З довідки Славутського районного трудового архіву № 01-34/562 від 28.03.2018 року вбачається, що в книгах нарахування заробітної плати працівникам відкритого акціонерного товариства "Славутське автотранспортне підприємство 16845" є дані про заробітну плату [PERSON] ( ім"я та по-батькові не вказано) за 1989-1993 (а.с.6). Досліджені докази, особисті документи заявника, в тому числі паспорт, записи в трудовій книжці [PERSON] про трудовий стаж у відкритому акціонерному товаристві "Славутське автотранспортне підприємство 16845" дають підстави вважати, що [PERSON], як вказано в трудовій книжці, та [PERSON], як вказано в архівній довідці про стаж і заробіток, є одна і та ж особа. А отже є достатньо підстав для задоволення заяви та встановлення факту належності архівної довідки заявнику. Встановлення означеного факту необхідне для підтвердження трудового стажу і заробітку та призначення пенсії заявнику. Відповідно до ст. 293 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб між ними зареєстрований 28.05.1993 року Кіровським відділом ЗАГС м. Кіровоград. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинені. Сімейне життя між ними не склалось, так як вони є зовсім різними людьми за своїм світоглядом, інтересами та суспільними позиціями в житті. Подальше збереження шлюбу суперечитиме його інтересам у відповідності до Сімейного кодексу України, в зв"язку з чим, просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач в судовому засіданні 05.08.2014 року повністю підтримав позовні вимоги та додатково пояснив, що фактично між ними відсутнє почуття любові, виникають постійні сварки на побутовому грунті та вони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки з квітня 2014 року. Представник позивача в судовому засіданні 18.11.2014 року позов підтримала та пояснила, що наданий судом час на примирення до об"єднання сім"ї не призвів. Вважала недоцільним подальше збереження сім"ї, що суперечитиме правам позивача. Відповідачка та її представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували . Просили надати строк на примирення. В судові засідання 11.11.2014 року, 18.11.2014 року та 25.11.2014 року відповідачка та її представник не з"явились, зокрема, відповідачка судом повідомлялась належним чином, про що свідчать судові повістки та телеграма, які містяться в матеріалах справи. За навдених обставин, суд вважає за можлвие розглянути справу без їх участі. Дослідивши матеріли справи, вислухавши пояснення позивача, його представника, відповідачки, її представника, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб 28 травня 1993 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції № 477 Згідно із ч. 3 статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а тому, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання і збереження сім'ї стали неможливими і суперечить інтересам сторін. Крім того, в судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з 21 квітня 2014 року. В зв"язку з наведеним, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу є обґрунтованими та доведеними, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що з відповідачем від спільного проживання мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якої записаний відповідач в установленому законом порядку. Донька проживає разом із позивачкою і знаходиться на її утриманні. На даний час сторони разом не проживають, відповідач на утримання дитини коштів не надає, а тому позивачка змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого законодавством на дитину відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. Позивачка в судове засідання не з"явилась. Подала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі. Просила позов задовольнити та стягнути суму, витрачену нею на публікації оголошень в пресі. Відповідач в судове засідання не з"явився. Судом про розгляд справи повідомлявся належним чином, шляхом публікації оголошення в газетах «Народне слово» та "Урядовий кур"єр". Про причини неявки суд не повідомив. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався. В зв"язку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу без участі позивача та відповідача, а також, відповідно до ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що також підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с. 5). Донька проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. В даний час відповідач на утримання дитини коштів не надає, що достовірно встановлено в ході розгляду справи. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 183 ч. 1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а тому справедливим розміром аліментів на утримання дитини буде 1/4 частина доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Крім того, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір від сплати якого позивачка звільнена на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року "Про судовий збір", а також витрати, понесені позивачкою при наданні оголошень в пресі - газеті "Народне слово" та "газеті "Урядовий кур"єр".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення в її користь аліментів в розмірі 2000 гривень щомісячно на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Вони з відповідачем однією сім'єю не проживають. На даний час дочка навчається в Прикарпатському національному університеті ім. В. Стефаника на юридичному факультеті контрактної форми навчання. Розмір оплати за навчання у вузі за рік становить 12320 гривень. У зв'язку з навчанням, утримання дочки потребує значних коштів, як безпосередньо на оплату навчання, так і на оплату житла, харчування, одягу, тощо. Самостійно вона не має змоги забезпечити дитину усім необхідним. На даний час відповідач жодних коштів на утримання дочки не надає. Вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу, оскільки має таку можливість. Тому просила постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки в розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення нею 23-х років. Позивачка в судовому засіданні заявлений позов підтримала з викладениїх підстав. Просила його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав частково. Вказав, що на даний час відповідач проживає в Російській Федерації, де має іншу сім"ю. Зазначив, що максимальний рівень аліментів, які готовий і спроможний сплачувати відповідач на утримання дочки складає 500 грн. Крім того вказав, що відповідач періодично надає кошти дочці, зокрема під час вступу у навчальний заклад ним було оплачено перший рік навчання та перераховано позивачці 45 тисяч російських рублів. Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON],[INFO], народженої за час перебування з позивачкою у шлюбі. Відповідно до представлених позивачкою документів [PERSON] здобуває освіту в юридичному інституті "Прикарпатського національного університету ім. В. Стефаника" на заочній формі навчання на факультеті "Правознавство". У зв"язку з навчанням дочка потребує матеріальної допомоги від батьків. Питання про добровільне утримання повнолітньої дитини між сторонами не вирішено. Відповідно до ст. 199 ч.1 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітніх сина або дочку, які продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд бере до уваги надані сторонами докази. Разом з тим, оцінюючи подані у справі докази, суд вважає вимоги позивачки про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки обгрунтованими, оскільки відповідач може надавати їй таку допомогу. Враховуючи усі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі 600 гривень щомісячно до закінчення навчання, але не довше як до досягнення дочкою 23-річного віку. На підставі наведеного, ст. 199 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти у розмірі 2000 грн щомісяця на утримання дочки [PERSON], 1996 року народження, на період її навчання в національному університеті "Одеська юридична академія", посилаючись на важке матеріальне становище, а відповідач є батьком дівчини і має можливість надавати дочці на період навчання таку матеріальну допомогу. Представник відповідача позов не визнала і посилалась на відсутність у [PERSON] матеріальної можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки. Суд вислухав сторони, вивчив надані документи і встановив наступне: сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі і від цього шлюбу сторони мають дочку [PERSON], 1996 року народження. Після розірвання шлюбу між батьками, дитина залишилась проживати з матір"ю, батько надавав матеріальну допомогу на утримання дитини за рішенням Київського райсуду м.Одеси від 18.08.2004 року. З вересня місяця 2014 року [PERSON] навчається в національному університеті "Одеська юридична академія" на денній формі навчання. Позивачка просить стягнути з відповідача на період навчання дочки аліменти, посилаючись на тяжке матеріальне становище: вона - мати дівчини- на сьогодні не працює, перебуває у відписці по догляду за дитиною до трьох років ([PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] і від цього шлюбу має двох неповнолітніх дітей), а дочка не має можливості працювати у зв"язку з навчанням на денній формі; батько дівчини має матеріальну можливість надавати дочці допомогу на період навчання - він отримує пенсію і має нерухомість, з якої отримує доходи. Представник відповідача, не визнаючи позов, посилався на наступне: [PERSON] з серпня 2014 року є інвалідом 1 групи, за станом здоров"я потребує постійної сторонньої допомоги (відповідач страждає на онкозахворювання); відповідач є батьком чотирьох неповнолітніх дітей, які проживають разом з ним, інших доходів, крім пенсії у розмірі 1542,51 грн - відповідач не має. Відповідачева сторона на обґрунтування своїх доводів надала відповідні письмові докази: копії медичних документів, довідку з місця проживання, копії свідоцтв про народження дітей, довідку щодо розміру доходів. При вищевикладених обставинах суд вважає, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню з таких підстав: ст.199 СК України передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Надані суду докази свідчать, що [PERSON] ні за матеріальним становищем ні за станом здоров"я не має можливості сплачувати аліменти на утримання понов літньої дочки [PERSON] на період її навчання у вищому учбовому закладі. Суд не отримав письмових доказів наявності у відповідача інших, крім пенсії, доходів. Правовідносини, які виникли між сторонами з приводу стягнення аліментів з батька на утримання повнолітньої жочки, регулюються ст.ст. 199-200 СК України.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

У жовтні 2018 року позивачка звернулася до суду із зазначеною вище позовною заявою, в якій зазначила, що 07 лютого 1987 року між нею та відповідачем, відділом ЗАГС Овідіопольського райвиконкому Одеської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 8. Позивачка в позовній заяві посилаючись на те, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя, несумісність характерів, що в свою чергу призводить до постійних сімейних сварок, а також на те, що вони з відповідачем шлюбних стосунків не підтримують та сім"я має формальний характер, просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивачка в судове засідання не з"явилася, але звернулася до суду із заявою про підтримання позову та розгляд справи у її відсутність. Відповідач проти задоволення позову заперечував. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Так судом встановлено, що 07 лютого 1987 року між позивачкою та відповідачем, відділом ЗАГС Овідіопольського райвиконкому Одеської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 8. Як зазначено позивачкою в позовній заяві, вони з відповідачем мають різні погляди на життя, несумісність характерів, що в свою чергу призводить до постійних сімейних сварок, вони з відповідачем шлюбних стосунків не підтримують та сім"я має формальний характер. Зазначені обставини підтримані позивачкою, згідно з її заявою про розгляд справи у її відсутність та задоволення позовних вимог. При цьому відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому ним зазначено про можливість збереження сім"ї та в якому він просив надати строк для примирення. З урахуванням тверджень відповідача зазначених у відзиві щодо можливості збереження сім"ї, ухвалою суду від 02 квітня 2019 року провадження у справі було зупинено на чотири місяці у зв"язку з наданням сторонам по справі строку на примирення. Але примирення сторонами у наданий судом строк не досягнуто. З урахуванням обставин справи, суд вважає,що примирення між сторонами неможливе, сім"я сторін існує формально, збереження сім"ї суперечить інтересам позивачки. На підставі викладеного позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] районної ради про відновлення на роботі, вказуючи, що розпорядженням голови Кам»янсько-Дніпровської районної ради № 46 від 29.04.2016р. його було звільнено з посади директора комунального підприємства «Агросервіс-Камянка [PERSON] районної ради Запорізької області на підставі п.8 ст.36 КЗпП України з підстав передбачених контрактом, а саме п. 5.3 контракту: у зв"язку з невиконанням підприємством зобов"язань перед бюджетом щодо сплати внесків, зборів та обов"язкових платежів та розірвання з ним контракту від 12 травня 2012року. Відповідачем були порушені п.1.4 Статуту комунального підприємства «Агросервіс-Камянка [PERSON] районної ради Запорізької області затвердженого рішенням №10 та зареєстровано державним реєстратором 28.04.2011р., який вказує, на те що управління та контроль за господарською діяльністю підприємства здійснює відділ житлово-комунального господарства [PERSON] РДА. Саме з вини відповідача, який управляв та контролював діяльністю підприємства , а саме їх бездіяльністю і створилися умови для невиконання підприємством зобов"язань перед бюджетом щодо сплати внесків, зборів та обов"язкових платежів. Позивач просить суд визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Кам»янсько-Дніпровської районної ради № 46 від 29.04.2016р. про звільнення [PERSON] з посади директора комунального підприємства «Агросервіс-Камянка [PERSON] районної ради Запорізької області 13 травня 2016 року на підставі п.8 ст.36 КЗпП України з підстав передбачених контрактом, а саме п. 5.3 контракту: у зв"язку з невиконанням підприємством зобов"язань перед бюджетом щодо сплати внесків, зборів та обов"язкових платежів та розірвання з ним контракту від 12 травня 2012року. Позивач в судове засідання не з"явився, просить суд розгляд справи проводити за його відсутністю через представника, так як він хворіє. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, обставини викладені у позові підтвердив. В судовому засіданні представник [PERSON] районної ради Запорізької області [PERSON] позовні вимоги не визнала у повному обсязі, суду пояснила, що 29.04.2016 головою [PERSON] районної ради було видано розпорядження № 46 «Про звільнення директора комунального підприємства «Агросервіс-Кам"янка» [PERSON] районної ради Запорізької області. 06.05.2016 розпорядженням голови районної ради №48,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за своєю довірителькою [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної частки (паю) площею 4,50 га, сільськогосподарського акціонерного товариства "Ольшаниця", розташованого на території Ольшаницької сільської ради Рокитнянського району у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. В обгрунтування позову посилається на те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] В день її смерті відкрилася спадщина на належне її майно. До складу спадщини входить житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] та земельна частка (пай) площею 4,50 га, як члена колективного сільськогосподарського акціонерного товариства "Ольшаниця", що підтверджується сертифікатом на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Зазначає, що її довірителька спадщину після смерті матері прийняла, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву. Однак, у зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказану земельну ділнку позивач не може отримати свідоцтво на право на спадщину за законом та в подальшому зареєструвати за собою право власності на земельну ділянку. Сторони, будучи викликаними в попереднє судове засідання не з'явилися. Представник позивача подала до суду клопотання в якому просить у зв"язку з неможливістю прибути в судове засідання, слухати справу у її відсутності та відсутності її довірителя. Відповідач подав до суду заяву, з якої вбачається, що він позовні вимоги позивача визнав та просить суд справу розглянути у його відсутності. Відповідно до ч.4 ст.130, ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із доданих до позовної заяви доказів вбачається, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті своєї матері [PERSON], яка померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. З копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] на підставі рішення Рокитнянської РДА від 28.05.1997 № 247, належить право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерного товариства "Ольшаниця", розміром 4,50 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, той з поджужжя, який пережив спадкодавця та його батьки. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення вимог позивача. На підставі ст. ст. 392, 1216, 1218, 1261 ЦК України та

Outcome: approved