Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулись до Фрунзенського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом, який в процесі розгляду справи уточнювали. Позов обгрунтовували тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка на час своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Заповіту [PERSON] не залишила. Відповідач [PERSON] - це чоловік [PERSON] , з яким дочка перебувала в зареєстрованому шлюбі з 14 жовтня 2000 року по день своєї смерті. [PERSON] , [INFO] - син, позивачі [PERSON] та [PERSON] - батьки [PERSON]. Перебуваючи в шлюбі, подружжя [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] придбали таке майно: нежитлові приміщення 1-го поверху № 22-28, площею 63,3 кв.м в літ. А-14, які розташовані за адресою: [ADDRESS] ; нежитлові приміщення 1-го поверху № 13-1,13-2, 13-4, загальною площею 38,3 кв.м в літ.«А-4», які розташовані за адресою: [ADDRESS] ; нежитлові приміщення загальною площею 19,8 кв.м, 2-го поверху №7 в нежитловій будівлі літ. «А-8», які розташовані за адресою: [ADDRESS] ; квартиру [ADDRESS] , загальною площею 81,1 кв.м; житловою площею 51,8 кв.м.; нежитлові приміщення 1-го поверху № 63-1-:-63-3, загальною площею 43,8 кв.м в житловому будинку літ. «А-5», які розташовані за адресою: [ADDRESS] ; квартиру [ADDRESS] , загальною площею 94,7 кв.м, житловою площею 61,3 кв.м.; гараж № [NUMBER] в АГК «Велозаводська», загальною площею 16,5 кв.м., який розташований в м. Харків, вул. Велозаводська, 33 ; нежитлове приміщення 1-го поверху № 19 в нежитловій будівлі літ. «А-6» загальною площею 31,9 кв.м, яке знаходиться в м . [ADDRESS] ; автомобіль Мерседес- Бенц, легковий седан- В WDD2120541 АЗ 10112, сірий, 2010 року випуску, державний номер [NUMBER] ; автомобіль Шкода-Октавія, загальний легковий універсал-В [NUMBER], сірий, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER] . Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з Ѕ частки зазначеного майна. Позивачі, як батьки спадкодавця, у шестимісячний строк - 11 жовтня 2017 року у приватного нотаріуса ХМНО Галіщевої O.A. подали заяву про прийняття спадщини після померлої доньки [PERSON]. Враховуючи, що після смерті [PERSON] є чотири спадкоємця першої черги спадкування за законом: її син, чоловік та батьки, частка кожного із спадкоємців в спадщині дорівнює - 1/8 частку. Через неможливість визначити об`єм спадкового майна та з причини відсутності у них оригіналів правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно, Постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватний нотаріус ХМНО Галіщева O.A . відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із чим позивачі були змушені звернутись до суду за захистом своїх прав спадкоємців та просили визнати за ними права власності на спадщину після смерті доньки [PERSON] в розмірі 1/8 частки від зазначеного спадкового майна, що залишилось після її смерті. Також із зустрічною позовною заявою до суду звернулись [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про встановлення юридичного факту та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позов обгрунтовували тим, що [INFO] померла [PERSON]. На час своєї смерті [PERSON] була власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлій на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 21.04.2015 року, а також власником гаражу № [NUMBER] в АГК «Велозаводська», в якому є льох, загальною площею 16,5 кв.м, що розташований у м. Харків, вул.. Велозаводська, 33 , який належав померлій на підставі договору купівлі- продажу гаражу посвідченого 07.04.2009 року. Крім того, [PERSON] була власником нежитлового приміщення 1-го поверху №19 в нежитловій будівлі літ. «А-6», загальною площею 31,9 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідченого 22.12.2015 року. Разом з тим, у період шлюбу [PERSON] та померлої [PERSON] , який було укладено 14 жовтня 2000 року, подружжям також було придбано наступне майно: нежитлові приміщення 1-го поверху №22-28, площею 63,3 кв.м. і літ. А-14, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , які належать [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 16.03.2005 року. Нежитлові приміщення 1-го поверху №13-1, 13-2, 13-4, загальною площею 38,3 кв.м. і літ. «А-4», які розташовані за адресою: [ADDRESS] , які належать [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 09.10.2007 року. Нежитлове приміщення 2-го поверху №7 в нежитловій будівлі літ. «А-8», загальною площею 19,8 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яке належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 03.11.2015 року. Нежитлові приміщення 1-го поверху №63-1 - 63-3, загальною площею 43,8 кв.м. в житловому будинку літ. «А-5», які розташовані за адресою: [ADDRESS] , які належать [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 16.05.2008 року; квартиру [ADDRESS] , що складається з чотирьох житлових кімнат, житловою площею 51,8 кв.м., загальною площею 81,1 кв.м., яка належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 24.03.2006 року. Автомобіль Mercedes-Benz, легковий седан -В [NUMBER], сірий, 2010 року випуску, державний номер [NUMBER] ; автомобіль Skoda Octavia, загальний легковий універсал -В [NUMBER], сірий, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER] . Зазначив, що майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, у випадку виділу частки із майна, яке знаходиться у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено угодою між ними, законом або рішенням суду. Ані домовленості між подружжям [PERSON] та [PERSON] , ні законом, ні рішенням суду частки співвласників у праві спільної сумісної власності не змінені, тому спадкодавцю [PERSON] на день її смерті повинно належати Ѕ частка спільної сумісної власності подружжя, на яку вона по закону мала право. У судовому порядку може бути встановлений факт, що частки у майні, що є у спільній сумісній власності подружжя після смерті [PERSON] є рівними. Встановлення юридичного факту, що частки у майні, яке було у сумісній власності подружжя [PERSON] та [PERSON] , після смерті [PERSON] є рівними, необхідно для правильного визначення часток спадкоємців, які прийняли спадщину за законом після смерті спадкодавця. За життя [PERSON] заповіт не складала, тому відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, спадкоємство після померлої проводиться по закону. Спадкоємцями першої черги по закону після померлої є її чоловік [PERSON] , рідний син [PERSON] [INFO] та батьки померлої [PERSON] та [PERSON] .. Після померлої [PERSON] у встановленому законом порядку та строках з заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Галіщевої О.А. звернулися її чоловік та син [PERSON] .. Крім того, звернулися також батько померлої [PERSON] [PERSON] , та мати [PERSON] . Отримати правовстановлюючі документи на спадкове майно на даний час не має можливості, про що було винесено постанову приватним нотаріусом, та у зв`язку зі зверненням до суду батьків спадкодавця [PERSON] за визнанням за ними права власності на спадкове майно, тому сторона відповідачів змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Просили встановити факт, що частки у зазначеному спільному майні подружжя є рівними по Ѕ частині кожному. Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину у порядку долі в спільному майні придбаному подружжям за час шлюбу на: квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , гаражу № [NUMBER] в АГК « Велозаводська », в якому є льох, загальною площею 16,5 кв.м, що розташований у м. Харків, вул.. Велозаводська, 33 . Визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] дружини [PERSON] на 1/8 частку спадкового майна. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] та їх представник уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просив їх задовольнити та пояснили, що після смерті їх доньки [PERSON] вони прийняли спадщину, у них залишився онук [PERSON] , якому хотіли залишити спадкове майно. Зазначили, що спадкове майно було придбано в період шлюбу їх донькою та [PERSON]. Оформити свої спадкові права у нотаріуса не могли через відсутність правовстановлюючих документів, тому нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено. Зустрічний позов визнали в повному обсязі, проти задоволення не заперечували. В судовому засіданні відповідачі [PERSON] та [PERSON] та їх представник підтримали зустрічний позов просили задовольнити. Первісний позов визнали, не заперечували проти його задоволення, також зазначили, що прийняли спадщину після смерті [PERSON]. [PERSON] пояснив, що перебував у шлюбі із [PERSON] з 2000 року, від шлюбу мають сина [PERSON] , в період шлюбу вони придбали зазначене в позові майно. Зазначив, що визнає право позивачів на спадщину після смерті його дружини, яка була донькою позивачів. Суд, вислухавши пояснення позивачів, відповідачів, по первісному та зустрічним позовам, їх представників, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. В судовому засіданні, згідно матеріалів справи та пояснень сторін встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 10024 (Свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] , видане 15 вересня 2017 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області) (а.с.14). Відповідач [PERSON] та спадкодавець [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 жовтня 2000 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.13). Від шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження . Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] (після укладення шлюбу [PERSON] ), її батьками є [PERSON] та [PERSON] .. Також в судовому засіданні встановлено, що відповідачем [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] за час зареєстрованого шлюбу було придбано слідуюче майно: нежитлові приміщення 1-го поверху №22-28 площею 63,3 кв.м. і літ. А-14, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , та зареєстровані на праві власності за [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 16.03.2005 року приватним нотаріусом ХМНО Бєсєда О.Д., реєстр №217; нежитлові приміщення 1-го поверху №13-1, 13-2, 13-4, загальною площею 38,3 кв.м. і літ. «А-4», які розташовані за адресою: [ADDRESS] , та зареєстровані на праві власності за [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 09.10.2007 року приватним нотаріусом ХМНО Поляковою М.В., реєстр №3446 та зареєстрована на праві власності у КП «ХМБТІ»; нежитлові приміщення 2-го поверху №7 в нежитловій будівлі літ. «А-8», загальною площею 19,8 кв.м., які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , та зареєстровані за [PERSON] на праві власності, на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідченого 03.11.2015 року приватним нотаріусом ХМНО Манерко Л.M., реєстр №236 та зареєстровані на праві власності у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.11.2015 року; нежитлові приміщення 1-го поверху №63-1 - 63-3, загальною площею 43,8 кв.м. в житловому будинку літ. «А-5», які розташовані за адресою: [ADDRESS] , та зареєстровані на праві власності за [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 16.05.2008 року приватним нотаріусом ХМНО Погрібним Д.І., реєстр №1655 та зареєстровані на праві власності у КП «ХМБТІ»; квартира [ADDRESS] , що складається з чотирьох житлових кімнат, житловою площею 51,8 кв.м., загальною площею 81,1 кв.м., яка зареєстрована на праві власності за [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу від 24.03.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Бєсєда Т.Д., реєстр №784 та зареєстрована на праві власності у КП «ХМБТІ»; квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка зареєстрована на праві власності на ім"я [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 21.04.2015 року приватним нотаріусом ХМНО Манерко Л.M., реєстр №91 та зареєстрована на праві власності у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.04.2015 року; гараж №119 в АГК « Велозаводська », в якому є льох, загальною площею 16,5 кв.м., що розташований у м. Харків, вул. Велозаводська, 33 , який зареєстрований на праві власності на ім"я [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу гаражу посвідченого 07.04.2009 року приватним нотаріусом ХМНО Бєсєда Д.С., реєстр №174 та зареєстрований на праві власності у державному електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 23.04.2009 року; автомобіль Mercedes-Benz, легковий седан -В [NUMBER], сірий, 2010 року випуску, державний номер [NUMBER] ; автомобіль Skoda Octavia, загальний легковий універсал -В [NUMBER], сірий, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER] , зареєстрований на ім"я [PERSON] .. Згідно копії спадкової справи № 14/2017, відкритої приватним нотаріусом ХМНО Галіщевою О.А., після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , вбачається, що із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса звернулись [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. З матеріалів справи встановлено, що позивачі по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками померлої [PERSON] , а відповідачі [PERSON] - чоловіком померлої, [PERSON] - сином. Згідно ст. 60, 61 СК України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно ст. 69, 70 СК України - дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналогічні норми були передбачені ст. 22, 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України, які діяли на час укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Згідно ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. За приписами ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1261 ЦК України закріплено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, судовим розглядом встановлено, що спадкоємцями за законом 1 черги позивачами та відповідачами було прийнято спадщину. Згідно приписів ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 67 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 01.08.2018 року № 210/02-31 відповідачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 01.02.2018 року № 27/02-31 позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 18.02.2018 року № 30/02-31 позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів. З огляду на те, що спадкоємці 1 черги законом батьки, чоловік та син спадкодавця [PERSON] прийняли спадщину, однак позбавлені можливості реалізувати спадкові права, у зв`язку із відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, суд приходить до висновку про часткове задоволення первісного та зустрічного позовів як таких, що ґрунтується на вимогах закону. Однак, в судовому засіданні також було встановлено, що придбане в період зареєстрованого шлюбу [PERSON] та спадкодавця [PERSON] нежитлове приміщення 1-го поверху №19 в нежитловій будівлі літ. «А-6» загальною площею 31,9 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що зареєстроване на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідченого 22.12.2015 року приватним нотаріусом ХМНО Манерко JI.M., реєстр 335, та зареєстрованого на праві власності у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22.12.2015 року на ім"я [PERSON] , є спірним майном, а саме в судовому засіданні з оглянутих копії позову до [PERSON] про визнання правочину недійсним, наданої представником відповідача, та з пояснень сторін встановлено, що за життя спадкодавця [PERSON] розглядалась цивільна справа за позовом колишнього власника майна про визнання правочину недійсним та витребування майна із чужого незаконного володіння, а саме нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , на даний час провадження по справі зупинено після смерті [PERSON] , тому в частині визнання права власності в порядку спадкування на дане спірне приміщення, а також встановлення часток у даному спільному сумісному майні, суд вважає за необхідне відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial