Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

24 квітня 2014 року позивач Публічне Акціонерне Товариство «Державний Ощадний банк України» звернувся до суду з даним позовом. В заяві зазначив, що 24 грудня 2007 року між ВАТ «Державний Ощадний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний Ощадний банк України», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 647, за яким Ощадбанк надав останній кредит у розмірі 12000 грн. під 21% річних, строком на 3 роки, із остаточним погашенням не пізніше 23 грудня 2010 року. Виконання зобов'язань за вказаним договором забезпечене договорами поруки [PERSON] та [PERSON] Відповідачі належним чином умови договорів не виконували, у зв'язку з чим станом на 24 квітня 2014 року мають заборгованість перед банком у розмірі 9 658 грн. 93 коп., в тому числі 6666 грн. 72 коп. простроченого основного боргу, 562 грн. 39 коп. прострочених відсотків, 2 429 грн. 82 коп. пені. Просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку вказану суму боргу та судовий збір. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, з викладених у позові підстав просив про його задоволення. Відповідачка [PERSON] проти задоволення позову заперечила, посилаючись на те, що поручителем за кредитним договором вона не виступала, договір поруки не укладала, про його наявність їй стало відомо лише в ході даного судового розгляду, жодного разу не сплачувала кошти в рахунок погашення заборгованості, ніяких повідомлень щодо наявного боргу від банку не отримувала. Просить в задоволенні позову відмовити. Відповідачка [PERSON] за належного повідомлення (а.с.27, 49) у судове засідання не з»являлася, затим змінила місце проживання, за місцем реєстрації (а.с.29) не проживає, місце свого проживання суду не повідомила. За такого, відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручений їй належним чином. Відповідачка [PERSON] повідомлялася судом про розгляд справи через оголошення у газеті (а.с. 50), в судове засідання не з"явилася, про причини неявки суду не повідомила. Суд ухвалив про розгляд справи у відсутність відповідачів, що не з"явилися. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 24 грудня 2007 року між ВАТ «Державний Ощадний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний Ощадний банк України», та [PERSON] було укладено кредитний договір №647. Відповідно до умов договору Банк надав позичальнику кредит в сумі 12 000 грн. на споживчі цілі, а позичальник зобов'язалася повернути кредит у вказаній сумі, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 21% річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором, з кінцевим строком повернення не пізніше 23 грудня 2010 року. Відповідно до п.п.1.5.1.1, 1.5.1.3 Договору проценти нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення строку, вказаного в п.1.2 цього договору. Сплата процентів, нарахованих банком на залишок заборгованості за кредитом, здійснюється у валюті кредиту до 30 числа кожного місяця, починаючи з наступного місяця після отримання кредиту (його частини), шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань. Остання сплата процентів за користування кредитом здійснюється не пізніше 23.12.2010 року. Згідно п.1.6 Договору погашення кредиту здійснюється рівними частинами в сумі 333,33 грн., до 30 числа кожного місяця, починаючи з наступного місяця після видачі кредиту шляхом внесення готівки до каси банку позичальником або шляхом безготівкових перерахувань. Останнє погашення кредиту здійснюється позичальником не пізніше 23.12.2010 року. Відповідно до п.4.2 Договору за порушення взятих на себе зобов'язань по своєчасному поверненню основної суми кредиту та сплати процентів за користування кредиту позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі 16% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. За умовами п.7.1 Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання взятих на себе зобов'язань по цьому договору. На забезпечення виконання зобов"язань за кредитним договором між позивачем, [PERSON] та [PERSON], [PERSON] 24 грудня 2007 року було укладено договори поруки (а.с.11-12, 13-14), згідно яких поручителі зобов"язалися нести солідарну відповідальність за виконання [PERSON] своїх зобов"язань за вказаним кредитним договором від 24 грудня 2007 року, у повному обсязі. Банк виконав свої зобов»язання за кредитним договором, надавши [PERSON] кредит у сумі 12000 грн, однак остання зобов'язання за кредитним договором не виконала, щомісячні платежі на погашення кредиту вносила не систематично, у зв»язку з чим станом на 24 квітня 2014 року має прострочену заборгованість по основному боргу у сумі 6666 грн. 72 коп., прострочена заборгованість по відсоткам - 562 грн.39 коп. Зазначена заборгованість підтверджена розрахунком (а.с.20-21). На вимогу банку про погашення суми боргу від 29 березня 2011 року (а.с.16,18), які були відправлені позивачем рекомендованим поштовим відправленням [PERSON] та [PERSON], що підтверджує реєстр відправленої кореспонденції за 04.04.2011 року (а.с.19) відповідачі заборгованість не погасили. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Частиною 1 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Згідно п.4.5 Договору поруки сторони домовилися про збільшення строку пред»явлення вимоги до поручителя до 3 років. Як вбачається з кредитного договору строк настання основного зобов»язання встановлено 23 грудня 2010 року, строк на пред»явлення вимоги до поручителя з урахуванням п.4.5 Договору поруки 23 грудня 2013 року, позивач пред»явив вимогу лише до одного з поручителів -[PERSON], належних доказів пред"явлення вимоги до [PERSON] банк суду не надав, оскільки доказів на підтвердження відправлення листа за вих.02-02/87 від 29.03.2011 року суду не представлено (а.с.17), а реєстр відправленої рекомендованої кореспонденції за вересень 2013 року (а.с.43) не підтверджує пред"явлення вимоги у встановлений строк. Позов пред"явлено до суду 24 квітня 2014 року. За такого в силу ст.559 ЦК України порука [PERSON] вважається припиненою. Крім того, як свідчить висновок судової почеркознавчої експертизи експерта НДКЦ УМВС України в Миколаївській області №58 від 18.07.2014 року підписи в графах "підпис Поручителя" та "Поручитель" в договорі поруки №591/2 від 24 грудня 2007 року виконані не [PERSON], а іншою особою (а.с.64-69). За такого, позовні вимоги до [PERSON] задоволенню не підялягають. Відповідно до ст.ст.526,629 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ураховуючи наведене, суд вважає доведеним факт порушення відповідачами [PERSON] та [PERSON] взятих на себе зобов"язань перед позивачем щодо погашення кредитних зобов"язань, та приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення в частині стягнення простроченої заборгованості по основному боргу в сумі 6666 грн. 72 коп.та по відсоткам 562 грн.39 коп., а всього 7229 грн. 11 коп., шляхом стягнення з відповідачів, як із солідарних боржників, вказаної заборгованості по кредитному договору. Щодо вимог про стягнення суми пені у розмірі 2429 грн. 82 коп., то оскільки позивачем не доведено її розміру за ненадання розрахунку пені, то підстави для її стягнення з відповідачів відсутні. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційного до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 182 грн.31 коп. та за оголошення у газеті про виклик відповідача у розмірі 220 грн. згідно платіжного доручення від 03 червня 2014 року №39559777, а всього 402 грн. 31 коп., тобто по 201 грн.15 коп. з кожного.

Outcome: dismissed