Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав. Позовні вимоги мотивує тим, що сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. З травня 2008 року відповідач ніколи не відвідував дочку, не виявляв бажання з нею зустрічатись та спілкуватись. Відповідач позбавив дочку будь-якої батьківської уваги, її вихованням не займається вже багато років, ніколи не цікавиться здоров'ям дитини, морально та матеріально дитину не підтримує, аліменти не сплачує, не турбується про фізичний та духовний розвиток дитини. З урахуванням викладеного та посилаючись на положення ст.ст. 164 СК України, просить позбавити відповідача батьківських прав. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позові. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, причини неявки суду не відомі. Представник органу опіки та піклування Чорнобаївської районної державної адміністрації Волох Ю.М. в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Пояснив, що [PERSON] на комісію не з"явився, підтримує висновок органу опіки та піклування згідно якого відповідача доцільно позбавити батьківських прав відносно дочки [PERSON], оскільки він не виконує свої батьківські обов"язки. Суд, вислухавши позивача, представника органу опіки та піклування, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні, 30 березня 2009 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 30.03.2009 року (а.с. 7). Відповідач по справі [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Позивач за місцем проживання характеризується виключно позитивно, що підтверджується виданою Чорнобаївською селищною радою Черкаської області характеристикою (а.с. 9). Відповідно до копії акту обстеження умов проживання неповнолітньої [PERSON] від 10.04.2018 року встановлено, що неповнолітня [PERSON] проживає з мамою (позивачем), вітчимом - [PERSON] та сестрою - [PERSON] за адресою: [ADDRESS], умови проживання задовільні, в будинку для неї є окреме ліжко, кімната, місце для навчання. В сім'ї створені всі необхідні умови для нормального розвитку та навчання дітей (а.с. 10). З матеріалів справи вбачається, що відповідач ухиляється від утримання власної дитини, що підтверджується довідкою-розрахунком від 22.03.2018 року про наявність заборгованості по сплаті аліметів, виданою Чорнобаївським районним відділом державної виконавчої служби ( а.с.13). Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов"язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров"я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За положеннями ст.150 СК України, батьки зобов"язані виховувати дитину, піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Невиконання та ухилення від покладених на батьків обов"язків щодо виховання дитини є підставою для позбавлення батьків батьківських прав як це передбачено ст.164 СК України. Згідно роз"яснень Пленуму Верховного Суду України у п.16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов"язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов"язками. Згідно висновку орган опіки та піклування Чорнобаївської районної державної адміністрації від 20 червня 2018 року № 197/01/01-38 вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] (а.с. 14-15). Вирішуючи спір про позбавлення батьківських прав, судом також прийнято до уваги наступні обставини: позбавлення батьківських прав - є крайнім заходом; характер винної поведінки відповідача по відношенню до своєї дитини, що виражається у систематичному невиконанні батьківських обов"язків; її особу, пасивне ставлення до вирішення зазначеного питання, оскільки відповідач не з"являється як до органу опіки, такі і до суду, мету позивача при поданні даного позову. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розхвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до вимог ст.164 СК України, позбавлення батьківських прав є способом захисту прав і інтересів дитини. Суд вважає встановленими ті обставини, що відповідач, будучи зобов'язаним за законом утримувати неповнолітню доньку, тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, свідомо нехтуючи ними, вихованням не займається, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Враховуючи, що [PERSON] свідомо ухиляться від виконання батьківських обов"язків, не намагається забезпечити достатній життєвий рівень дитини, не турбується про її стан здоров"я, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення його батьківських прав щодо доньки [PERSON]. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved