Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Лохвицького районного суду Полтавської області із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнання права власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що [INFO] року померла її свекруха [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року, актовий запис № 21. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку розміром 3,47 га., яка знаходиться на території Корсунівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, право власності на яку належало померлій згідно Державного акту на право приватної власності на землю за № 547 від 29.05.2001 року. [PERSON] вважає, що вона прийняла спадщину після смерті [INFO] [PERSON] відповідно до ст. 1264 ЦК України, так як вони проживали однією сім"єю більше п"яти років. При зверненні до Першої лохвицької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки неможливо встановити факт родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем, про що свідчить Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.10.2016 року. В судовому засіданні представник позивачки по справі в силу ст. 49 ЦПК України змінив предмет позову, та просив суд встановити факт спільного проживання однією сім"єю [PERSON] і [PERSON] в період з 1998 року і по день смерті [PERSON] [INFO], та в підтвердження даного пояснив суду, що позивачка проживала разом із померлою [INFO] [PERSON] однією сім"єю в період з 1998 року по [INFO] за адресою [ADDRESS]. Сімейні стосунки між позивачкою та спадкодавцем виникли з 1972 року, коли позивачка одружилася із сином [PERSON] - [PERSON]. Спадкодавець на день смерті була самотньою жінкою, за якою позивачка здійснювала постійний догляд, як за членом сім"ї, допомагала їй у побуті, купувала ліки, після смерті здійснила поховання. Відповідач - представник Корсунівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області в судове засідання не з'явився, направивши до суду заяву, в якій вимоги позову визнає в повному об'ємі та просить справу слухати без участі представника. Третя особа - Перша лохвицька державна нотаріальна контора в судове засідання не з"явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечує. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивачки, свідків, ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов'язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що [INFO] року померла свекруха позивачки [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року, актовий запис № 21. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку розміром 3,47 га., яка знаходиться на території Корсунівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, право власності на яку належало померлій згідно Державного акту на право приватної власності на землю за № 547 від 29.05.2001 року. [PERSON] вважає, що вона прийняла спадщину після смерті [INFO] [PERSON] відповідно до ст. 1264 ЦК України, так як вони проживали однією сім"єю більше п"яти років. При зверненні до Першої лохвицької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки неможливо встановити факт родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем, про що свідчить Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.10.2016 року. Згідно довідки Корсунівської сільської ради Лохвицького району № 410 від 15.08.2016 року [PERSON], [INFO], дійсно була зареєстрована та проживала в с. Саранчине Лохвицького району з дня народження і по день смерті, [INFO]. В будинку без реєстрації проживала невістка [PERSON] з 1998 року по день смерті [PERSON] [INFO]. На запит суду, державний нотаріус Першої лохвицької державної нотаріальної контори ГТУЮ у Полтавській області, надала інформаційну довідку зі СР (заповіти/спадкові договори), інформаційну довідку зі СР (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), відповідно до якої після смерті24.11.2004 року [PERSON] з заявою про прийняття спадщини , відмову від спадщини ніхто не звертався. Спадкова справа не заведена. Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт. Відповідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення факту проживання однією сім"єю [PERSON] необхідно для оформлення її спадкових прав. Так, свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що дійсно [PERSON] була свекрухою [PERSON], проживали вони в с. Саранчине, Лохвицького району з 1998 року і по день смерті свекрухи. Так як чоловік та син [PERSON] померли раніше, догляд здійснювала невістка, поховання теж проводила за свої кошти. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з 1990 року проживала в с. Саранчине , Лохвицького району. Добре знала [PERSON] і коли померли її чоловік та син, догляд здійснювала невістка. Інших близьких родичів спадкодавиця не мала. У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків, які були допитані у судовому засіданні. У зв'язку з викладеним встановлено, що, [PERSON] дійсно спільно проживала однією сім"єю з [PERSON] в період з 1998 року і по день смерті [PERSON] [INFO], а тому є підстави для встановлення факту спільного продживання однією сім"єю.

Outcome: approved