Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

у грудні 2017 року КП ""Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва" звернулася у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що будинок [ADDRESS] знаходиться на балансі та обслуговуванні позивача. Квартира [ADDRESS], загальною площею 71,5 кв.метрів, у даному будинку належить відповідачу, він зареєстрований і проживає у даній квартирі, є власником особового рахунку, а тому зобов"язаний нести всі витрати, необхідні для збереження майна, тобто його утримання. У зв"язку з невиконанням своїх зобов"язань у відповідача виникла перед позивачем заборгованість за послуги з утримання будинку і прибудинкової території за період з 01.05.2015 р. по 01.08.2017 р. у розмірі 7 718 грн. 46 коп. Оскільки правовідносини, які склалися між сторонами на підставі надання житлово-комунальних послуг, є грошовими зобов"язаннями, позивач також просить стягнути з відповідача 264 грн. 29 коп. трьох відсотків річних від простроченої суми. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Відповідач в судовому засіданні частково визнав позовні вимоги та не заперечував проти стягнення заборгованості у розмірі 6 887 грн. 04 коп. за період з 01.05.2015 р. по 01.01.2018 р. з урахуванням трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 206 грн. 61 коп. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, а також дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 903 ЦК України). Відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг регулюється Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно з ст. 1 вказаного Закону житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Також, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено суб'єктний склад відносин з надання житлово-комунальних відносин. Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відповідно до ст. 1 Закону виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору Частиною 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Як вбачається з матеріалів справи, багатоквартирний житловий будинок [ADDRESS], знаходиться на балансі та обслуговуванні у КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва". Квартира [ADDRESS] у будинку [ADDRESS] належить відповідачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 18 липня 1997 року Першою київською державною нотаріальною конторою. У вказаній квартирі зареєстровані [PERSON], який є власником особового рахунку, та його неповнолітні діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою № 3931 від 22 вересня 2017 року. (а.с. 8) Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачений обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг. Цей обов'язок відповідає зустрічному обов'язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 вказаного Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Форма та зміст типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій». З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст. ст. 19-21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 убачається, що умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору. Відповідно, перелік комунальних послуг, що надаються виконавцями визначається згідно з типового переліку, якщо додаткові послуги не визначені укладеними із споживачами договорами. Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно розрахунку, наданого позивачем, заборгованість відповідача за період з 01.05.2015 р. по 01.08.2017 р. складає 7 718 грн. 46 коп. (а.с. 8) На спростування доводів позивача відповідач надав розрахунок, згідно якого заборгованість за період з 01.05.2015 р. по 01.08.2017 р. становить 6 763 грн. 55 коп. При цьому, [PERSON] посилається на те, що по житловому будинку [ADDRESS] нарахування вартості послуг з утримання будинку і прибудинкової території у розмірі 3,61 грн. за 1 кв.метр. Тариф за 1 кв.м загальної площі квартири за місяць, затверджено розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 30.04.2015 р. № 442, зареєстровано в ГТУЮ у м. Києві 22.05.2015 р. за № 57/1168. Проте, в розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги, наданого до позовної заяви КП "Керуюча компанія", зазначено, що на 01.06.2017 р. нараховано 234,42 грн. (тариф - 3,28 грн. за 1 кв.м), а вже з 01.07.2017 р. по 01.08.2017 р. нараховано по 515 грн. 52 коп. (тариф 7,21 грн. 1 кв.м), що не відповідає діючому тарифу, зазначеному позивачем у позовній заяві. Також у складових тарифу за 1 кв.м загальної площі квартири за місяць, затверджено розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 30.04.2015 р. № 442 на сторінці 47 позиція № 700 у графах 5-22 зазначена вартість наданих послуг та у підсумку вона становить 3,01 грн. 1 кв.м (в графі 25 вона помилково обрахована 3,28 грн. 1 кв.м). таким чином загальна вартість наданих послуг по квартирі повинна становити 215,22 грн. Постановою Вищого адміністративного суду України від 10.03.2016 р. № К/800/3727/16 (справа № 2-а/7498/12/2670) ухвалено рішення, яким визнано нечинним розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 03.02.2011 р. № 140 "Про впорядкування нарахування та сплату житлово-комунальних послуг до 20-го числа місяця. Представником КП «Керуюча компанія» не надано суду будь-яких переконливих доказів, які б свідчили про здійснений перерахунок заборгованості відповідача у зв'язку із визнанням невідповідними законодавству, нечиними з моменту прийняття вказаних розпоряджень Київської міської держадміністрації про збільшення розміру тарифів на житлово-комунальні послуги для населення. Таким чином, необхідно стягнути з [PERSON] на користь КП "Керуюча компанія" 6 763 грн. 55 коп. заборгованості за вказаний період. Також підлягають задоволенню позовні вимоги КП "Керуюча компанія" про стягнення трьох відсотків річних, оскільки правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, в якому, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. На підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: partial