Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що [INFO] року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема на житловий будинок - "А-1", загальною площею 90,6 м2, житловою площею 47,4 м2 із господарськими будівлями та спорудами, сарай - Б, колодязь - "К2" та огорожа - "N", що знаходяться за адресою: Київська область, Броварський район, [ADDRESS] За життя 01 грудня 1989 року батько [PERSON] на випадок своєї смерті склав заповітне розпорядження, згідно з яким усе своє майно заповідав своїм дітям: їй, [PERSON], та її братові [PERSON] Спадкоємцями за заповітом до майна померлого [INFO] року [PERSON] є вона, його дочка [PERSON] (позивач) і син померлого [PERSON] (третя особа). У встановленому законом порядку вона звернулася до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], на підставі чого була відкрита спадкова справа. Інший спадкоємець за заповітом, її брат [PERSON] від прийняття належної йому частки у спадщині за заповітом після смерті батька [PERSON] відмовився на її (позивача) користь, про подав нотаріальній конторі відповідну заяву. При оформленні спадкових прав нотаріальною конторою їй були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належні батькові [PERSON] земельні ділянки. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний вище спірний спадковий житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами нотаріус їй відмовив, оскільки з'ясувалося, що за життя спадкодавець [PERSON] правовстановлюючі документи на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами не оформив. Рекомендовано звернутися до суду. Факт належності її померлому батькові [PERSON] спірного спадкового житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами підтверджується довідкою виконавчого комітету Русанівської сільської ради Броварського району Київської області від 12 березня 2014 року № 150, технічним паспортом на цей житловий будинок. Просила визнати за нею право власності на житловий будинок - "А-1", загальною площею 90,6 м2, житловою площею 47,4 м2 із господарськими будівлями та спорудами: сарай - "Б", колодязь - "К2" та огорожа - "N", що знаходяться за адресою: Київська область, Броварський район, [ADDRESS] Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення аналогічні викладеному вище, просила суд задовольнити позов. Відповідач Русанівська сільська рада Броварського району Київської області у суд не з'явилася, направила до суду заяву, у якій зазначає, що проти позову не заперечує, просить розглянути справу без участі їхнього представника. Третя особа: [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій зазначає, що позов підтримує, просить суд задовольнити його. Роз'яснивши позивачу наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. За змістом ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] його дружина [PERSON] померла [INFO] року. Із заповіту від 01 грудня 1989 року, посвідченого секретарем виконкому Русанівської сільської ради Броварського району Київської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 56, видно, що [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що належатиме йому і на що за законом він матиме право, заповідав у рівних частках своїм дітям: дочці [PERSON] та синові [PERSON]. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2013 року у цивільній справі № 361/1176/13-ц, яке набрало законної сили, встановлено юридичний факт постійного проживання позивача [PERSON], [INFO], у житловому будинку [ADDRESS] Броварського району Київської області разом із батьками: [PERSON] і [PERSON], починаючи з 1993 року і до дня їх смерті. Із спадкової справи № 286/2013 до майна померлого [INFO] року [PERSON] видно, що 10 квітня 2013 року до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька звернулася позивач [PERSON] Інший спадкоємець за заповітом син померлого [PERSON] подав 28 лютого 2014 року даній нотаріальній конторі заяву про відмову від прийняття належної йому частки спадкового майна за заповітом на користь іншого спадкоємця за заповітом його сестри [PERSON] За змістом положень ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У ч. 1 ст. 1241 ЦК України встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За змістом ч. 1 ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Суд встановив, що померлому [INFO] року [PERSON] на момент смерті належав житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, які розташовані у [ADDRESS] що підтверджується довідками виконкому Русанівської сільської ради Броварського району Київської області № 150 від 12 березня 2014 року, №№ 284, 285, 286 від 07 травня 2014 року, відповідно до яких згідно із записами у погосподарських книгах за період 1996-2010 років [PERSON] значився головою домогосподарства за вказаною адресою. Був зареєстрованим і проживав у зазначеному житловому будинку до дня смерті. Згідно із технічним паспортом на житловий будинок за адресою: село Русанів Броварського району Київської області, вулиця Гагаріна, 18, власником у якому значиться [PERSON], знаходяться: житловий будинок, позначений на плані "А-1", загальною площею 90,6 м2, житловою площею 47,4 м2 і господарські будівлі та споруди: сарай - "Б", колодязь - "К2" та огорожа - "N". Із свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11 березня 2014 року вбачається, що позивач [PERSON] після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року, успадкувала 5/6 часток земельної ділянки площею 0,25 га за місцем знаходження спірного спадкового житлового будинку. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 березня 2014 року видно, що позивач [PERSON] після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року, успадкувала 1/6 частку зазначеної земельної ділянки площею 0,25 га, що належала останній на підставі ст. 1241 ЦК України як дружині померлого [INFO] року чоловіка [PERSON]. За змістом положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року, та матері [PERSON], померлої [INFO] року, прийняла спадщину після їх смерті, проживала із ними до дня смерті у спірному спадковому житловому будинку у [ADDRESS] суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved