Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

ПАТ КБ ПриватБанк звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача 27810,54 дол США заборгованості по отриманому згідно укладеного сторонами кредитно-заставного договору від 26.08.2008 року № ZRZ0А800000544, згідно якого відповідач отримав у банку кредит у розмірі 10797,84 дол США зі сплатою 16,92 відсотків річних з кінцевим терміном повернення кредиту до 23.08.2013 року, мотивуючи свої вимоги тим, що позичальник не виконав взяті на себе зобовязання, заборгувавши банку вказану вище суму, включаючи нараховані проценти та пеню. У судове засідання сторони не з"явилися, в зв"язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти Ст. 526 ЦК України зазначає, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно зі ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно з ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст.1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до п. 7.1 укладеного сторонами 26.08.2008 року кредитно-заставного договору № ZRZ0А800000544 відповідач отримав кредит у розмірі 10797,84 дол США зі сплатою 16,92 відсотків на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та 0,14 відсотка від суми виданого кредиту щомісячної сплати з кінцевим терміном повернення кредиту до 06.11.2027 року з щомісячним погашенням частини суми кредиту зі сплатою відсотків згідно графіку розрахунків, але останній в порушення взятих на себе зобовязань не виконував їх належним чином, в зв"язку з чим банком станом на 26.12.2014 року нарахована заборгованість у розмірі 34421,15 дол США, в т.ч. 6718,10 дол США за тілом кредиту, 3447,02 дол США за відсотками, 3045,13 дол США за комісією, а також позичальнику нарахована пеня в розмірі 21210,90 дол США та штрафи в розмірі 1339,42 дол США за невиконання своїх зобов"язань відповідно до п.п. 13.2, 13.9 укладеного сторонами правочину, що підтверджується наявним у матеріалах справи розрахунком, який узгоджується з умовами укладеного правочину (при цьому суд стягує штраф у розмірі 250 грн. та 1323,56 дол США, виходячи з того, що фіксована частина штрафних санкцій виражена згідно п. 13.9 договору у гривні). При цьому суд враховує ту обставину, що, сторонами договору у додатковій угоді № 1 від 25.04.2014 року сума заборгованості була зменшена на 657,87 дол США із зміною умов раніше укладеного основного правочину, в т.ч. зменшенням розміру пені, а також враховує рішення Чуднівського райсуду від 05.12.2011 року, згідно якого з відповідача була стягнута заборгованість по вказаному кредиту в розмірі 7950,03 дол США, що відображено і у самій позовній заяві при визначення суми заборгованості станом на 26.12.2014 року. Згідно ст. 551 ч. 3 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності обставин, які мають істотне значення. Зі змісту наведеної норми закону слідує, що розмір неустойки може бути зменшений за наявності одночасно не менше двох обставин. Так, він має значно перевищувати розмір збитків та мають існувати інші обставини, які мають істотне значення. Водночас, відповідач ухиляється від явки у судове засідання, не вказуючи обставини, які мають істотне значення для можливого вирішення питання про зменшення розміру неустойки, а тому суд не має підстав для застосування ст. 551 ч. 3 ЦК України. Таким чином, в звязку з невиконанням позичальником взятих на себе договірних зобовязань він відповідно до вимог укладеного правочину зобовязаний достроково повернути суму кредиту, а тому з нього слід стягнути відповідно до положень ст.ст. 533 ч. 3,611,624,1048-1050 ЦК України заборгованість в розмірі 27794,68 дол США та 250 грн. При цьому суд враховує положення п. 12 постанови Пленуму ВСС України від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин ", згідно якого у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. З огляду на задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути 3654 грн. у порядку погашення понесених останнім по справі судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved