Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

В лютому 2016 року ПАТ «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 398 391 грн. 70 коп. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 07.12.2009 року Дарницьким районним судом м.Києва за позовом ПАТ "Універсал Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості було ухвалено рішення, яким позов було задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором №06/1983к-07 від 22.03.2007 року в сумі 442 657 грн. 45 коп. Рішення суду набрало законної сили 18.12.2009 року. Оскільки на даний час вказане рішення суду не виконано у повному обсязі, позивач просить суд стягнути на свою користь з відповідача інфляцію, яка утворилась за період з лютого 2013 року по лютий 2016 року, у сумі 358 552 грн. 53 коп. та 3% річних у сумі 39 839 грн. 17 коп. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити,. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність або про відкладання розгляду справи до суду не надходило. Водночас у судовому засіданні 28.04.2016 року представником відповідача подано до суду письмові заперечення проти позову, в яких відповідач заперечував проти задоволення позову у повному обсязі. Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що між ВАТ «Банк Універсальний» та [PERSON] 22.03.2007 року було укладено кредитний договір №06/1983к-07, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 50 000,00 доларів США, а відповідач у свою чергу зобов"язувався погасити кредит до 21.03.2012 року та сплатити за його користування проценти у розмірі 14,00% річних. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк виконав умови згаданого кредитного договору та надав відповідачу у кредитзазначені грошові кошти. ПАТ «Універсал Банк» є правонаступником усіх прав та обов'язків ВАТ «Банк Універсальний», який у відповідності до рішення Загальних зборів акціонерів ВАТ «Банк Універсальний» (протокол №4-2007 від 27.08.2007 року) було перейменовано на ВАТ «Універсал Банк», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТ «Універсал Банк», згідно з протоколом №2-2009 від 22.06.2009 року. Оскільуки відповідач [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконує, у зв'язку з чим заборгував позивачу суму коштів у розмірі 442 657 грн. 45 коп. Заочним рішенням Дарницького районного суду м.Києва 07.12.2009 року задоволено позов ПАТ "Універсал Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості та стягнуто з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором №06/1983к-07 від 22.03.2007 року в сумі 442 657 грн. 45 коп. Рішення суду набрало законної сили 18.12.2009 року. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 07.06.2016 року, головним державним виконавцем Дарницького РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві, виконавчий документ, виданий на виконання вказаного рішення суду, направлено за місцем отримання доходу боржника, а саме: Прокуратури м.Києва. Приписами статті 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом, що встановлено ст. 625 ЦК України. Оскільки рішення Дарницького районного суду м.Києва від 07.12.2009 року залишається не виконаним, , у відповідності до ст.625 ЦК України боржник зобов"язаний відшкодувати кредитору інфляційні втрати. Після ухвалення рішення від 07.12.2009 року, починаючи з лютого 2013 року по лютий 2016 року та до моменту звернення позивача до суду із вказаним позовом, індекс інфляції складає 1,81, а відтак інфляційне збільшення суми боргу складає 358 552,53 грн. (442657,45 (залишок суми стягнення за рішенням суду) х 1,81 (інднкс інфляції) - 442657,45 = 358552,53). Також, підлягає стягненню з відповідача заборгованістю у вигляді 3% річних від простроченої суми. Кількість днів прострочення за період з 16.02.2013 року по 16.02.2016 року становить 1095 днів.Сума вираховується наступним чином: (442657,45 грн. (сума боргу) х 3 х 1095 (кількість днів прострочення) : 365 : 100 = 39839,17 грн). Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зважаючи на викладене,

Outcome: approved