Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

27 лютого 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу з відповідача в сумі 38338 доларів США, в гривневому еквіваленті за курсом Національного Банку України станом на день винесення рішення та судові витрати. В обґрунтування позову зазначив, що 29.10.2014 року та 04.11.2014 року позичила кошти відповідачу в сумі 38700,00 доларів США, проте повернула кошти частково в розмірі 280 Євро, тому позивач просив стягнути суму боргу. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та наполягав на його задоволенні. Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову та пояснив суду, що вказані розписки відповідач писала, оскільки отримала від [PERSON] кошти, які остання була їй винна, а вимогу про повернення коштів не отримувала, тому відсутні підстави для стягнення вказаних коштів. Заслухавши пояснення представників, дослідивши матеріали справи та допитавши свідка [PERSON] суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] 29 жовтня 2014 року взяла від [PERSON] 25800,00 доларів США, про що склала розписку (а.с. 47). 04.11.2014 року [PERSON] взяла 12900,00 доларів США у [PERSON], про що склала боргову розписку в присутності свідка [PERSON] (а.с. 48). та зобов"язувався повернути вказані кошти до 01 лютого 2013 року. Крім того, 04.11.2014 року [PERSON] по двум розпискам на суму 38700,00 доларів США зазначила, що кошти знаходяться у неї та зобов"язувалася повернути 30000 Євро (а.с. 46). 30 грудня 2014 року відповідач повернула кошти частково в розмірі 280 Євро, які передала [PERSON] через свідка [PERSON] В судовому засіданні допитана свідок [PERSON] показала суду, що познайомила [PERSON] з [PERSON] та остання позичила кошти в борг, про що [PERSON] особисто складала розписки. Свідок була присутня при складанні [PERSON] двох розписок 04.11.2014 року, під час передачі коштів вона вийшла з машини, оскільки це вважала особистим, проте [PERSON] не заперечувала, що позичила кошти в борг у [PERSON] та зобов"язувалася повернути кошти на протязі двох неділь після складання розписок 04.11.2014 року. Кошти в зазначений строк не повернула, в зв"язку з чим їй неодноразово телефонувала [PERSON] та просила посприяти в поверненні коштів [PERSON] 30.12.2014 року [PERSON] передала 280 євро боргу, які потім свідок передала [PERSON] Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона ( позикодавець ) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно вимог ч. 1 ст. 1049 УК України, позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самі кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцеві) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред"явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред"явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. 12.02.2015 року [PERSON] надсилала письмову вимогу [PERSON] про повернення коштів на підставі розписок від 29 жовтня та 04 листопада 2014 року (а.с. 12). Оскільки відповідач не повернув позивачу кошти, тому суд вважає, що стягненню з відповідача підлягає сума в розмірі 38338,80 доларів США, що за курсом НБУ становить 901345 грн 19 коп. на користь позивача. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 3654 грн. 00 коп.

Outcome: approved