Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

Заявник [PERSON] 03 січня 2019 року звернулась до Полтавського районного суду Полтавської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В своїй позовній заяві просила, встановити їй [PERSON], [INFO] належність заповіта [PERSON] на користь [PERSON] за номером 5086 від 04.08.2004 року, зареєстрований приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Москівцем В.А. В своїй заяві посилалась на те, що у заповіті її чоловіка, [PERSON], не вірно зазначене її прізвище "[PERSON]" замість "[PERSON]", оскільки вона після укладення шлюбу залишила своє дівоче прізвище "[PERSON]", що підтверджується копією паспорта та свідоцтва про одруження, доданих до заяви. Помилкове зазначення її прізвища "[PERSON]" замість вірного «[PERSON]» у заповіті, унеможливлює здійснення права спадкування за заповітом та перешкоджає прийняттю спадщини. В судове засідання заявник не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги заяви підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. В судове засідання приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу, Москівець В.А. не з`явився, надав до суду відзив на заяву, в якому прохав здійснювати розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Розглянувши подані заяви, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку . Судом встановлено, що 22 липня 2000 року між [PERSON], та [PERSON] був укладений шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Полтавської міської ради, про що в книзі реєстрації актів про одруження 22.07.2000 року було зроблено запис №610. Після реєстрації шлюбу позивач залишила своє прізвище "[PERSON]" (а.с.8). 6 листопада 2018 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області 7 листопада 2018 року. (а.с.9). За час свого життя [PERSON] залишив заповіт, посвідчений 04 серпня 2004 року приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Москівцем В.А., в якому вказав, що все належне йому майно, яке буде йому належати на день смерті , де б воно не було та з чого б воно не складалося, заповідає [PERSON] (а.с. 3). Після смерті спадкодавця заявник звернулась до нотаріуса, де була виявлена невідповідність в написанні її прізвища в заповіті. Прізвище у заповіті зазначене, як «[PERSON]», що не співпадає з прізвищем, яке вказане у паспорті «[PERSON]». Помилкове зазначення її прізвища «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]» у заповіті, унеможливлює здійснення права спадкування за заповітом та перешкоджає прийняттю спадщини. 24.01.2019 року судом було зроблено запит до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації головного територіального управління юстиції у Полтавській області. 25.01.2019 року надійшла відповідь з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації головного територіального управління юстиції у Полтавській області відповідно до якої вказано, що за даними Державного реєстру акців цивільного стану громадян актових записів про шлюб [PERSON] укладав шлюб двічі : - перший раз з громадянкою [PERSON] (до реєстрації шлюбу - [PERSON]), надалі шлюб було розірвано; - другий раз з громадянкою [PERSON] (до реєстрації шлюбу - [PERSON]). Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд має виходити з того, що відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Факт належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення, і дозволить їй використувати своє право, як власника, на розпорядження належним майном, та повністю підтверджується наступними доказами: паспортом громадянина України серії [NUMBER], виданим Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 21 травня 1997 року та довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера (копія додається), у якому мої прізвище, ім'я та по батькові вказано «[PERSON]»,свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (копія додається), виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Полтавської міської ради від 22 липня 2000 року, у якому мої прізвище, ім'я та по батькові вказано «[PERSON]», довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера ДПА в Октябрському районі м.Полтави (копія додається), в якій мої прізвище, ім'я та по батькові вказано «[PERSON]», відповіддю з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 25.01.2019 року. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 р. № 5, судом встановлюються факти, які породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Ураховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Outcome: approved