Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до Лохвицької міської ради Миргородського району, про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Позов мотивовано тим, що [INFO] померла мати позивачів по справі - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 29.08.2018 року, актовий запис № 24.Від імені спадкодавця було складено заповіт на все майно на ім"я [PERSON] , який був посвідчений 23.04.2013 року секретарем Гирявоісковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області за реєстровим № 20. Позивачі належним чином прийняли спадщину, подавши до Другої лохвицької державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини: [PERSON] як спадкоємець за заповітом, [PERSON] як спадкоємець, який має право на обов"язкову частку в спадщині, відповідно до ст. 1241 ЦК України. Спадкова справа заведена за № 147/2018. До складу спадкового майна входить земельна ділянка площею 5,38 га, що знаходиться на території Лохвицької міської ради (колишньої Гирявоісковецької сільської ради) Миргородського (колишнього Лохвицького) району Полтавської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки: 5322682400:00:008:0087, яка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ПЛ № 050461, виданого Гирявоісковецькою сільською радою Лохвицького району Полтавської області 02.12.1999 року за № 520. У серпні 2021 року позивачі звернулися до нотаріальної контори з метою отримання Свідоцтв про право на спадщину: за заповітом [PERSON] на 3/4 частки земельної ділянки та за законом [PERSON] на 1/4 частку земельної ділянки, але державним нотаріусом Другої лохвицької державної нотаріальної контори було відмовлено позивачам у видачі Свідоцтв про право на спадщину, так як не встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи викладене, позивачі просять суд встановити факт, що [PERSON] є сином [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати за позивачами право власності на земельну ділянку після померлої матері: за заповітом за [PERSON] на 3/4 частки земельної ділянки та за законом за [PERSON] на 1/4 частку земельної ділянки. В судове засідання позивачі не з"явилися, подали заяви про підтримання позовних вимог, справу просять розглядати без їх участі. Представник відповідача на розгляд справи не з"явився, надавши до суду клопотання про розгляд справи без участі представника, проти позову не заперечують. Третя особа на розгляд справи не з"явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечує. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачів по справі - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 29.08.2018 року, актовий запис № 24.Від імені спадкодавця було складено заповіт на все майно на ім"я [PERSON] , який був посвідчений 23.04.2013 року секретарем Гирявоісковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області за реєстровим № 20. Позивачі належним чином прийняли спадщину, подавши до Другої лохвицької державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини: [PERSON] як спадкоємець за заповітом, [PERSON] як спадкоємець, який має право на обов"язкову частку в спадщині, відповідно до ст. 1241 ЦК України. Спадкова справа заведена за № 147/2018. До складу спадкового майна входить земельна ділянка площею 5,38 га, що знаходиться на території Лохвицької міської ради (колишньої Гирявоісковецької сільської ради) Миргородського (колишнього Лохвицького) району Полтавської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки: 5322682400:00:008:0087, яка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ПЛ № 050461, виданого Гирявоісковецькою сільською радою Лохвицького району Полтавської області 02.12.1999 року за № 520. У серпні 2021 року позивачі звернулися до нотаріальної контори з метою отримання Свідоцтв про право на спадщину: за заповітом [PERSON] на 3/4 частки земельної ділянки та за законом [PERSON] на 1/4 частку земельної ділянки, але державним нотаріусом Другої лохвицької державної нотаріальної контори було відмовлено позивачам у видачі Свідоцтв про право на спадщину, так як не встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] . Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт. Відповідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту родинних відносин необхідно [PERSON] для оформлення спадкових прав після померлої [PERSON] . Як встановлено судом, при видачі Свідоцтва про народження [PERSON] було допущено помилку при написанні прізвища як у [PERSON] , так і батьків [PERSON] -батько, [PERSON] -мати. В Свідоцтві про народження [PERSON] прізвища батьків вказані вірно - [PERSON] . Крім того, факт родинних відносин підтверджується Випискою з погосподарської книги № 9 за 1953-1955 роки виконавчого комітету Лохвицької міської ради (Гирявоісковецький старостинський округ). На запит суду, нотаріус Другої лохвицької державної нотаріальної контори надала інформаційну довідку зі СР (заповіти/спадкові договори), інформаційну довідку зі СР (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), відповідно до якої після смерті [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа № 147/2018. Від імені спадкодавця секретарем Виконавчого комітету Гирявоісковецької сільської ради Лохвицького району 23.04.2013 року за реєстровим № 20 посвідчено заповіт, яким [PERSON] усе належне їй на день смерті майно заповіла [PERSON] . За приписами п.п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» №7 відповідно до статті 1225 ЦК ( 435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року передбачено, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Згідно ст. 2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). З огляду на вказані норми чинного законодавства суд вважає, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню, так як не порушують чиї-небуть права чи інтереси.

Outcome: approved