Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

Орган опіки та піклування Чорнобаївської районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON] про позбавлення їх матері - відповідача [PERSON] батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей. Свої вимоги мотивують тим, що відповідач систематично не виконує свої батьківські обов»язки, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, не працює, зникає з дому на кілька днів, залишаючи дітей без нагляду. Відповідач вже позбавлена батьківських прав щодо інших дітей. В подальшому позивач збільшив позовні вимоги та просили також позбавити батьківських прав батька дітей - [PERSON] та стягнення з нього аліментів. В судовому засіданні представники органу опіки та піклування Чорнобаївської районної державної адміністрації [PERSON] та [PERSON] позов підтримали, надавши аналогічні обґрунтування щодо позовних вимог. Вказували на те, що [PERSON] вже позбавлена батьківських прав щодо чотирьох інших дітей. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог щодо позбавлення її батьківських прав заперечувала, вказувала на те, що на даний час вона свою поведінку змінила, про дітей піклується. Готує їсти, купує одяг, працює, хоча й неофіційно. Спиртні напої вживала коли до її чоловіка приходили в гості друзі, але не часто. Діти при цьому не присутні, вони граються в своїй кімнаті. З 07.04.2017 до них взагалі ніхто не приходить. В державному закладі дітям краще не буде. Щодо позбавлення батьківських прав батька дітей - покладалась на розсуд суду, проте вказувала, що допомоги дітям не надавав, їх життям не цікавився. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги щодо позбавлення його батьківських прав визнав частково. Пояснив, що не вважає себе батьком [PERSON] та [PERSON], а тому не заперечує проти позовних вимог щодо позбавлення його батьківських прав відносно цих дітей. Його записали батьком дітей за його заявою, проте в той час зловживав алкогольними напоями і не розумів значення своїх дій. Щодо доньки [PERSON], хотів би забрати дівчинку до себе на постійне місце проживання. Вказував, що в нього є необхідні умови для проживання дитини, зможе її забезпечити матеріально. Третя особа Староковрайська сільська рада Чорнобаївського району в судове засідання представника не направила. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що вона працює фахівцем із соціальної роботи, з серпня 2016 року здійснювала соціальний супровід сім»ї [PERSON] Спочатку відповідач намагалась змінитися, дослухалась порад, готувала дітям їсти, слідкувала за тим, щоб діти відвідували школу. Але з початком отримання державної допомоги (з грудня 2016 року) ситуація погіршилась. [PERSON] перестала дослухатись порад і реагувати на зауваження, ситуація вийшла з-під контролю. В квартирі почали збиратися компанії, чоловік [PERSON] [PERSON] та вона особисто зі своїми знайомими вживали алкогольні напої за кошти, які держава виділяла на утримання дітей. [PERSON] в стані алкогольного сп»яніння поведінку свою не контролює. Був випадок, коли [PERSON] покинула дітей на три доби. Почали дзвонити зі школи і скаржитися, що діти не забезпечуються всім необхідним для навчання. З 07.04.2017 року соціальний супровід сім»ї припинено внаслідок конфліктної ситуації та агресивної поведінки [PERSON] Не може сказати, що [PERSON] дуже погана мати, але старається вона лише коли твереза. Коли має гроші, обов»язково витратить їх на алкогольні напої, і забуває про дітей. Батько дітей [PERSON] кілька разів надавав гроші на придбання одягу для доньки [PERSON]. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона працює старшим інспектором превенції Чорнобаївського відділення поліції. З сім»єю [PERSON] знайома з 2014 року. Відповідач часто змінювала місце проживання, веде аморальний спосіб життя, неодноразово інспекторами поліції складались протоколи про притягнення до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов»язків. Після того, як відповідач почала проживати з [PERSON], дана сім»я ще частіше почала потрапляти в поле зору працівників поліції. [PERSON] та її чоловік [PERSON] вживають алкоголь, постійні сварки. Є загроза життю та здоров»ю дітей. Суд, вислухавши учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачі по справі [PERSON] (після одруження 20.12.2016 року змінила прізвище на «[PERSON]», а.с. 35), [PERSON] є батьками малолітніх [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження та витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с.17-19, 58-63). Заперечення відповідача [PERSON] в цій частині, що він не є батьком [PERSON] та [PERSON], судом до уваги не приймаються, оскільки доказів на спростування зазначеного суду не надано, вимог щодо виключення з актових записів про народження дітей відомостей про батька відповідачем не заявлялось. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS], але проживає разом з дітьми та чоловіком за місцем реєстрації останнього в [ADDRESS]. За місцем проживання [PERSON] характеризується негативно, періодично зловживає спиртними напоями зі знайомими, які мають погану репутацію. Не вистачає наполегливості перед труднощами, не вміє вирішувати проблеми самостійно, постійно потребує підтримки й допомоги. Відсутні навчики планування сімейного бюджету, відсутній досвід виховання дітей. Бракує вихованості, культури спілкування як з членами сім»ї, так із оточуючими (характеристика видана Чорнобаївською селищною радою № 1931 від 31.05.2017, а.с. 70). Як вбачається з матеріалів справи та пояснень учасників процесу, певний час діти навчались у Комунальному закладі «Корсунь-Шевченківська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів Черкаської обласної ради». При цьому, відповідач [PERSON] навчанням дітей не цікавилась, матеріально їх не забезпечувала, додому на канікули забирала після багатьох нагадувань. Привозила на навчання з запізненням, брудних, без шкільного приладдя (листи навчального закладу від 02.02.2016 та 06.03.2016, а.с. 6, 7). З вересня 2016 року діти навчаються в Чорнобаївській загальноосвітній школі № 1. Як вбачається з подання директора школи № 177 від 15.11.2016 (а.с. 11) дирекція школи повідомляла виконком Чорнобаївської селищної ради про те, що діти [PERSON], [PERSON], [PERSON] опинилися в складних життєвих обставинах, проживають в квартирі без опалення, відсутні необхідні меблі, матеріально не забезпечені, оскільки мати ніде не працює, зловживає алкогольними напоями. Поведінка дітей незадовільна, контакту зі школою мати не підтримує. Просили вирішити питання щодо вилучення дітей із сім»ї. Судом також встановлено, що з серпня 2016 року сім»я [PERSON] перебувала під соціальним супроводом. Проте позитивних результатів зазначені заходи не дали, 07.04.2017 року соціальний супровід припинено у зв»язку з порушенням плану-угоди та загрози життю і здоров»ю фахівця із соціальної роботи (а.с. 51). В позові наявні посилання на те, що в провадженні слідчого відділу Чорнобаївського відділення поліції перебувало кримінальне провадження по факту зникнення [PERSON] 14.12.2016 та залишення трьох малолітніх дітей без нагляду. Разом з тим, з»ясовано, що за дане правопорушення [PERSON] було притягнуто не до кримінальної, а до адміністративної відповідальності (постанова суду від 17.10.2016, а.с. 71). З пояснень учасників процесу та матеріалів справи вбачається, що [PERSON] позбавлена батьківських прав щодо чотирьох дітей, останнє рішення суду - від 04.07.2012 року щодо позбавлення батьківських прав відносно [PERSON], [INFO] (а.с. 73-75). Також [PERSON] неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення за неналежне виконання батьківських обов»язків, що підтверджується копіями постанов суду (а.с. 71, 72) та показаннями свідка [PERSON] Відповідач [PERSON] за місцем проживання характеризується задовільно, проживає в домоволодінні разом зі співмешканкою, працює, обробляє присадибну земельну ділянку. Участі у вихованні своїх дітей не приймає і не приймав (довідка-характеристика № 254 від 30.05.2017 року, а.с. 76). Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов"язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров"я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов"язані виховувати дитину, піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Невиконання та ухилення від покладених на батьків обов"язків щодо виховання дитини є підставою для позбавлення батьків батьківських прав як це передбачено ст.164 СК України. Згідно роз"яснень Пленуму Верховного Суду України у п.16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов"язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов"язками. Згідно висновків від 20.02.2017 року № 60/01/01-38 та від 26.05.2017 року № 200/01/01-38 орган опіки та піклування Чорнобаївської районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх трьох малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Вирішуючи спір про позбавлення батьківських прав, судом також прийнято до уваги наступні обставини: позбавлення батьківських прав - є крайнім заходом; характер винної поведінки відповідачів по відношенню до своїх дітей, що виражається у невиконанні батьківських обов"язків; їх особи, мету позивача при поданні даного позову. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розхвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до вимог ст.164 СК України, позбавлення батьківських прав є способом захисту прав і інтересів дитини. Суд вважає встановленими ті обставини, що відповідачі, будучи зобов'язаними за законом утримувати малолітніх дітей, тривалий час ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, свідомо нехтуючи ними, вихованням не займаються, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя. Враховуючи, що [PERSON], [PERSON] свідомо ухиляються від виконання батьківських обов"язків, не намагаються забезпечити достатній життєвий рівень дітей, не турбуються про їх стан здоров"я, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення відповідачів їх батьківських прав щодо всіх дітей. При цьому суд не приймає до уваги заперечення відповідача [PERSON] про те, що саме [PERSON] перешкоджала йому у спілкуванні з донькою [PERSON], оскільки доказів на підтвердження зазначеного суду не надано, як не надано і доказів на підтвердження спроб піклуватися про дитину (крім надання коштів на придбання одягу для дитини на вимогу соціального працівника, про що свідок [PERSON] зазначала в своїх показаннях). Проте зазначене не можна визнати за достатнє піклування про дитину, належне виконання батьківських обов»язків. Згідно ч. 3 ст 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. А відтак, з відповідачів на користь державного закладу або фізичної особи, якому будуть передані дітина утримання малолітніх дітей підлягають стягненню аліменти, з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 01 березня 2017 року,

Outcome: approved