Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Прокурор Березанського району Миколаївської області 29.07.2015 року звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив: -визнати незаконним та скасувати розпорядження Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області № 269 від 07 квітня 2006 року, -визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 07 квітня 2006 року, укладений Березанською районною державною адміністрацією Миколаївської області та ПП [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Березанського районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за № 531, -визнати недійсним державний акт серії ЯГ № 601499 від 26 квітня 2007 року на право власності [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 4820982200:09:000:0330; -визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Коблівської сільської ради № 39 від 11.05.2011 року в частині визнання права власності за [PERSON] на котеджі на 25 та 34 номери за адресою : просп.Курортний, 26А, с.Коблеве Березанського району Миколаївської області; -визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25.05.2011 року, яке підтверджує право власності на нерухоме майно котеджі на 25 та 34 номери за адресою : просп.Курортний, 26А, с.Коблеве Березанського району Миколаївської області; -визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 1293 від 19 липня 2011 року, укладений між [PERSON] та [PERSON]; -витребувати у [PERSON] на користь Коблівської сільської ради земельну ділянку кадастровий номер 4820982200:09:000:0330, площею 3.8425 га, вартістю 2384345.25 грн., розташовану в с.Коблеве Березанського району Миколаївської області. У обгрунтування своїх вимог прокурор посилався на те, що листом Державної інспекції сільського господарства в Миколаївській області від 25.06.2015 року прокуратуру повідомлено про можливі порушення вимог законодавства при наданні у приватну власність та використанні земельної ділянки, на якій розміщений парк-готель "Елізіум" у с.Коблеве. У ході вивчення питань, зазначених у вказаному листі, прокуратурою виявлено, що розпорядження Березанської районної адміністрації Миколаївської області № 269 від 07.04.2006 року, яким вирішено продати приватному підприємцю [PERSON] земельну ділянку для рекреаційного призначення під розміщення існуючої бази відпочинку площею 3.84 га за межами населеного пункту в межах території Коблівської сільської ради, прийняте з порушенням діючого на той час законодавства і порушує цивільні права та інтереси держави, оскільки Березанською районною державною адміністрацією не взято до уваги місцезнаходження вказаної земельної ділянки, яка розміщена у межах прибережної захисної смуги та відноситься до земель водного фонду, а тому не може передаватися у приватну власність; крім того, на зазначеній земельній ділянці було відсутнє нерухоме майно спальний корпус на 84 місця (незавершене будівництво), належний [PERSON] на підставі рішення господарського суду Миколаївської області від 02.08.2005 року у справі № 9\\269, дане нерухоме майно знаходиться на іншій земельній ділянці. На підставі вказаного розпорядження Березанською районною державною адміністрацією та [PERSON] укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки від 07 квітня 2006 року, яким, на думку прокурора порушено публічний порядок, так як вказаний правочин спрямований на незаконне відчуження державної власності, а тому його необхідно визнати недійсним. Крім того, у договорі купівлі-продажу земельної ділянки від 07 квітня 2006 року зазначено, що на вказаній земельній ділянці знаходиться нерухоме майно спальний корпус на 84 місця (незавершене будівництво), належне [PERSON] на підставі рішення господарського суду Миколаївської області від 02.08.2005 року у справі № 9\\269, тоді як зазначене нерухоме майно знаходилось на іншій земельній ділянці кадастровий номер 4820982200:09:000:0240, яка на підставі договору оренди земельної ділянки від 08.09.2004 року, укладеного між Березанською районною державною адміністрацією та [PERSON] перебувала в оренді останньої у складі земельної ділянки загальною площею 3.03 га, суміжній з земельною ділянкою кадастровий номер 4820982200:09:000:0330. У подальшому [PERSON] продала нерухоме майно спальний корпус на 84 місця (незавершене будівництво) - [PERSON] за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 19.07.2011 року № 1291, а земельну ділянку, належну їй на підставі договору купівлі-продажу від 07 квітня 2006 року, продала [PERSON] за договором купівлі-продажу від 05 грудня 2006 року, посвідченим за № 2518, та на підставі цього договору [PERSON] видано державний акт на право власності на спірну земельну ділянку серії ЯГ № 601499. Крім того, прокурор посилався на виявлені при перевірці даних, викладених у листі Державної інспекції сільського господарства в Миколаївській області від 25.06.2015 року, порушення, допущені при будівництві та оформленні права власності на об"єкти нерухомого майна, розташовані на спірній земельній ділянці, оскільки на момент прийняття рішення виконавчого комітету Коблівської сільської ради № 39 від 11.05.2011 року про визнання за [PERSON] права власності на котеджі на 25 та 34 номери, розташовані по проспекту Курортний, 26А в с.Коблеве Березанського району Миколаївської області, відповідачка [PERSON] не мала права власності або користування земельною ділянкою кадастровий номер 4820982200:09:000:0330, на якій розміщене це майно, документи дозвільного або декларативного характеру відповідачкою [PERSON] як замовником будівництва не реєструвалися, документ, що засвідчує відповідність закінченого будівництвом об"єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам, був відсутній. Зазначені котеджі [PERSON] продала [PERSON] за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу нерухомого майна № 1293 від 19.07.2011 року, на підставі якого Березанською філією ММБТІ 19 липня 2011 року за реєстраційним № 33744796 здійснено державну реєстрацію права власності [PERSON] на вказане нерухоме майно. У зв"язку з незаконністю рішень, на підставі яких видано документи про право власності державний акт на право власності на ім"я [PERSON] та свідоцтво про право власності на нерухоме майна від 25.05.2011 року, прокурор посилався на недійсність вказаних документів, та на відсутність у відповідачки [PERSON] передбаченого ст.658 ЦК права продажу нерухомого майна, яке належить лише власнику товару, у зв"язку з чим договір купівлі-продажу майна № 1293 від 19.07.2011 року підлягає визнанню недійсним. Ухвалою суду від 13 квітня 2016 року позовні вимоги про витребування земельної ділянки залишено без розгляду за заявою прокурора. У судовому засіданні прокурор заявлені позовні вимоги підтримав. Відповідачі у судове засідання не з"явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідачі [PERSON], Березанська районна державна адміністрація Миколаївської області та Коблівська сільська рада Березанського району Миколаївської області надали суду заяви про розгляд справи без їх участі та згоду з позовом. Відповідачкою [PERSON] та її представником [PERSON] надано суду заперечення проти позову, мотивовані необгрунтованістю, безпідставністю та неправомірністю заявлених вимог, а саме необхідністю розгляду позовних вимог про скасування розпорядження Березанської районної державної адміністрації від 07.04.2006 року № 269 у порядку адміністративного судочинства; відсутністю підстав для витребування прокурором земельної ділянки у [PERSON], так як зазначена позовна вимога може бути заявлена лише особою, яка вважає себе власником майна; належністю спірної земельної ділянки на час прийняття рішення виконкому Коблівської сільської ради 11.05.2011 року [PERSON], а не громаді Коблівської сільської ради; відсутністю у позовній заяві обгрунтування наявності порушених інтересів держави чи іншої особи, які стосуються нерухомого майна котеджів на 25 та 34 номери по просп.Курортному, 26А в с.Коблеве; передбачену практикою Європейського суду з прав людини неможливість позбавлення відповідачки права власності через незаконність дій Березанської РДА та виконкому Коблівської сільської ради; також надано суду заяву про застосування позовної давності, обгрунтовану тим, що Березанська районна державна адміністрація Миколаївської області на момент відчуження спірної земельної ділянки була уповноваженим представником держави щодо розпорядження землями державної власності на підставі ст.21 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", а тому перебіг строку позовної давності почався з моменту прийняття оскаржуваного розпорядження від 07.04.2006 року. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що розпорядженням Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області № 269 від 07 квітня 2006 року "Про продаж земельної ділянки для несільськогосподарського призначення" (а.с.17) вирішено продати приватному підприємцю [PERSON] земельну ділянку для рекреаційного призначення під розміщення існуючої бази відпочинку площею 3.84 га за межами населеного пункту в межах території Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області. На підставі вказаного розпорядження Березанською районною державною адміністрацією Миколаївської області та приватним підприємцем [PERSON] 07 квітня 2006 року укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки для рекреаційного призначення під розміщення бази відпочинку, кадастровий номер 4820982200:09:00:0330, площею 3.84 га в с.Коблеве Березанського району Миколаївської області по проспекту Курортний, 26А, за межами населеного пункту в межах території Коблевської сільської ради Березанського району Миколаївської області, на якій знаходиться нерухоме майно, спальний корпус на 84 місця (незакінчене будівництво), належне покупцеві на підставі рішення Господарського суду Миколаївської області від 02 серпня 2005 року справа № 9\\269 (а.с.23). Договір посвідчено приватним нотаріусом Березанського районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] 07.04.2006 року за № 531. Відповідно до зазначеного договору купівлі-продажу земельної ділянки ПП [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 838317 від 03 травня 2006 року. Межі земельної ділянки з кадастровим номером 4820982200:09:000:0330 знаходяться на відстані від 185 до 585 метрів від урізу води Чорного моря, що підтверджено повідомленням відділу Держземагентства України у Березанському районі Миколаївської області (а.с.19) та довідкою ПП "Південь Зем" з планом-схемою місця розташування земельної ділянки (а.с.201-202). Зазначене у договорі купівлі-продажу від 07 квітня 2006 року нерухоме майно спальний корпус на 84 місця (незакінчене будівництво) знаходилось на іншій земельній ділянці з кадастровим номером 4820982200:09:000:0240, яка є суміжною з земельною ділянкою з кадастровим номером 4820982200:09:000:0330, що була предметом спірного договору. Так, рішенням Господарського суду Миколаївської області від 02 серпня 2005 року у справі № 9\\269 за приватним підприємцем [PERSON] визнано право власності на нерухоме майно незавершене будівництво бази відпочинку спального корпусу на 84 місця у зоні відпочинку "Коблево" за межами с.Коблеве Березанського району Миколаївської області, зі ступенем готовності 35,2%, та зобов"язано Березанську районну державну адміністрацію Миколаївської області видати [PERSON] свідоцтво про право власності на вказаний об"єкт незавершеного будівництва (а.с.29). При цьому суд послався на те, що [PERSON] на підставі договору оренди, укладеного з Березанською РДА 08.09.2004 року, надана земельна ділянка площею 3.03 га в зоні відпочинку "Коблево" в межах Коблівської сільської ради Березанського району з метою комерційного використання для розміщення бази відпочинку. Відповідно до договору оренди земельної ділянки, укладеного Березанською районною державною адміністрацією Миколаївської області та [PERSON] 08 вересня 2004 року, посвідченого нотаріально за № 569 та зареєстрованого в Березанському районному секторі реєстрації Центру ДЗК 09.09.2004 року за № 76 (а.с.205-207), [PERSON] прийняла у строкове платне володіння та користування земельну ділянку рекреаційного призначення під розміщення бази відпочинку у межах Коблівської сільської ради за межами с.Коблеве, кадастровий номер 4820982200:09:000:0240, 4820982200:09:000:0241, площею відповідно 2.5615 га та 0.4685 га, загальною площею 3.03 га. Нерухоме майно, що знаходиться на земельних ділянках з кадастровими номерами 4820982200:09:000:0240, 4820982200:09:000:0241, 4820982200:09:000:0215, площею відповідно 2.5615 га, 0.4685 га та 0.42 га, за адресою : с.Коблеве Березанського району Миколаївської області, проспект Курортний, 26А, [PERSON] продала [PERSON] за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 19 липня 2011 року, посвідченого нотаріально за № 1291 (а.с.203-204). Земельні ділянки з кадастровими номерами 482098200:09:000:0241, 482098200:09:000:0330, 482098200:09:000:0240, 482098200:09:000:0215 є суміжними, їхні межі не перетинаються (а.с.22), що вбачається також і з схематичних матеріалів (а.с.26 на звороті, 28 на звороті, 202, 207). Відповідно до ст.116 ЗК України (в редакції, що діяла на час прийняття спірного розпорядження) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Пунктом 2 ч.1 ст.21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» (у редакції, що діяла на момент прийняття спірного розпорядження) до повноважень місцевих державних адміністрацій віднесено розпорядження землями державної власності відповідно до закону. Порядок продажу земельних ділянок державної чи комунальної власності врегульовано ст.ст.127, 128 ЗК України. Так, згідно зі ст.127 ЗК України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності громадянам та юридичним особам, які мають право на набуття земельних ділянок у власність, а також іноземним державам відповідно до цього Кодексу. Продаж земельних ділянок державної та комунальної власності громадянам та юридичним особам здійснюється на конкурентних засадах (аукціон, конкурс), крім викупу земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, що є власністю покупців цих ділянок (ч.2 ст.127 ЗК в редакції станом на момент прийняття спірного розпорядження). Відповідно до ч.2 ст.128 ЗК України (у редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного розпорядження), громадяни та юридичні особи, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради. У заяві зазначаються бажане місце розташування земельної ділянки, цільове призначення та її розмір. До заяви додається, зокрема, державний акт на право постійного користування землею або договір оренди землі. Особам, які подали заяви (клопотання) про придбання (купівлю) земельної ділянки, що не перебуває у їх користуванні, продаж цієї ділянки здійснюється не пізніше 30 днів після розроблення землевпорядною організацією проекту відведення земельної ділянки (ч.4 ст.128 ЗК). За положеннями ст.88 Водного кодексу України (у редакції, яка була чинною на час виникнення правовідносин)\~вздовж річок,\~\~морів і навколо озер,\~\~водосховищ та\~\~інших водойм з метою охорони поверхневих водних обєктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги. \~ \~ \~ \~ Уздовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюється прибережна захисна\~ смуга\~ шириною не менше двох кілометрів від урізу води. Таким чином, з урахуванням зазначених нормативних розмірів, є підстави вважати, що спірна земельна ділянка розташована в межах прибережної захисної смуги, що узгоджується із правовими висновками Верховного суду України. Так, відповідно до висновків Верховного Суду України, викладених, зокрема, у постанові від 10 червня 2015 року по справі № 6-162цс15, існування прибережних смуг визначеної ширини\~ передбачене нормами закону (стаття 60 ЗК України, стаття 88 ВК України), відтак відсутність проекту землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги не свідчить про відсутність самої прибережної захисної смуги, оскільки її розміри встановлені законом. Землі, зайняті прибережними захисними смугами, віднесено до земель водного фонду (ст.58 ЗК України). За змістом ст.59 ЗК України, землі прибережних захисних смуг перебувають виключно у державній та комунальній власності і можуть надаватися лише в користування та для спеціально визначених цілей. Отже, надання земель прибережної захисної смуги уздовж моря у приватну власність законодавством не передбачено, як не передбачено і продаж земельних ділянок на неконкурентних засадах особам, що не є власниками розташованого на них нерухомого майна. \~ \~ \~ \~ Таким чином, розпорядження Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області № 269 від 07 квітня 2006 року є таким, що суперечить законодавству та порушує цивільні права та інтереси держави. Відповідно до частини другої\~статті 19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. На підставі ч.3 ст.43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, Кабінетом Міністрів України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку. Тому зазначене розпорядження підлягає скасуванню. Відповідно до ч.6 ст.128 ЗК України, рішення Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації, сільської, селищної, міської ради про продаж земельної ділянки є підставою для укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки, який підлягає нотаріальному посвідченню. Документ про оплату є підставою для видачі державного акта на право власності на земельну ділянку та її державної реєстрації (ч.7 ст.128 ЗК України). Відповідно до ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Виходячи із зазначених норм та враховуючи, що розпорядження, на підставі якого Березанською районною державною адміністрацією Миколаївської області та ПП [PERSON] укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки від 07 квітня 2006 року, скасоване судом, зазначений договір підлягає визнанню недійсним. 05 грудня 2006 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Березанського районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] 05.12.2006 року за № 2518. За умовами вказаного договору [PERSON] продала, а [PERSON] купила земельну ділянку для рекреаційного призначення під розміщення бази відпочинку, кадастровий номер 4820982200:09:00:0330, площею 3.84 га в с.Коблеве Березанського району Миколаївської області по проспекту Курортний, 26А (а.с.26). На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05.12.2006 року на ім"я [PERSON] 26 квітня 2007 року видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №601499 (а.с.28). Згідно зі ст.126 ЗК України (у редакції, що діяла на момент видачі вказаного державного акта), право власності, користування земельною ділянкою і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Враховуючи, що розпорядження Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області № 269 від 07 квітня 2006 року "Про продаж земельної ділянки для несільськогосподарського призначення" видане з порушенням норм чинного законодавства, що потягло недійсність укладеного на його виконання правочину, державний акт на право власності на вказану земельну ділянку підлягає визнанню недійсним. 11 травня 2011 року виконавчим комітетом Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області прийнято рішення № 9 "Про визнання права власності на об"єкти нерухомого майна" (а.с.34), яким, зокрема, визнано право власності на котеджі на 25 та 34 номери в зоні відпочинку "Коблеве" с.Коблеве, проспект Курортний, 26А, за [PERSON] На підставі вказаного рішення [PERSON] отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області 25 травня 2011 року. 19 липня 2011 року за договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Березанського районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] за № 1293 (а.с.30-31), зі змінами, внесеними договором про внесення змін від 18 січня 2012 року (а.с.40), [PERSON] продала [PERSON] комплекс, котеджі на 25 та 34 номери в с.Коблеве Березанського району Миколаївської області по просп.Курортному, 26А, належні продавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області 25 травня 2011 року, які знаходяться на земельній ділянці кадастровий номер 4820982200:09:00:0330, площею 3.84 га, що належить покупцю на підставі державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ № 601499 від 26.04.2007 року. Того ж дня право власності [PERSON] на нерухоме майно комплекс, котеджі на 25 та 34 номери - зареєстроване у Березанській філії Миколаївського ММБТІ (а.с.33). Статтею 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до делегованих повноважень виконавчих органів селищних, сільських та міських рад віднесено, зокрема, облік відповідно до закону об'єктів нерухомого майна незалежно від форм власності. Відповідно до ст.40 вказаного Закону виконавчі органи селищних, сільських та міських рад, крім повноважень, передбачених цим Законом, здійснюють і інші надані їм законом повноваження. За Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 N 7/5 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 р. за N 157/6445 (п.п. "а" п.8.1., у редакції, що діяла на момент прийняття рішення № 9 від 11 травня 2011 року), оформлення права власності на нерухоме майно з видачею свідоцтва про право власності проводилося органами місцевого самоврядування, зокрема, фізичним та юридичним особам на новозбудовані, реконструйовані об'єкти нерухомого майна за наявності документа, що посвідчує право на земельну ділянку, та документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам. Судом встановлено, що на час прийняття виконавчим комітетом Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області рішення № 9 "Про визнання права власності на об"єкти нерухомого майна" від 11 травня 2011 року земельна ділянка кадастровий номер 4820982200:09:00:0330, на якій розміщені котеджі на 25 та 34 номери, не перебувала у власності чи користуванні [PERSON], що підтверджено як викладеними вище фактами, так і повідомленням відділу Держземагентства у Березанському районі Миколаївської області (а.с.21). Крім того, документ, що засвідчує відповідність закінченого будівництвом об"єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам, був відсутній, що вбачається з повідомлення Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області (а.с.199-200), відповідно до якого у базах даних Управління будь-яких зареєстрованих документів дозвільного та декларативного характеру у період з 01.01.2008 по теперішній час [PERSON] як замовник будівництва об"єкта по проспекту Курортний, 26А в с.Коблеве Березанського району Миколаївської області не зареєстрована, пошук у Єдиному реєстрі за реквізитом "Осадчук" результатів не дав. Таким чином, підстави для визнання права власності на котеджі на 25 та 34 номери за [PERSON] та видачі їй свідоцтва про право власності на зазначене майно у виконавчого комітету Коблівської сільської ради були відсутні, у зв"язку з чим рішення № 9 "Про визнання права власності на об"єкти нерухомого майна" від 11 травня 2011 року в частині визнання за [PERSON] права власності на вказане майно підлягає недійсним та скасуванню на підставі ч.10 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається фізичним та юридичним особам на новозбудовані, реконструйовані об"єкти нерухомого майна. Оскільки свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25 травня 2011 року, лише підтверджує право власності [PERSON] на котеджі на 25 та 34 номери та видане на підставі незаконного рішення органу місцевого самоврядування, воно підлягає визнанню недійсним. За змістом статей 203, 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 статті 203 цього Кодексу. Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст.658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Отже, договір купівлі-продажу від 19 липня 2011 року необхідно визнати недійсним. Частиною 1 ст.319 та частиною першою статті 321 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Як зазначив в правовій позиції Верховний Суд України у справі за №6-92ц13 від 18.09.2013р., створена Конвенцією система захисту покладає саме на національні органи влади обовязок визначальної оцінки щодо існування проблеми суспільного значення, яка виправдовує як заходи позбавлення права власності, так і необхідність запровадження заходів з усунення несправедливості. Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної особи, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі Трегубенко проти України від 2 листопада 2004 року категорично ствердив, що правильне застосування законодавства незаперечно становить суспільний інтерес (п.54 рішення). Таким чином, Верховний Суд дійшов висновку, що особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності мусить бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.\~ При ухваленні цього рішення суд враховує, що відповідачами [PERSON] та [PERSON] право власності набувалось внаслідок прийняття державними органами протизаконних рішень, тобто було порушено суспільний інтерес щодо правильного застосування законодавства, порядок позбавлення права власності на незаконно набуте майно передбачений законодавством, та вважає, що у даному випадку наявна справедлива рівновага між інтересами суспільства та правами власника. При цьому суд не бере до уваги посилання відповідачки [PERSON] на необхідність застосування положень рішення Європейського суду з прав людини у справі «Стреч проти Сполученого Королівства» від 24 червня 2003 року, згідно з якими допущені органами влади порушення при передачі майна у власність особи не можуть бути безумовною підставою для повернення цього майна державі, якщо вони не допущені внаслідок винної, протиправної поведінки самого набувача майна, а також на рішення у справі "Щокін проти України" від 14 жовтня 2010 року, зважаючи на те, що обставини зазначених справ значно відрізняються від обставин справи, що розглядається. Прокуратура Березанського району Миколаївської області повідомлена про наявність можливих порушень вимог земельного законодавства при наданні у власність земельних ділянок у с.Коблеве по просп.Курортному, 26А листом Державної інспекції сільського господарства в Миколаївській області від 25.06.2015 року (а.с.15), та у даній справі діє у інтересах держави як позивач, а тому наявні підстави вважати, що прокурор міг довідатися та довідався про порушення інтересів держави з вказаного листа, унаслідок чого суд не бере до уваги посилання відповідачки [PERSON] на пропуск позовної давності. На підставі ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved