Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивує тим, що малолітні діти є рідними онуками позивача. Відповідач є матір"ю двох малолітніх дітей: дочки [PERSON] та сина [PERSON], які проживають з позивачем та повністю перебувають на її утриманні. Відповідач ухиляється від здійснення батьківських обов"язків по вихованню дітей, життям дітей не цікавиться, не турбується про їх стан здоров"я, з дітьми не спілкується. З огляду на те, що [PERSON] тривалий час ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню щодо своїх малолітніх дітей, а тому позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON] та [PERSON], стягнути аліменти з відповідача на свою користь на утримання дітей та призначити її опікуном над малолітніми онуками. У судове засідання позивач не з"явилася, в поданій до суду заяві просила провести розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з"явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належно за зареєстрованим та фактичним місцем проживання. Представник Служби у справах дітей Чорнобаївської районної державної адміністрації в поданій до суду заяві просив провести розгляд справи за його відсутності, просив позов задоволити частково. Що стосується позовних вимог про встановлення опіки над дітьми вказав, що відповідне подання не можуть подати в зв"язку з відсутністю необхідних документів. Виходячи з приписів ст.ст. 43, 128, 223 ЦПК України суд ухвалив слухати справу за відсутності учасників процесу. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач по справі є матір'ю [PERSON] та бабою малолітніх [PERSON] та [PERSON] (копія свідоцтва про народження а.с. 8). З матеріалів справи вбачається, що відповідач по справі [PERSON] є матір"ю малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 9,10). В графі «Батько» значиться [PERSON] Разом з тим, з Витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актових записів про народження (а.с. 11-12, 13-14) вбачається, що інформація про батька занесена до свідоцтв про народження за заявою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (довідка Чорнобаївської селищної ради № 87 від 05.02.2018, а.с. 30). Діти проживають разом з бабусею, позивачем по справі (довідка Чорнобаївської селищної ради № 5698 від 10.10.2017 р., а.с. 25). Позивач за місцем проживання характеризується виключно позитивно, що підтверджується характеристикою виданою Чорнобаївською селищною радою Черкаської області (а.с. 18). Малолітня [PERSON] навчається у Чорнобаївській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 1, характеризується позитивно, має достатній рівень навчання. Шкільним життям дитини цікавиться бабуся, тобто позивач (а.с. 19). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 03 жовтня 2017 року (а.с.17), діти забезпечені усім необхідним для навчання, нормального фізичного і духовного розвитку, у них є окрема кімната, збалансовано харчуються. В родині панує тепла атмосфера. Родина позитивна, працьовита, веде здоровий спосіб життя. З матеріалів справи вбачається, що мати - відповідач [PERSON], участі у вихованні дітей не приймає та не спілкується з ними, не надає матеріальну допомогу на їх утримання, діти проживають з бабусею (витяг із рішення виконкому Чорнобаївської селищної ради № 73 від 29.09.2017 а.с. 16). Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов"язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров"я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов"язані виховувати дитину, піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Невиконання та ухилення від покладених на батьків обов"язків щодо виховання дитини є підставою для позбавлення батьків батьківських прав як це передбачено ст.164 СК України. Згідно роз"яснень Пленуму Верховного Суду України у п.16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав " особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов"язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов"язками. Згідно висновку від 03.01.2018 року № 3/01/01-38 орган опіки та піклування Чорнобаївської районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей: дочки [PERSON] та сина [PERSON]. Вирішуючи спір про позбавлення батьківських прав, судом також прийнято до уваги наступні обставини: позбавлення батьківських прав - є крайнім заходом; характер винної поведінки відповідача по відношенню до своєї дитини, що виражається у невиконанні батьківських обов"язків; несплату коштів на утримання дитини; його особу, мету позивача при подання даного позову, а також визнання позову відповідачем. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розхвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до вимог ст.164 СК України, позбавлення батьківських прав є способом захисту прав і інтересів дитини. Судом встановлені факти, які свідчать, що відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дітей, свої батьківські обов"язки відносно дітей не виконує. Враховуючи, що [PERSON] свідомо ухиляться від виконання батьківських обов"язків, не намагається забезпечити достатній життєвий рівень дітей, не турбується про їх стан здоров"я, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення її батьківських прав щодо дочки [PERSON] та сина [PERSON]. Щодо вимог про призначення позивача її опікуном внуків слід зазначити наступне. Відповідно ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Згідно ст. ст. 55, 58 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. У відповідності до ч. 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. За положеннями ч.ч. 2-4 ст. 63 ЦК України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю, призначена лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Правовий аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що необхідною умовою для призначення судом малолітнім особам опікуна, є внесення подання органом опіки та піклування. Разом з тим, на день розгляду справи таке подання органом опіки та піклування суду не надано. Як зазначає в заяві представник органу опіки та піклування, [PERSON] необхідний пакет документів до органу опіки не подала, а відтак на даний час подання внесено бути не може. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні вимог щодо призначення позивача опікуном над дітьми слід відмовити у зв'язку з відсутністю необхідних документів. Згідно ч. 3 ст 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дітей. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. А відтак, з відповідача на користь позивача на їх утримання підлягають стягненню аліменти, з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 01 лютого 2018 року. При цьому суд вважає за необхідне задовольнити вимогу про стягнення аліментів і стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу).

Outcome: partial