Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованності за кредитною лінією в розмірі 23 437,88 грн., оскільки 08.11.2012 року між [PERSON] та ПАТ "Дельта Банк" (правонаступником ТОВ "Комерційний Банк "Дельта") було укладено кредитну угоду № 006-05003-181112 про відкриття відповідачу карткового рахунку № [NUMBER] встановивши ліміт в розмірі 17 000 грн. В порушення умов договору та норм закону [PERSON]. взяті зобов"язання не виконала і станом на 22.07.2014 року має заборгованість в розмірі 23437,88 грн., яка складається з: - тіла кредиту 11371,56 грн.; - простроченого тіла кредиту 5726,51 грн; - заборгованості за відсотками 6339,81 грн.; Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити в його відсутність, подавши про це письмову заяву. Відповідач позовні вимоги не визнала подала до суду додаткову угоду та платіжні документи із сплати боргу, справу просила розглянути без неї. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що 08.11.2012 року між [PERSON] та ПАТ "Дельта Банк" (правонаступником ТОВ "Комерційний Банк "Дельта") було укладено кредитну угоду № 006-05003-181112 про відкриття відповідачу карткового рахунку № [NUMBER] встановивши ліміт в розмірі 17 000 грн. Станом на 22.07.2014 року відповідач має заборгованість по кредиту в сумі 23437,88 грн. 11.11.2014 року сторони уклали додаткову угоду на відкриття поточного рахунку з використанням та обслуговуванням платіжної картки або договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. Відповідно до даного договору банк здійснює прощення боргу в сумі 4670,21 грн. з моменту сплати відповідачем 10897,16 грн. Згідно квитанцій № 4132918 на суму 10897,16 грн. та № 41458311 на суму 9262,21 грн. [PERSON] здійснила погашення заборгованості за кредитною лінією. На підставі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом та не випливає із суті кредитного договору. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст..1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Сума заборгованості стверджується представленими позивачем розрахунком відповідач спростувань розрахунку не надав. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягали задоволенню. Однак враховуючи погашення відповідачем заборгованості за кредитною лінією та умови додаткового договору суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає в зв'язку із виконанням боржником свого зобов'язання. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ст.89 ч.1 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Тому, на підставі вищевикладеного та

Outcome: approved