Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

18.07.2017 року від\~ [PERSON] надійшла позовна заява до\~ [PERSON] про стягнення боргу за договором позики від 12.10.2014 року в сумі 104092 грн. 50 коп. та витрат по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказала, що 12.10.2014 року [PERSON] взяла у неї в борг гроші в сумі 4000 доларів США, які зобов'язалася повернути до 16.10.2014 року, про що власноруч написала розписку. В строк, зазначений в розписці, [PERSON] гроші не повернула, що свідчить про порушення нею взятих на себе зобов'язань. Укладений договір позики грошових коштів між ними, є письмовим правочином, який відповідає формі передбаченій ст. 1047 ЦК України. Договір позики вважається укладеним, оскільки згідно ст. 1046 ЦП України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інший речей, визначених родовими ознаками, на підставі чого відповідач надала розписку від 12.10.2014 року. Згідно офіційного курсу гривні по відношенню до долару США, станом на 20.06.2017 року 100 американських доларів складає 2602,3126 гривень. Тому, сума боргу за курсом НБУ становить 104092 грн. 50 коп. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], яка належним чином повідомлялася про розгляд справи шляхом направлення на адресу її реєстрації рекомендованих листів, що повернулися без вручення з відміткою "за закінченням терміну зберігання", повторно у судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не сповістила, будь-яких заяв чи заперечень проти позову від відповідача не надходило. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розгляд справи проведено у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України за неявки відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: 12.10.2017 року між [PERSON] (до шлюбу Носик) І.О. та [PERSON] був укладений договір позики, на підтвердження якого 12.10.2014 року [PERSON] склала розписку, де зазначила, що отримала від [PERSON] (до шлюбу Носик) І.О. позику в сумі 4000 доларів США, яку зобов'язалася повернути до 16.10.2014 року. (а. с. 21). Позивач, у зв'язку з реєстрацією 24.04.2015 року шлюбу з [PERSON], змінила прізвище "Носик" на "Танцур", що підтверджується даними копії свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ №261342, виданого відділом РАЦС РС Зміївського РУЮ у Харківській області 24.04.2015 року. (а. с. 10). Згідно зі ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частина 2 статті 1047 ЦК України, допускає пред'явлення на підтвердження укладення договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей, або кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 545 ЦК України, наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Згідно правового висновку Верховного Суду України від 18.09.2013 року у справі №6-63 цс13, який є обов'язковим для суду, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Аналіз норм ст. 99 Конституції України, ст. ст. 192, 533 ЦК України дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій визначена сума зобовязання) валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобовязання і його виконання є національна валюта України гривня. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як \~за \~зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін \~та \~інших осіб, які беруть участь у справі. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв'язку з укладенням договору позики суми еквівалентної 4000 доларам США від 12.10.2014 року, та наявності з боку відповідача [PERSON] невиконаних зобов'язань за вказаним договором у повному обсязі. Щодо виконання свого зобов'язання за договором зі сторони позивача, нею наданий оригінал складеної [PERSON] розписки. Згідно ст. 1, ч. 1 ст. 36 Закону України "Про Національний банк України", офіційний валютний курс курс валюти офіційно встановлений Національним банком України як уповноваженим органом держави. Національний банк встановлює офіційний курс гривні до іноземних валют та оприлюднює його. Отже офіційний курс гривні до іноземних валют в різні періоди часу можуть змінюватися (зростати або падати). За даними довідки, сформованої з офіційного сайту Національного банку України, встановлено, що станом на 20.06.2017 року курс 100 доларів США відповідно до гривні становив 2602,3126 (а. с. 11). Таким чином, сума боргу, що еквівалентна 4000 доларам США за договором позики від 12.10.2014 року, станом на 20.06.2017 року складає 104092 грн. 50 коп. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики є обґрунтованими, підтвердженими належними і допустимими доказами та підлягають задоволенню, шляхом стягнення з відповідача суми позики. З відповідача належить стягнути користь позивачки, згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору, що визначені пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved