Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

19.09.2017 року [PERSON] звернулася з позовом до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області про скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об'єктів, визнання незаконними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, усунення перешкод у користуванні майном, в якому просить суд : 1. Скасувати реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності ОД142161971305, проведену 15.07.2016 року Департаментом Державної архітектурної будівельної інспекції в Одеській області; 2. Скасувати реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності ОД 142161971296, проведену 15.07.2016 року Департаментом Державної архітектурної будівельної інспекції в Одеській області; 3. Скасувати реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності ОД142161971276, проведену 15.07.2016 року Департаментом Державної архітектурної будівельної інспекції в Одеській області; 4. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 30887156 від 11.08.2016 року, приватний нотаріус Чухрай Тетяна Юріївна, Білгород-Дністровський міський нотаріальний округ, Одеська область щодо проведення державної реєстрації права власності на магазин, загальною площею 70.8 (кв.м) літ. "А", що розташований за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 997102251103) за [PERSON], запис про право власності № 15851906; 5. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 30886764 від 11.08.2016 року, приватний нотаріус Чухрай Тетяна Юріївна, Білгород-Дністровський міський нотаріальний округ, Одеська область щодо проведення державної реєстрації права власності на магазин, загальною площею 17.7 (кв.м) літ. «Ч», що розташований за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 997082851103) за [PERSON], запис про право власності № 15851599; 6. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 30886350 від 11.08.2016 року, приватний нотаріус Чухрай Тетяна Юріївна, Білгород-Дністровський міський нотаріальний округ, Одеська область щодо проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок, загальною площею 20 (кв.м) літ. "Ц", що розташований за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 997055651103) за [PERSON], запис про право власності № 15851091; 7. Усунути [PERSON] ([NUMBER]; Ідентифікаційний номер - [NUMBER]) перешкоди у здійсненні права користування земельною ділянкою, яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом знесення за рахунок [PERSON] самочинно збудованих: магазину, загальною площею 70.8 (кв.м) літ. "А", що розташований за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 997102251103); магазину, загальною площею 17.7 (кв.м) літ. "Ч", що розташований за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 997082851103); житлового будинку, загальною площею 20 (кв.м) літ. "Ц", що розташований за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 997055651103). В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 58584169, технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, позивачу - [PERSON] на праві спільної часткової власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області від 30.01.1985 року № 2 за вказаним будинком закріплено 0,06 гектарів та додатково надано 0,0096 гектарів, що загалом складає 0,0696 гектарів. Позивач [PERSON] тривалий час проживає за межами України. У серпні-вересні 2016 року, повернувшись до України виявила, що у належному їй будинку проживає гр. [PERSON]. У зв'язку із цим вона звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом про усунення перешкод у користуванні належним неї нерухомим майном шляхом виселення [PERSON] із житлового будинку. Рішенням суду від 24.11.2016 року по справі №495/8029/16-ц позовні вимоги [PERSON] були задоволені, Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 08.06.2017 року вищевказане рішення суду першої інстанції залишено без змін. Далі, як вказує позивач, відповідач [PERSON] вдався до інших протиправних дій, спрямованих на порушення прав та законних інтересів [PERSON] щодо оформлення права власності на належну неї земельну ділянку. Так, із копій документів, наданих на адвокатський запит Затоківською селищною радою вбачається, що на території земельної ділянки, яка закріплена за домоволодінням № 96 по вулиці Приморська, відповідачем [PERSON] нібито збудовано два магазини та садибний (індивідуальний) будинок, яким присвоєно нові адреси та на які він в подальшому оформив право власності. Відповідачем [PERSON] задля прийняття рішень виконавчого комітету Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області від 29.07.2016 року №№ 193, 194, 195 щодо присвоєння адрес магазинам та житловому будинку пред'явлено копії Декларацій про готовність до експлуатації об'єктів, які належать до І - III категорії складності (вулиця [ADDRESS]), зареєстровані 15.07.2016 року у Департаменті державної архітектурної будівельної інспекції в Одеській області - серії та №№ ОД142161971305, ОД142161971296, ОД 142161971276. В Декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І - III категорії складності ([ADDRESS]), зареєстрованої 15.07.2016 року у Департаменті державної архітектурної будівельної інспекції в Одеській області - серія та № ОД 142161971305 замовником [PERSON] в пункті 13 (інформація про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою) зазначено договір оренди земельної ділянки б/н від 22.03.2001 року, якій нібито зареєстровано у Білгород-Дністровському районному відділі земельних ресурсів Держкомзему України. В Декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І - III категорії складності (вулиця [ADDRESS], зареєстрованої 15.07.2016 року у Департаменті державної архітектурної будівельної інспекції в Одеській області - серія та № ОД142161971296 [PERSON] в пункті 13 (інформація про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою) зазначено договір оренди земельної ділянки б/н від 23.03.2001 року, якій нібито зареєстровано у Білгород-Дністровському районному відділі земельних ресурсів Держкомзему України. Аналогічно у Декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І - III категорії складності (вулиця [ADDRESS]), зареєстрованої 15.07.2016 року у Департаменті державної архітектурної будівельної інспекції в Одеській області - серія та № 142161971276 [PERSON] в пункті 13 (інформація про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою) зазначено договір оренди земельної ділянки б/н від 25.12.2007 року, якій нібито зареєстровано у Білгород-Дністровському районному відділі земельних ресурсів Держкомзему України. Однак, у відповідності до відповіді Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області від 07.07.2017 року № 379/01-27 договір оренди земельної ділянки б/н від 22.03.2001 року, на якій посилається [PERSON] у Декларації ОД142161971305, договір оренди земельної ділянки б/н від 23.03.2001 року, на якій посилається [PERSON] у Декларації ОД142161971296 та договір оренди земельної ділянки б/н від 25.12.2007 року, на якій посилається [PERSON] у Декларації 142161971276 Затоківською селищною радою з [PERSON] не укладалися. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 994004419 від 08.08.2017 року вбачається, що у вказаному реєстрі на теперішній час міститься запис про право власності № 15851906, внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 0887156 від 11.08.2016 року, приватний нотаріус Чухрай Тетяна Юріївна, Білгород-Дністровський міський нотаріальний округ, Одеська область щодо проведення державної реєстрації права власності на магазин, загальною площею 70.8 (кв.м) літ. "А", що розташований за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 97102251103) за [PERSON] Підставою виникнення права власності вказано декларацію про готовність до експлуатації об'єкта, серія та номер: ОД142161971305, виданий 15.07.2016, видавник: Департамент ДАБІ в Одеській області; рішення Затоківської селищної ради, серія та номер: 193, виданий 29.07.2016 року, видавник: Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міської ради Одеської області. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №94004710 від 08.08.2017 року вбачається, що у вказаному реєстрі на теперішній час міститься запис про право власності № 15851599, внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 50886764 від 11.08.2016 року, приватний нотаріус Чухрай Тетяна Юріївна, Білгород-Дністровський міський нотаріальний округ, Одеська область щодо проведення державної реєстрації права власності на магазин, загальною площею 17.7 (кв.м) літ. "Ч", що розташований за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 997082851103) за [PERSON] Підставою виникнення права власності вказано декларацію про готовність до експлуатації об'єкта, серія та номер: ОД142161971296, виданий 15.07.2016, видавник: Департамент ДАБІ в Одеській області; рішення Затоківської селищної ради, серія та номер: 194, виданий 29.07.2016, видавник: Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міської ради Одеської області. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 94004899 від 08.08.2017 року вбачається, що у вказаному реєстрі на теперішній час міститься запис про право власності № 15851091, внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 50886350 від 11.08.2016 року, приватний нотаріус Чухрай Тетяна Юріївна, Білгород-Дністровський міський нотаріальний округ, Одеська область щодо проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок, загальною площею 20 (кв.м) літ. "Ц", що розташований за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 997055651103) за [PERSON] Підставою виникнення права власності вказано декларацію про готовність до експлуатації об'єкта, серія та номер: ОД142161971276, виданий 15.07.2016, видавник: Департамент ДАБІ в Одеській області; рішення Затоківської селищної ради, серія та номер: -195, виданий 29.07.2016, видавник: Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міської ради Одеської області. Далі позивач вказує, що зважаючи на те, що вищевказані об'єкти, збудовані [PERSON] на земельній ділянці, яка не перебуває в нього ані у власності, ані в користуванні, спірні споруди є об'єктами самочинного будівництва, а реєстрація декларацій про готовність до експлуатації вказаних об'єктів підлягає скасуванню, також підлягає скасуванню і зазначені рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено право власності [PERSON], як такі що суперечить вимогам законодавства та є недостовірним, а також через те, що [PERSON] створює для [PERSON] перешкоди в користуванні належною їй на праві власності даною земельною ділянкою, у зв'язку з чим позивач просить задовольнити позов. В судовому засіданні адвокати в інтересах позивача - [PERSON], [PERSON], та представник позивача за довіреністю - [PERSON] позов підтримали у повному обсязі, просили його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні позову, та вказала, що позов є недоведеним, також вказала, що позивачка є власником домоволодіння за адресою : [ADDRESS] на праві спільної часткової власності, однак, до участі у даній справі не залучений інший співвласник вказаного домоволодіння. Представник відповідача - Департаменту державної архітектурної будівельної інспекції в Одеській області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, що підтверджується розписками про отримання судових повісток, будь-яких заяв на адресу суду не надавав. Відповідач - Приватний нотаріус Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Чухрай Тетяна Юріївна в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялась належним чином, що підтверджується розписками про отримання судових повісток, будь-яких заяв на адресу суду не надавала. Представник третьої особи - Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області в судове зсідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно заяви № S68/01-24 від 16.07.2018 року, за підписом Затоківського селищного голови [PERSON], просить дану справу розглянути без участі представника Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області за наявними матеріалами справи, прийняти законне рішення на розсуд суду. Перевіривши матеріали справи, заслухавши адвокатів, представника позивача, представника відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON], за заповітом серії [NUMBER] від 06 травня 2005 року, позивач - [PERSON] є власником ? частини домоволодіння [ADDRESS], Одеської області. Згідно договору дарування житлового будинку серії [NUMBER] від 29 квітня 2016 року, позивач [PERSON] є власником 1/6 частини житлового будинку [ADDRESS] Згідно рішення Затоківської селищної ради №2 від 30.01.1985 року, Затоківська селищна рада народних депутатів Білгород-Дністровської міської ради, розглянувши заяву [PERSON] щодо прирізки частини земельної ділянки, встановила що за ? частиною вказаного домоволодіння, яка належала [PERSON] була закріплена земельна ділянка площею 0,03 га, площа всієї земельної ділянки, яка закріплена за вказаним домоволодінням - 0,06 га., та вирішила прирізати до вказаної земельної ділянки по [ADDRESS], яка закріплена за домоволодінням [PERSON] земельну ділянку площею 96 кв.м. Далі, згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії [NUMBER] від 12 квітня 2005 року, позивач - [PERSON] є власником земельної ділянки [ADDRESS] Позивач тривалий час не проживала на території України, та, відповідно у належному їй домоволодінні. Повернувшись до України, позивачем було виявлено, що відповідачем - [PERSON] на земельній ділянці, яка закріплена за даним домоволодінням, збудовані магазині, на які за відповідачем [PERSON] оформлено право власності. Дослідивши надані сторонами докази, щодо правового режиму побудованих відповідачем магазинів, суд зазнає наступне. Так, із копій документів, наданих на адвокатський запит Затоківською селищною радою, (а.с.15), вбачається, що на території земельної ділянки, закріпленої за домоволодінням № 96 по вулиці Приморська, [PERSON] збудовано два магазини та житловий будинок, яким присвоєно нові адреси та на які він в подальшому оформив право власності. Так, [PERSON] задля прийняття рішень виконавчого комітету Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області від 29.07.2016 року №№ 193, 194, 195 щодо присвоєння адрес магазинам та житловому будинку пред'явлено копії Декларацій про готовність до експлуатації об'єктів, які належать до І - III категорії складності (вулиця [ADDRESS]), зареєстровані 15.07.2016 року у Департаменті державної архітектурної будівельної інспекції в Одеській області - серії та №№ ОД142161971305, ОД142161971296, ОД 142161971276. У вказаній Декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І - III категорії складності ([ADDRESS]), зареєстрованої 15.07.2016 року у Департаменті державної архітектурної будівельної інспекції в Одеській області - серія та № ОД 142161971305 замовником [PERSON] в пункті 13 (інформація про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою) зазначено договір оренди земельної ділянки б/н від 22.03.2001 року, якій нібито зареєстровано у Білгород-Дністровському районному відділі земельних ресурсів Держкомзему України. У Декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І - III категорії складності (вулиця [ADDRESS], зареєстрованої 15.07.2016 року у Департаменті державної архітектурної будівельної інспекції в Одеській області - серія та № ОД142161971296 [PERSON] в пункті 13 (інформація про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою) зазначено договір оренди земельної ділянки б/н від 23.03.2001 року, якій нібито зареєстровано у Білгород-Дністровському районному відділі земельних ресурсів Держкомзему України. Аналогічно у Декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І - III категорії складності (вулиця [ADDRESS]), зареєстрованої 15.07.2016 року у Департаменті державної архітектурної будівельної інспекції в Одеській області - серія та № 142161971276 [PERSON] в пункті 13 (інформація про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою) зазначено договір оренди земельної ділянки б/н від 25.12.2007 року, якій нібито зареєстровано у Білгород-Дністровському районному відділі земельних ресурсів Держкомзему України. Однак, у відповідності до відповіді Затоківської селищної ради від 07.07.2017 року № 379/01-27 (а.с. 15), договір оренди земельної ділянки б/н від 22.03.2001 року, на якій посилається [PERSON] у Декларації ОД142161971305, договір оренди земельної ділянки б/н від 23.03.2001 року, на якій посилається [PERSON] у Декларації ОД142161971296 та договір оренди земельної ділянки б/н від 25.12.2007 року, на якій посилається [PERSON] у Декларації 142161971276 Затоківською селищною радою з [PERSON] не укладалися, тобто [PERSON] до вказаних декларацій внесені відомості, які не відповідають дійсності. Згідно ч. 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; реєстрація права власності на об'єкт містобудування. Частиною 1 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (станом на час виникнення правовідносин) передбачено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до І-ІІІ категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 2 ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень реєстрація такої декларації, право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, підлягають скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування декларації чи права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово повідомляє човника протягом трьох робочих днів з дня скасування. Отже, у пунктах 13 спірних декларацій про готовність об'єкта до експлуатації, [PERSON] були зазначені недостовірні відомості про наявність договору оренди земельних ділянок, які дають підстави вважати об'єкт самочинним будівництвом та є підставою для скасування декларацій. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 994004419 від 08.08.2017 року вбачається, що у вказаному реєстрі на теперішній час міститься запис про право власності № 15851906, внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 0887156 від 11.08.2016 року, приватний нотаріус Чухрай Тетяна Юріївна, Білгород-Дністровський міський нотаріальний округ, Одеська область щодо проведення державної реєстрації права власності на магазин, загальною площею 70.8 (кв.м) літ. "А", що розташований за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 97102251103) за [PERSON] Підставою виникнення права власності вказано декларацію про готовність до експлуатації об'єкта, серія та номер: ОД142161971305, виданий 15.07.2016, видавник: Департамент ДАБІ в Одеській області; рішення Затоківської селищної ради, серія та номер: 193, виданий 29.07.2016 року, видавник: Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міської ради Одеської області. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №94004710 від 08.08.2017 року вбачається, що у вказаному реєстрі на теперішній час міститься запис про право власності № 15851599, внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 50886764 від 11.08.2016 року, приватний нотаріус Чухрай Тетяна Юріївна, Білгород-Дністровський міський нотаріальний округ, Одеська область щодо проведення державної реєстрації права власності на магазин, загальною площею 17.7 (кв.м) літ. "Ч", що розташований за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 997082851103) за [PERSON] Підставою виникнення права власності вказано декларацію про готовність до експлуатації об'єкта, серія та номер: ОД142161971296, виданий 15.07.2016, видавник: Департамент ДАБІ в Одеській області; рішення Затоківської селищної ради, серія та номер: 194, виданий 29.07.2016, видавник: Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міської ради Одеської області. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 94004899 від 08.08.2017 року вбачається, що у вказаному реєстрі на теперішній час міститься запис про право власності № 15851091, внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 50886350 від 11.08.2016 року, приватний нотаріус Чухрай Тетяна Юріївна, Білгород-Дністровський міський нотаріальний округ, Одеська область щодо проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок, загальною площею 20 (кв.м) літ. "Ц", що розташований за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 997055651103) за [PERSON] Підставою виникнення права власності вказано декларацію про готовність до експлуатації об'єкта, серія та номер: ОД142161971276, виданий 15.07.2016, видавник: Департамент ДАБІ в Одеській області; рішення Затоківської селищної ради, серія та номер: -195, виданий 29.07.2016, видавник: Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міської ради Одеської області. Згідно з частинами 1 та 2 ст. 3 Закону, загальними засадами державної реєстрації прав є:1) гарантування державою об'єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; 2) обов'язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; 3) публічність державної реєстрації драв; 4)внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку,визначених цим Законом; 5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, атакож у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього у, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Згідно положення ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі зміни ідентифікаційних даних суб'єкта права, відомостей про об'єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав. У разі якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду. Подання та отримання документів за заявою про внесення змін до записів Державного реєстру прав здійснюються у порядку, передбаченому для державної реєстрації прав. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про внесення змін до запису Державного реєстру прав, про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна відповідний запис скасовується. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про відмову в державній реєстрації прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "б" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування відповідного рішення та відновлюється розгляд документів за відповідною заявою у сфері державної реєстрації прав. Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У відповідності до вимог статті 106 ЦПК України, позивачем була проведена судова будівельно-технічна експертиза, відповідний висновок № 010/2018 від 24.05.2018 року, наданий суду та приєднаний до матеріалів справи. Згідно висновку вказаної експертизи, будівлі магазинів, які побудовані [PERSON] не є капітальними, та не відповідають своєму функціональному призначенню; відносно будівлі житлового будинку під літ. «Ц», висновок експерт надати не має можливості, оскільки вказаного будинку експертом на момент проведення огляду не виявлено. На запитання - чи розташовані будівлі магазинів та житлового будинку, які збудовані [PERSON] на території домобудови за адресою : [ADDRESS], - експертом надана відповідь, що ним встановлена відсутність споруди, що входить до складу домобудови, а саме : споруди [ADDRESS], на місці якої розташовані будівлі магазинів, побудованих відповідачем. Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно статті 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Таким чином, у відповідності до статтей 89 та 110 ЦПК України, даний висновок експерта оцінюється судом разом з іншими доказами, наданими сторонами по справі. Щодо порушення права та законних інтересів позивача в даному випадку, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 року № 5, вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За роз'ясненням Пленуму ВСУ в постанові № 7 від 16.04.2004 року, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК). Власник земельної ділянки, права якого порушено, може вимагати відшкодування завданої цим моральної шкоди (частина третя статті 386 ЦК). Розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів, суд має перевіряти законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викупу) її в позивача в установленому порядку і за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його недійсність. Статтею 152 ЗК України передбачена можливість захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до роз'яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. За положенням ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Матеріальний аспект захисту охоплює також положення гл.3 ЦК України, в якій йдеться саме про захист цивільних прав та інтересів. Офіційне тлумачення поняття інтересу, який підлягає захисту, подано в рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 року № 18-рп/2004, яким визначено, що охоронюваний законом інтерес «треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності та іншим загальноправовим засадам». Кожна особа має право на захист свого цивільного права, у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права та припинення дій, які порушують це право. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Вирішуючи переданий на розгляд спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі належним позивачем. Отже, лише встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно приймає рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог у зв'язку з відсутністю факту порушення відповідного права. На підставі наявних матеріалів судом встановлено, та сторонами не заперечувалось, що Позивач - [PERSON] є власником домоволодіння за адресою : вул.. [ADDRESS] у смт. Затока, Білгород-Дністровського району, Одеської області, а також земельної ділянки [ADDRESS] Спірні магазини побудовані відповідачем [PERSON] на території земельної ділянки, яка належить позивачці, що підтверджується схемою закріплення меж земельної ділянки (а.с.45) з відображенням встановлених межових знаків встановленого зразка, наданої у власність [PERSON] Таким чином, обставини даної справи свідчать про наявність у позивача правового інтересу, який потерпів певні негативні зміни (порушення), у зв'язку з будівництвом відповідачем вказаних магазинів. Таким чином,приймаючи до уваги вищевикладені факти, а саме : факт того, що спірні будівлі були збудовані відповідачем [PERSON] на земельній ділянці, яка не перебуває у нього ані у власності, ані у користуванні; для отримання Декларації про готовність будівель до експлуатації відповідачем були надані недостовірні дані; висновком експертизи встановлено, що житлового будинку літ. «Ц», право власності на який, серед іншого, також зареєстровано за позивачем, взагалі не існує, позивач [PERSON] свого погодження на вказане будівництво не надавала, тобто цим будівництвом порушується її права та законні інтереси, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними матеріалами справи, тобто такими що підлягають задоволенню. Згідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» за № 14 від 18.12.2009 року, - рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У звязку з цим суди повинні неухильно додержуватись вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі. Згідно статті 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно статті 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказі в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного та

Outcome: approved