Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

22 червня 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що він є дідусем малолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідачка, [PERSON], є його падчеркою, оскільки він перебуває у шлюбі з її матір'ю - [PERSON]. Після народження відповідачкою [PERSON] доньки [PERSON], вони стали мешкати у нього в будинку на протязі шести місяців. З жовтня 2017 року відповідачка залишила малолітню доньку та покинула будинок. Коли він відшукав відповідачку, то остання повідомила, що в неї склалося особисте життя, а малолітню доньку вона забирати до себе не бажає. На теперішній час дитина мешкає разом з ним, він займається її вихованням. Враховуючи те, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов'язків, просив суд позбавити її батьківських прав у відношенні доньки [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, в письмовій заяві позовні вимоги про позбавлення відповідачки батьківських прав підтримав у повному обсязі. Від відповідачки [PERSON] було надано заяву, яка посвідчена приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Шабадаш Л.С. 13 червня 2018 року та зареєстрована в реєстрі за № 445, згідно якої [PERSON] позовні вимоги визнає, та надає згоду на позбавлення її батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO]. Справу просить розглядати за її відсутності. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради до суду не з'явився, надіславши до адреси суду письмове клопотання про розгляд справи за відсутності представника, при ухваленні рішення просив максимально врахувати інтереси малолітньої дитини. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, серія [NUMBER], виданого Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області,актовий запис № 270 від 13 квітня 2017 року, [PERSON] народилася [INFO], батьками дитини є [PERSON], [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про шлюб, виданого 23 вересня 2016 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області актовий запис №383, [PERSON], [INFO], уклав шлюб із [PERSON], [INFO]. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження, виданого 02 квітня 1996 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Маріуполя Донецької області, актовий запис № 244, [PERSON] народилась [INFO]. Батьками дитини зазначені: [PERSON], [PERSON]. З копії свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 28 лютого 2000 Орджонікідзевським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Маріуполя Донецької області, актовий запис №106, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Згідно копії свідоцтва про шлюб, виданого 10 січня 2006 року Орджонікідзевсьим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області актовий запис №01, [PERSON], [INFO], уклав шлюб із [PERSON], [INFO]. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. З вищезазначеного вбачається, що відповідачка [PERSON] є падчеркою позивача [PERSON] Згідно довідки Виконавчого комітету Виноградненської міської ради міста Маріуполя №222 від 21 червня 2018 року, в будинку [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З довідки ПаАТ «МК «Азовсталь» вбачається, що сума сукупного доходу [PERSON] за період з грудня 2017 року по травень 2018 року становить 49978,18 грн. За місцем роботи та місцем проживання [PERSON] характеризується з позитивного боку, що підтверджується характеристикою ПрАТ «МК «Азовсталь» та Виноградненської сільської ради. Відповідно до висновку Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 12.11.2018 року № 13-31-164, з березня 2018 року вихованням [PERSON] займаються бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] Мати дитини, [PERSON], з народження часто залишала малечу на піклування батьків. Останнього разу, залишивши дитину, припинила спілкування з донькою та батьками. Участі у вихованні та матеріальному забезпеченні доньки не приймає. Встановлені факти можуть бути достатньою підставою для позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її дитини, [PERSON], [INFO]. Відповідно до положень ст. 165 Сімейного кодексу України, з позовом про позбавлення батьківських прав до суду має право звернутись, зокрема, особа, в сім'ї якої проживає дитина. Згідно з ч. 4 ст.19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", органами опіки та піклування є районні, районні у містах Києві та Севастополі місцеві державні адміністрації, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У даному випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один з батьків) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В свою чергу батьки (один з батьків) повинні довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов'язки. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 Сімейного кодексу України, держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім'ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини. Згідно зі статтею 9 Конвенції ООН Про права дитини, держава має забезпечити, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли за рішенням суду буде встановлено, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Згідно зі ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Проте згідно матеріалів справи, відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, діє всупереч інтересам та потребам своєї малолітньої доньки [PERSON], що на думку суду є неприпустимим. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п.15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Аналізуючи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що мати взагалі не спілкується з дочкою після того, як залишила її в сім"ї позивача, інтересу до життя дитини, її внутрішнього світу не виявляє, не проявляє до неї батьківської турботи, не намагається повернути дитину та створити належні умови для її життя та виховання, що свідчить про свідоме ухилення матері від виконання батьківських обов'язків. Нотаріальна згода матері (відповідача у справі) на позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], підтверджує наведені обставини та свідчить про небажання матері виконувати батьківські обов"язки та опікуватися дитиною. Таким чином, з метою захисту прав та інтересів малолітньої [PERSON], суд вважає доцільним позбавити відповідачку батьківських прав відносно неї. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідачки на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved