Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що 10.11.2006 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір № ZRSWGK00000079, відповідно до умов якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 121200,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16.08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 09.11.2026 року, а [PERSON] зобов`язалаcя повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки, та в порядку встановлених кредитним договором. Позивач свої зобов`язання виконав та надав відповідачці кредитні кошти у вищевказаній сумі. В забезпечення виконання зобов"язань за кредитним договором між банком і відповідачем 10.11.2006 року було укладено договір іпотеки № ZRSWGK00000079, відповідно до якого відповідачка надала в іпотеку квартиру загальною площею 53.80 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], та належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 09.11.2006 р. Відповідачка в порушення зазначених норм закону та умов договору, зобов"язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 11.12.2014 року утворилась заборгованість в сумі 886975,21 грн.. Позивач в рахунок погашення заборгованості просить звернути стягнення на предмет іпотеки, виселити відповідачку та інших осіб, які зареєстровані та проживають у спірній квартирі, а також стягнути з відповідачів судові витрати по справі. В судове засіданні сторони не з"явились. Представник позивача надав до суду заяву у якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу у його відсутності, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідачка по справі у судове засідання не з"явилася, повідомлена про день час і місце розгляду справи. Представник відповідачки надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності. У відповідності до ст.197 ЦПК України в зв"язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 10.11.2006 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № ZRSWGK00000079, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 121200,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16.08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 09.11.2026 року, а [PERSON] зобов`язалаcя повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки, та в порядку, встановлених кредитним договором. Договір є кредитним договором, за яким позивач зобов`язується надати грошові кошти відповідачу у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1054 Цивільного Кодексу України та умов укладеного договору банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтями 509, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Крім того, зобов`язання є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від божника його обов`язків. Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим, станом на 11.12.2014 року утворилась заборгованість в сумі 886975,21 грн., яка складається з: 129485,30 грн. заборгованості за кредитом, 264227,16 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3159,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом 490101,75 грн., - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. В забезпечення виконання зобов"язань за кредитним договором між банком і відповідачем 10.11.2006 року було укладено договір іпотеки №ZRSWGK00000079, відповідно до якого відповідачка надала в іпотеку квартиру загальною площею 53.80 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], та належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 09.11.2006 р. Позивачем попереджено відповідача щодо погашення договору, і про реалізацію предмету іпотеки, та виселення з квартири. Своїми діями відповідач порушила умови договору. Дане порушення є істотним, оскільки внаслідок завданої відповідачем шкоди, позивач значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при укладенні договору. Згідно з ч.1 ст.33 Закону України „Про іпотеку" у разі невиконання боржником основного зобов"язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст.39 Закону України „Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч.1 ст.38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь - якій особі - покупцю. Одночасно суд має право виселити мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Як вбачається з довідки МК ВЖРЕП - 7 від 12.02.2015 року, в спірній квартирі зареєстровані та проживають громадяни [PERSON], її дочка [PERSON] та син [PERSON] Оскільки, позивач з позовом про виселення до вказаних осіб не звертався, вимоги про добровільне звільнення житла у відповідності до положень ст. 39, 40 Закону України "Про іпотеку", до мешканців спірного житла за 30 днів до звернення з позовом до суду не направляв, тому позовні вимоги щодо виселення відповідачки по справі, яка у спірній кваартирі не зареєстрована і не проживає, а також осіб які зареєстровані та проживають в спірній квартирі задоволенню не підлягають. За таких обставин, позовні вимоги позивача в частині звернення стягнення на предмет іпотеки є обґрунтованими, і підлягаючим задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до ст.79, 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню судові витрати позивача: судовий збір у розмірі та 3654,00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved