Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

Позивач ПАТ "Укрсоцбанк" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості мотивуючи свої вимоги тим, що 18 лютого 2008 року між АКБ соціального розвитку "Укрсоцбанком" та відповідачем по справі було укладено Договір кредиту № 031.29-08/103. Згідно умов договору, а саме п.п.1.1.Кредитного договову банк надав позичальнику ( відповідачу) у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 563 500,00 грн. Відповідно позичальник зобов"язалася своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливим штрафними санкціями. Відповідачем по справі не виконано умови Договору кредиту. Просять стягнути з відповідача суму заборгованості, яка складається 2 151 565,28 грн.. Направили на адресу суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності . Відповідач до суду повторно не з"явилася. Судом про дату судового розгляду повідомлялася належним чином у встановлений законом порядок. Причина її неявки суду невідома. На підставі наявних в справі доказах суд ухвалив провести заочний розгляд справи . Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ "Укрсоцбанк" підлягають задоволенню, виходячи з наступного . У відповідності до вимг ст. 526,530 ЦК України зобов"язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк . 18 лютого 2008 року між АКБ соціального розвитку "Укрсоцбанком" та відповідачем по справі було укладено Договір кредиту № 031.29-08/103. Відповідно до змін до установчих документів, здійснених на виконанн вимог Закону України " Про акціонерні товариства" від 17.09.2998 року АКБ "Укрсоцбанк" скорочено - ПАТ "Укрсоцбанк". Згідно умов договору, а саме п.п.1.1.Кредитного договову банк надав позичальнику ( відповідачу) у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 563 500,00 грн. Відповідно позичальник зобов"язалася своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливим штрафними санкціями . Відповідачем по справі не виконано умови Договору кредиту .Станом на момент зверенння до суду заборгованість відповідача перед позивачем становить 2 151 565,28 грн. та складається з : - суми заборгованості за кредитом 548 085,96 грн; - суми заборгованості за відсотками 810 940,57 грн.; - розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 62 297,37 грн.; -розмір пені за несвоєчасне поверенння відсотків - 270 759,03 грн.; - розмір інфляційних витрат за кредитом - 236 225,04 грн.; - розмір інфляційних витрат за відсотками -223 261,31 грн.. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за Кредитним договором Банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Проценти, сплачувані Позичальником за користування Кредитом за своїм характером є встановленою договором платою за користування грошовими коштами, а не неустойкою, яка є не тільки способом забезпечення виконання зобов'язань, а також і однією з форм цивільно-правової відповідальності. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 612 Цивільного кодексу України визначено, що Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, що передбачений договором або законом. Частина 2 Статті 1050 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Судом встановлено, що відповідачем порушено графік погашення заборгованості за кредитом, не здійснено погашення чергової частини кредиту із нарахованими відсотками за фактичний час його використання, а тому у [PERSON] виникають зобов'язання щодо погашення кредиту в повному обсязі, сплати процентів за фактичний час використання кредиту. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно із вимогами ст. 625 ЦК України Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язанийсплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Таким чином, неналежне виконання взятих на себе зобов'язань за Договором кредиту [PERSON], а саме непогашення Кредиту згідно графіку, передбаченого зазначеним договором, та несплата відсотків за користування кредитними коштами призвело до виникнення заборгованості, яка відповідно до ст. 1050 Цивільного кодексу підлягає достроковому погашенню. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі [PERSON] не виконала умови Кредитного договору, тому з неї підлягає стягненню заборгованоість за договором кредиту в розмірі 2 151 565,28 грн. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказуванняв цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб , показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду, лише ті докази, які мають значення для розгляду справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень . На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ПАТ "Укрсоцбанк" понесені ним витрати на оплату судового збору .

Outcome: approved