Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

У червні 2018 року позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути на свою користь з відповідача суму завданої майнової шкоди у розмірі 68 340,70 грн. та суму судового збору. В обґрунтування позову вказано, що відповідач у листопаді 2014 року була зарахована до аспірантури економічного факультету університету на навчання з відривом від виробництва за державним завомленням за спеціальністю 08.00.08 "Гроші, фінанси і кредит" з 1 грудня 2014 року. 01.12.2014 року між [PERSON] та Київським національним університетом ім. Т. Шевченка було укладено Угоду № 204 про підготовку аспіранта, який навчається в аспірантурі з відривом від виробництва, за рахунок державного замовлення. 24.11.2015 року на підставі рішення кафедри та у зв"язку із невиконанням індивідуального навчального плану, вченою радою економічного факультету Київського національного університету ім. Т. Шевченка прийнято рішення про відрахування [PERSON] . Наказом ректора від 09.12.2015 року № 877-34 [PERSON] , аспірантку 1 року навчання з відривом від виробництва відраховано з 30.11.2015 року зі складу аспірантів економічного факультету у зв"язку з невиконанням індивідуального плана роботи аспіранта без поважних причин. Паспортом бюджетної програми університету, що затверджується спільним наказом Міністерства освіти і науки України та Міністерством фінансів України щорічно, визначаються середні витрати на підготовку 1 аспіранта , який навчається з відривом від виробництва, у поточному році. Так, згідно паспортів бюджетної програми на 2014-2015 роки, середня вартість підготовки 1 аспіранта становила: у 2014 році - 62 107,60 грн., у 2015 році - 68 907,40 грн. Отже вартість підготовки відповідача становила 1 місяць 2014 року - 5 175,60 грн., 11 місяців 2015 року - 63 165,10 грн., а всього - 68 340,70 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Вовка Є.І. від 25.06.2018 року залишено вказану позовну заяву без руху та позивачеві надано строк для усунення недоліків позовної заяви. 08.04.2019 року до суду подана заява про зміну підстав та суми позову, в якій зазначено про те, що в результаті виконання своїх зобов"язань університет виплати відповідачу 33 138,00 грн. стипендії, а також поніс витрати на оплату праці наукового керівника у розмірі 9 174,63 грн. Поряд з тим, не виконавши своїх зобов"язань за Угодою, відповідач порушив права університету на підготовку науково-педагогічних кадрів, оскільки за кошти, що витрачені на навчання [PERSON] , позивач міг результативно підготувати іншого науковця. Тим самим відповідач завдав позивачу майнової шкоди на загальну суму 42 312,62 грн. 16.05.2019 року справу, після повторного автоматизованого розподілу, передано судді Заставенко М.О. Ухвалою судді від 22.05.2019 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 08.07.2019 року представником відповідача поданий до суду відзив, в якому у задоволенні позовних вимог просили відмовити, оскільки позиваче на надано жодного належного доказу, який би підтверджував факт перерахування грошових коштів відповідачу, а наданий позивачем розрахунок заборгованості по заробітній платі наукового керівника не підтверджує обставини, які є предметом доказування у вказаній справі. Разом з відзивом подана заява про залишення позову без розгляду. 15.07.2019 року позивачем була подана відповідь на відзив, а 21.11.2019 року - заперечення на заяву про залишення позовної заяви без розгляду. В судове засідання представник позивача не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, із заявами про відкладення розляду справи до суду не звертався, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, наказом № 681-34 ректора Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 05 листопада 2014 року [PERSON] було зараховано до аспірантури економічного факультету університету на навчання з відривом від виробництва за державним завомленням за спеціальністю 08.00.08 "Гроші, фінанси і кредит" з 1 грудня 2014 року та призначено наукового керівника Науменкова С.В. ( а. с. 45 ). Відповідно до п. 17 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), взаємозобов`язання аспіранта, підготовка якого здійснюється за державним замовленням, та вищого навчального закладу визначаються в типовій угоді. 01.12.2014 року між [PERSON] та Київським національним університетом ім. Т. Шевченка було укладено Угоду № 204 про підготовку аспіранта, який навчається в аспірантурі з відривом від виробництва, за рахунок державного замовлення ( а. с. 46). Відповідно до угоди аспірант зобов`язався, зокрема, дотримуватися всіх умов Положення про підготовку науково-педагогічних та наукових працівників. В разі відрахування за наслідками атестації, невиконання індивідуального плану без поважних причин, грубе порушення Правил внутрішнього розпорядку університету повинен відшкодувати вартість навчання згідно з чинним законодавством. Вченою радою економічного факультету Київського національного університету ім. Т. Шевченка прийнято рішення про відрахування [PERSON] з аспірантури за невиконання індивідуального плану, що підтверджується витягом з протоколу № 4 від 24.11.2015 року (а. с. 47). Наказом № 877-34 від 09.12.2015 року [PERSON] було відраховано зі складу аспірантів економічного факультету з 30.11.2015 року, у зв`язку з невиконанням індивідуального плану роботи (а. с. 48). Разом з тим, університетом було витрачено державні кошти в сумі 42 312,63 грн. ( 33 138,00 + 9 174,63), що підтверджується довідкою про доходи [PERSON] за період навчання та розрахунком оплати праці наукового керівника (а. с. 57, 58). Будь-яких належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів у відповідності до положень ст. 77 - 80 ЦПК України на спростування витрачених коштів на навчання [PERSON] в зазначеному розмірі матеріали справи не містять і таких не надано до суду відповідачем та її представником. Твердження відповідача про те, що умови укладеної угоди не відповідають умовам типової угоди, суд не приймає до уваги, оскільки Положенням про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів визначено, що до угоди можуть бути внесені й інші зобов"язання сторін. А відтак, враховуючи те, що відповідач всупереч укладеній між сторонами угоді про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення не виконала індивідуального плану без поважних причин, у результаті чого останню відраховано з аспірантури університету, тому суд вважає позивачем обґрунтованими заявлені позовні вимоги про стягнення майнової шкоди у визначеному розмірі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд приходить до висновку про стягнення з відповідача судових витрат понесених позивачем.

Outcome: approved