Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 11 березня 2016 року виконавчим комітетом Боремельської сільської ради Демидівського району Рівненської області , про що складено відповідний актовий запис 01 розірвати. Після розірвання шлюбу надати їй право відновити дошлюбне прізвище "Партакевич". В обгрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що в шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. [PERSON] з чоловіком проживають у шлюбі понад 2 роки. Однак, спільне життя з відповідачем не склалось. Сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Під час спільного проживання з"ясувалось, що вони різні по характеру люди, у них різні погляди на життя, і як результат цього, у них постійно виникають конфлікти і суперечки на побутовому грунті. Подальше збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам дитини, її інтересам та інтересам відповідача. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Розлад у сім"ї носить систематичний тривалий характер. Останнім часом вони втратили почуття любові і поваги один до одного, і як результат не підтримують шлюбних відносин понад 6 місяців. Примирення між нею та відповідачем, як і збереження шлюбу неможливе. Позивачка під час підготовчого засідання позовні вимоги, викладені у позовній заяві підтримала повністю, категорично наполягає на розірвання шлюбу. Відповідач позовні вимоги визнав, згідний на розірвання шлюбу. Відзиву на позов не подав. Згідно ч.ч.1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч.3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. З огляду на ті обставини, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Судом вирішено справу в межах заявлених позивачем позовних вимог. В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи в суді встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про одруження серії І-ГЮ № 111037 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували свій шлюб 11 березня 2016 року /а.с.4/. Заходи для збереження сім'ї сторонами не вживаються, шлюбні відносини подружжя не підтримує. Відповідно до ст.\~112 Сімейного кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ч.\~3 ст.\~105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. З викладеного суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя стало неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення повністю. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно даної правої норми, суд надає право позивачці після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON]. У позовній заяві позивачка, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилалася на положення ст.ст.104, 105, 110, 113 Сімейного кодексу України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованими. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених витрат, а інші судові витрати , пов"язані з розглядом справи, покладають у разі задоволення позову на відповідача. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю і позивачкою по справі сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн., що підтверджується квитанцією № 4 від 19.03.2018 року та понесено витрати на правничу допомогу у розмірі 700 грн. /а.с.11,12/, то суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки сплачені нею судові витрати. На підставі ст.ст. 24, 110, 111, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved