Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

ПАТ "ВіЕс Банк" звернулося в суд із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги позивачем мотивовано тим, що 26 серпня 2008 року між ВАТ "Електрон Банк", правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк» та гр. [PERSON] було укладено Кредитний договір №KF 51753, згідно якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 50 000,00 грн., з кінцевим строком погашення не пізніше 24 серпня 2018 року під 18 % річних. Позивачем умови Кредитного договору виконано та надано кредит в сумі визначеній Кредитним договором, що підтверджується заявою на видачу готівки. В якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором №KF 51753 від 26 серпня 2008 року з [PERSON] було укладено Договір поруки, згідно з умовами якого [PERSON] являється поручителем по зобов'язаннях [PERSON] Однак, [PERSON], як поручитель за Договором поруки, свої зобов'язання з виконання зобов'язань згідно Договору поруки та Кредитного договору на дату подання позову не виконала. У зв"язку із цим, позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в розмірі 24 259,40 гривень та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з"явився, однак подав до суду заяву, згідно якої, просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачі в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України, за місцем реєстрації про день, час та місце судового розгляду справи були належним чином повідомлені, в судове засідання не з"явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяв про відкладення судового розгляду справи чи про розгляд справи за їх відсутності від них не надходило. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Відповідно до вимог ст.ст.526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, тобто відповідно до умов договору у вказаний у договорі строк. Ст.1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно кредитного договору №KF 51753 від 26 серпня 2008 року, укладеного між ВАТ "Електрон Банк", правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк» та гр. [PERSON], позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 50 000,00 грн., з кінцевим строком погашення не пізніше 24 серпня 2018 року під 18 % річних. З умовами Кредитного договору [PERSON] був ознайомлений. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок держання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Як встановлено з матеріалів справи, [PERSON], в порушення умов вищевказаного кредитного договору, свої зобов"язання не виконав. Відповідно до умов Кредитного договору №KF 51753 від 26 серпня 2008 року, а саме п. 5.2.9 "Позичальник" зобов'язаний: повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти, а також можливі пеню та штрафні санкції, незалежно від строку зобов'язання у наступних випадках: затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць; перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків; -утворення в позичальника простроченої заборгованості за кредитом та/або процентами. Також згідно п. 5.3.1. Кредитного договору, Банк має право: « у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником зобов'язань за кредитним договором списати з рахунків Позичальника суми боргу на підставі наказу на примусову сплату боргового зобов'язання, звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, вимагати виконання зобов'язань за кредитним договором від поручителя (гаранта)». Згідно п.6.1. та п.6.2. Кредитного договору, за несвоєчасне (неналежне) повернення кредиту, або його чатини, процентів за користування кредитом, позичальник сплачує банку пеню, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, обрахованої від суми боргу за кожен день прострочення виконання. Як встановлено з матеріалів справи, відповідач [PERSON] свої збов"язання за Кредитним договором №KF 51753 від 26 серпня 2008 року не виконує, у зв"язку з чим згідно розрахунку заборгованості, станом на 03 квітня 2014 року загальна заборгованість [PERSON] перед банком за вищевказаний кредитним договором становить 24259,40 гривень, з яких: 23743,15 гривень -заборгованість по кредиту; 508,11 гривень - заборгованість по відсотках, 8,14 грн.- пеня станом на 22.07.2013 року. Як встановлено з матеріалів справи, на неодноразові пропозиції Банку добровільно сплати суму боргу за вищевказаним Кредитним договором, боржником [PERSON] заходів щодо погашення заборгованості вжито не було. Крім того, в якості забезпечення [PERSON] своїх зобов"язань за кредитним договором №KF 51753 від 26 серпня 2008 року, між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки, яка в свою чергу поручилися перед банком за виконання [PERSON] зобов"язань в повному обсязі за кредитним договором №KF 51753 від 26 серпня 2008 року. Як встановлено з матеріалів справи, 18 грудня 2013 року [PERSON] та [PERSON] направлено повідомлення - вимогу про погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором, однак як встановлено з матеріалів справи, на прохання погасити заборгованість за кредитним договором останні не реагують, суму заборгованості не погашають. Відповідно до п.п.1.2,1.3 договору поруки від 26.08.2008 року, поручитель зобов"язується перед Кредитором відповідати за порушення зобов"язань Боржника, які випливають з кредитного договору №KF 51753 від 26 серпня 2008 року. У випадку порушення Боржником своїх зобов"язань перед Кредитором за кредитним договором №KF 51753 від 26 серпня 2008 року Боржник і Поручитель згідно цього договору відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов"язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатив 243,60 гривень судового збору (а.с.1), а відтак, з урахуванням вищенаведеного суд вважає, що понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з Відповідачів у рівних частинах.

Outcome: approved