Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

Позивач орган опіки і піклування Ульяновської райдержадміністрації звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина та стягнення аліментів на його утримання. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач будучи матір"ю малолітнього [PERSON] [INFO] та є одинокою, злісно ухиляється від його утримання і виховання, не проявляє материнського піклування, не турбується про здоров"я, фізичний, духовний розвиток дитини, матеріально її не підтримує. 22.10.2013 року [PERSON] звернулась до районного центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді з наміром залишити свого сина [PERSON] 2013 року у дитячому відділенні Ульяновської ЦРЛ в зв"язку з тим, що не бажає виховувати дитину написавши нотаріально засвідчену заяву про відмову від дитини. Малолітнього [PERSON] [INFO] було влаштовано до дитячого відділення Ульяновської ЦРЛ про що було складено відповідний акт про покинуту дитину. Завдяки проведеній роботі працівниками районного центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді [PERSON] змінила своє рішення а саме передумала та погодилась разом з дитиною перебувати в Кіровоградському центрі матері та дитини. У період з 13 вересня 2013 по 29 листопада 2013 року сім"я [PERSON] перебувала під соціальним супроводом в центрі соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді. Впродовж соціального супроводу [PERSON] мала намір відмовитись від свого сина в зв"язку з небажанням його виховувати. 18.06.2015 року [PERSON] знову звернулась до органу опіки і піклування Ульяновської РДА з метою залишення дитини. Дану громадянку [PERSON] було влаштовано до дитячого відділення Ульяновської ЦРЛ та запропоновано допомогу але наступного дня [PERSON] відмовилась від будь-якої допомоги, написала заяву про відмову від дитини та зникла у невідомому напрямку. 19.06.2015 року складено акт закладу охорони здоров"я та органу внутрішніх справ про дитину, яку батьки ( матір або батько) інші родичі або законний представник відмовились забрати з закладу охорони здоров"я. З моменту залишення дитини [PERSON] не поцікавилась подальшою долею сина, не телефонувала та не приїджала. Враховуючи висновок органу опіки і піклування Ульяновської РДА доцільно в інтересах дитини позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] [INFO] В судовому засіданні представник позивача не з"явився надав заяву в якій зазначив, що просить суд розглянути справу без його участі позовні вимоги підтримує з викладених підстав, просить суд позов задовольнити проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча про час і місце слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обовязку батьківського піклування щодо неї. Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Про ухилення від обов'язків виховувати дитину, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мова може йти лише за умови винної поведінки особи, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов'язками. Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Досліджені в ході судового розгляду справи докази вказують на свідоме небажання відповідачки [PERSON] належним чином виконувати батьківські обов'язки, піклуватись про дитину та займатись її вихованням, тому суд приходить до висновку про позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів . У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язок є особистим, а не солідарним. Згідно статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В матеріалах справи відсутні дані про те , що відповідачка працює . Судом встановлено, що відповідачка не виконує свій обов'язок по утриманню дитини, а тому вимога позивача по стягнення аліментів підлягає задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальний стан дитини та сторін по справі В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є матір"ю малолітньої дитини [PERSON] [INFO] ( а.с.9) Відповідач злісно ухиляється від виконання батьківського обов'язку, вихованням дитини не займається, не цікавиться її розвитком, не підтримує матеріально. Відповідно до рішення засідання комісії з питань захисту прав дитини при Ульяновській РДА від 22.06.2015 р. [PERSON] доцільно позбавляти батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Суд вважає позовні вимоги доведеними, оскільки є наявні підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав та стягнення аліментів.

Outcome: approved