Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивувала тим, що 20.12.2013 року між нею та [PERSON] (далі - відповідач) було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллінецького районного управління юстиції у Вінницькій області, у зв'язку з чим складено актовий запис за № 113. У шлюбі в них народився син - [PERSON] ([INFO]). Через різні погляди на життя спільне життя подружжя не склалося, у зв'язку з чим сторони на протязі п'яти місяців проживають окремо. Спроби зберегти сім`ю позитивних результатів не дали, що стало приводом для звернення позивача з вказаним позовом до суду. В судове засідання позивач не з'явилась, проте подала до суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, а справу розглянути у її відсутність. Після розірвання шлюбу позивач бажає відновити дошлюбне прізвище "[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву в якій вказав, що проти задоволення позову не заперечує. Оскільки сторони скористалися правом на розгляд справи у їх відсутність, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних і доказів, при цьому фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив, що 20.12.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллінецького районного управління юстиції у Вінницькій області зареєстровано шлюб [PERSON] з [PERSON], у зв'язку з чим складено актовий запис за № 113 (а.с. 4). Після реєстрації шлюбу позивач обрала прізвище "[PERSON]". У подружжя народився син [PERSON] ([INFO], а.с. 7). Відповідно до частини першої статті 110 Сімейного кодексу України (далі - СК) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з частиною другою статті 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. За змістом статті 111 СК, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що через різні погляди на життя спільне життя подружжя не склалося, спроби зберегти сім`ю позитивного результату не дали, у зв'язку з чим сім`я розпалась, сторони на протязі п'яти місяців проживають окремо. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно частини третьої статті 105 СК, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За наведених вище обставин суд вважає за можливе розірвати шлюб, що зареєстрований 20.12.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллінецького районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис за № 113. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне. Після розірвання шлюбу позивач бажає відновити собі прізвище "[PERSON]", що узгоджується з приписами ст. 113 СК України. Згідно ст. 88 ч.1 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача. Суд вважає, що витрати позивача на оплату послуг адвоката у зв'язку з отриманням правової допомоги в сумі 250 грн. не підтверджуються допустимими доказами, а тому не підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved