Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом, позовні вимоги якого, в ході розгляду справи змінила та просила стягнути із відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімумудля дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, із дня подання позовної заяви і до досягнення сином повноліття. Крім того, просить стягнути із відповідача на її користь додаткові витрати на малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. 00 коп. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 07.06.1997 року вони з відповідачем уклали шлюб, зареєструвавши його Козятинському відділ реєстрації актів громадянського стану Вінницької області. У шлюбі в них народилось троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач в утриманні дітей участі не приймає, хоч зобов"язаний та має таку можливість це робити. Усі витрати спрямовані на забезпечення неповнолітнього сина [PERSON] та малолітньої доньки [PERSON] повноцінним харчуванням, одягом, лікуванням, придбанням інших речей та надання послуг з метою гармонійного розвитку дітей, займається вона. Відповідач займається підприємницькою діяльністю, інших утриманців не має, стан його здоров"я задовільний. Крім того, донька [PERSON] перебуває на обліку у лікаря окуліста з приводу міопії слабкого ступенюна обох очах із астигматизмом та потребує постійного носіння м"яких контактних лінз із щомісячною заміною. Вартість пари лінз становить 470 грн., засобів догляду за ними - 250,00 грн., а всього - 720,00 грн. щомісячно. Окрім цього дівчинка відвідує заняття з англійської мови, вартість яких становить 450 грн. на місяць. Таким чином, щомісячно додаткові витрати на [PERSON] , зумовлені її здоров"ям та розвитком становлять 11700 грн. 00 коп. У зв"язку чим, вбачає за можливе стягнення з відповідача додаткових витрат на доньку [PERSON] у розмірі 600,00 грн. щомісячно. Ухвалою суду від 07.05.2020 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач у запропонований судом строк відзиву на змінені позовні вимоги не надав. Позивач в судове засідання не з"явилась, проте подала заяву про слухання справи у її відсутність, заявлені змінені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач та його представник - адвокат Кузьмінський Ю.В. в судове засідання не з"явились. Відповідач надав заяву про слухання справи у його відсутність, змінені позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 07.06.1997 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 07 червня 1997 року Козятинським відділом реєстрації актів громадянського стану (а.с.7) В шлюбі у сторін народилося троє дітей: донька - [PERSON] , [INFO] , яка на даний час повнолітня (а.с.10); син - [PERSON] , [INFO] (а.с.11); донька - [PERSON] , [INFO] (а.с.12) Відповідно до ч.ч. 1,2 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини, частинами сьомою, восьмою статті 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. В усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У статті 18 Конвенції про права дитини зазначено про необхідність докладання всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної і однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, з ким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; наявність рухомого і нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2020 року становить 2218 грн., з 1 липня - 2318,00 грн., а з 1 грудня - 2395,00 грн. Зважаючи на те, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] та малоліньої [PERSON] , [INFO] , він за законом зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на їхнє утримання, тому із відповідача необхідно стягнути аліменти на їх утримання. При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, не має на утриманні інших осіб, має нормальний стан здоров`я і має об`єктивну можливість виплачувати аліменти на утримання дітей. Виходячи із засад виваженості, розумності і справедливості, враховуючи, що обов`язок утримувати дітей покладається на обох батьків, суд визначає необхідним стягувати на утриманняна утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, з дня подачі позову до суду і до досягнення сином повноліття. Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. З наведених вище норм вбачається, що участь у додаткових витратах на дитину є обов`язком обох батьків. Як вбачається із довідки лікаря окуліста від 06.03.2020року, [PERSON] , [INFO] , знаходиться на обліку у окіліста з приводу міопії слабкого ступеня на обох очах із астегматизмом та потребує постійного носіння контанктних лінз із щомісячною заміною. Вартість пари лінз становить 470 грн., засобів догляду за ними - 250,00 грн., а всього - 720,00 грн. щомісячно (а.с.14) Із довідки ФОП [PERSON] , вбачається, що [PERSON] відвідує заняття з англійської мови, вартість яких становить 450 грн. на місяць (а.с.15). Таким чином, щомісячно додаткові витрати на [PERSON] , зумовлені її здоров"ям та розвитком становлять 11700 грн. 00 коп. Враховуючи наведені вище обставини, матеріальний та сімейний стан батьків, суд дійшов висновку, що з відповідача необхідно стягувати на користь позивачки додаткові витрати на малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. 00 коп.щомісячно. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). На підставіст. 141 ЦПК України, так як позивач було звільнена від сплати судового збору по даній категорії справи, судовий збір у розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved