Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення збитків, інфляції та трьох відсотків річних. Вимоги мотивує тим, що на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25.11.2011 року було видано виконавчий лист про стягнення з ФОП [PERSON] на його користь суми авансу у розмірі 18 754,00 грн., процентів за користування чужими грошовими коштами у розмірі 1 130,32 грн., неустойки в розмірі 5 325,00 грн., вартості юридичної допомоги у розмірі 2 000,00 грн. та витрат, пов'язаних з розглядом справи, в розмірі 425,41 грн., а всього загальну суму 27 634,73 грн. У грудні 2011 року старшим державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві Макаренко С.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 30447886. 27 грудня 2012 року Відділом ДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві було винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу у зв'язку з тим, що в боржника не було виявлено майно за рахунок якого можна звернути стягнення та відсутні грошові кошти на рахунках. За його заявою про поновлення виконавчого провадження 04 квітня 2013 року старшим державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 37366765. Предметом позовних вимог по яким Дніпровським районним судом м. Києва 25.11.2011 року було винесено рішення являється розірвання договору купівлі-продажу корпусних меблів від 16.12.2010 року № 262 та повернення коштів сплачених в якості авансу. Однак, на сьогоднішній день кошти за рішенням суду виконавчою службою не стягнуто, а рішення суду не виконано. Заявлені вимоги ґрунтуються на положеннях ст. 22 ЦК України з посиланням на те, що позивач для відновлення порушеного права понесе збитки у зв"язку із непостачанням відповідачем замовлених позивачем кухонних меблів у розмірі 5 514 грн., що становить різницю вартості меблів для кухні позивача станом на даний час з вартістю вказаною в укладеному з відповідачем договорі від 16.12.2010 року. Також відповідно норми ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача у зв"язку з невиконанням рішення суду про стягнення коштів втрати від інфляції в сумі 5 624,58 грн. та 3 % річних у розмірі 2 408,40 грн. В судовому засіданні позивач та представник позивача [PERSON] просили задовольнити позов у заявленому розмірі та викладені у ньому обставини. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, пояснила, що рішення суду від 25.11.2011 року вона не виконувала, так як з травня 2012 року не працювала, підприємницьку діяльність не здійснювала, має малолітніх дітей, на даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, тому невзмозі виконати свої зобов"язання перед позивачем. Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25.11.2011 р., постановленим у цивільній справі № 2-5064/11 за позовом [PERSON] до ФОП [PERSON] про розірвання договору, повернення коштів, сплачених в якості авансу, сплату неустойки та процентів за користування грошима позов задоволено частково. Даним рішенням розірвано договір № 262 купівлі-продажу корпусних меблів від 16.12.2010 року, укладений між сторонами, та стягнуто з відповідача на користь позивача суму авансу у розмірі 18 754 грн., суму процентів за користування чужими грошовими коштами у розмірі 1 130,32 грн., суму неустойки в розмірі 5 325 грн., вартість юридичної допомоги в розмірі 2 000 грн., витрати пов'язані з розглядом справи в розмірі 425,41 грн., а всього на загальну суму 27 634,73 грн. (а.с. 6-8). На виконання рішення суду позивачем подавався виконавчий лист до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві. Відповідно постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27.12.2012 року виконавчий лист № 2-5064 виданий Дніпровським районним судом м. Києва 14.12.2011 року про стягнення з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 27 634,73 грн. було повернуто позивачу у зв"язку з відсутністю у відповідача грошових коштів на рахунках та майна на яке можна звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості. Зазначений виконавчий лист позивачем вдруге був поданий на виконання, при цьому державним виконавцем Відділу ДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві 04.04.2013 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 37366765. В судовому засіданні безспірно встановлено, що відповідач по даний час вищевказане рішення суду не виконала. У зв"язку з цим позивач просить стягнути з відповідача кошти у розмірі 5 514 грн., як заподіяні збитки, згідно положень ст. 22 ЦК України, при цьому зазначає те, що вказана сума являється різницею між вартістю кухонних меблів в сумі 32 305 грн., які йому встановлені у січні 2015 року СПД [PERSON], та вартістю меблів для кухні в сумі 26 791 грн., що вказана у договорі № 26 купівлі-продажу корпусних меблів від 16.12.2010 року, укладеному з відповідачем. Однак, у цій частині вимоги задоволенню не підлягають, оскільки, як зазначено вище, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25.11.2011 р. розірвано договір № 262 купівлі-продажу корпусних меблів від 16.12.2010 року, укладений між сторонами, отже між позивачем та відповідачем з приводу цього правочину правовідносини припинені та спір за договором купівлі-продажу вирішений судовим рішенням. В частині вимог про стягнення інфляційних втрат та 5 % річних слід зазначити наступне. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25.11.2011 р., яке набрало законної сили 14.12.2011 року, відповідач зобов"язана сплатити позивачу загальну суму коштів у розмірі 27 634 грн. 73 коп. За нормою ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. Позивач просить стягнути 3 % річних за період прострочення виконання грошового зобов"язання з 01.01.2012 року за 1060 днів, тобто по 26.11.2014 року. У зв"язку з цим 3 % річних в межах заявлених вимог становить суму 2 407 грн. 63 коп. (27 634, 73 грн. - сума боргу х (3 : 365 : 100) х 1 060 календарних днів прострочення = 2 407,63 грн.). При цьому позивач просить стягнути кошти в сумі 2 408 грн. 40 коп., у зв"язку з чим у цій частині вимоги підлягають задоволенню частково, так як заявлені у більшому розмірі, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3 % річних в сумі 2 407 грн. 63 коп., відповідно наведеного розрахунку. Індекс інфляції, щомісячний розмір якого наведений позивачем у заяві, враховуючи суму боргу 27 634,73 грн., за період з 01.01.2012 р. по 30.11.2014 р. складає в сумі 5 624 грн. 58 коп., тому в цій частині вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial