Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до з вказаною вище позовною заявою, вподальшому неодноразово уточненою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь нараховану, але не виплачену заборгованість по заробітній платі за липень 2018 р. в сумі 2443, 42 грн., заборгованість по заробітній платі за серпень 2018 р. 9274, 64 грн., у тому числі, 3992, 43 грн. за невикористану відпустку; компенсацію, що передбачена контрактом в розмірі 20 434. 21 грн., всього 32 152, 27 грн. з урахуванням утриманих податків і зборів, а також компенсацію в розмірі середнього заробітку за затримку в проведенні повного розрахунку. при звільненні, яка передбачена ст.. 117 КЗпП України, та яка утворилася з 30.08.2018 р. по день ухвалення рішення судом, виходячи з середньоденної заробітної плати в розмірі 340, 57 грн, з урахуванням утриманих податків і зборів. В обґрунтування позивних вимог позивач посилається на наступні обставини. З 22.12.2017 року за контрактом від він працював директором КП «Джерело». По травень місяць 2018 року він отримував заробітну платню, але з червня відповідач припинив виплату, у зв'язку з несплатою споживачами за надані послуги з постачання води. Потім засновник підприємства - Кіндрашівська сільська рада прийняла рішення про ліквідацію та створення ліквідаційної комісії, до якої перейшли повноваження по управлінню підприємством. На теперішній час заборгованість по заробітній платі за липень, за серпень 2018 р. разом з компенсацією за невикористану відпустку, компенсація, яка передбачена контрактом, складає всього в сумі 32152,27 грн., а також середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, не виплачені. Ухвалою суду від 12.09.2018 р. справу призначено у підготовче судове засідання на 09.10.2018 р. , постановлено зобов"язати відповідача надати до суду довідку про розмір нарахованої , але не виплаченої [PERSON] заробітної плати за період з 01.06.2018 р. по 31.08.2018 р. В судовому засіданні позивач підтримав уточнену позовну заяву, надавши кінцеву довідку-розрахунок, виданий головою ліквідаційної Комісії КП «Джерело» [PERSON] 09.10.2018 р. від [PERSON] на адресу суду надійшла заява, де вказано про те, що вона позов не визнає, просить перенести судове засідання на іншу дату для підготовки документації стосовно даної справи ( а.с.32). Заперечень проти позову відповідачем не надано. В судове засідання на стороні відповідача з" явилася особа, яка не надала суду докази в обґрунтування своїх повноважень, тому суд не допустив її до участі у справі. При цьому суд враховував наявність в матеріалах справи довідок, підписаних головою ліквідаційної комісії КП «Джерело», у яких містяться необхідні для розгляду справи розрахунки, фактично частково підтверджуючі відомості, надані позивачем, і вважав, що відсутні прешкоди для розгляду справи по суті. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1ст. 5 ЦПК). Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Суд на підставі ст. ст.12,13,81ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України). Заслухав доводи позивача, дослідив матеріали справи, судом встановлені настуні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що рішенням XXIV сесії VII скликання № 285 від 21 грудня 2017 року «Про створення Комунального підприємства «Джерело» створено юридичну особу Комунальне підприємство «Джерело» Кіндрашівської сільської ради. У пункті 2 рішення вказано про призначення [PERSON] директором Комунального підприємства «Джерело» Кіндрашівської сільської ради за контрактом з 02 січня 2018 року (а.с. 4). Пунктом. 3.1.5 контракту від 22 грудня 2017 р. між Кіндрашівською сільською радою та [PERSON] передбачено, що в разі дострокового припинення дії контракту внаслідок ліквідації чи реорганізації підприємства або з інших причин, передбачених Статутом та чинним законодавством, Директору виплачується компенсація в розмірі трьох середньомісячних заробітних плат (а.с.5-7, 26-28). На ім"я директора КП «Джерело» [PERSON] вих.. № 02-17/471 від 13.08.2018 р. було направлено листа, підписаного в.о. Кіндрашівського сільського голови з повідомленням про те, що з 13.08.2018 р. КП «Джерело» згідно рішення Кіндрашівської сільської ради № 371 від 10.08.2018 ліквідується, і повноваження [PERSON], як директора КП «Джерело», припиняються , у зв"язку з чим він мусить передати штамп, печатку, матеріальні цінності та всю документацію КП «Джерело» голові ліквідаційної комісії [PERSON] (а.с.8) . Як вбачається зі змісту заяв на ім"я голови ліквідаційної комісії, [PERSON] неодноразово звертався про погашення боргу по заробітній платі за червень-серпень 2018 р., середнього заробітку за затримку виплати заробітної плати, виплати, передбаченої п.3.1.5 контракту (а.с. 8-10,24). Згідно копії трудової книжки [PERSON] 22.12.2017 р. призначений на посаду директора Комунального підприємства «Джерело» Кіндрашівської сільської ради. 29.08.2018 р. [PERSON] було звільнено з посади директора Комунального підприємства «Джерело» Кіндрашівської сільської ради відповідно п.1 ст. 40 КЗпП України на підставі рішення XXXIII (позачергової) сесії VII скликання від 29.08.2018 року (а.с.11-22). 29.08.2018 р. на XXXIII (позачергової) сесії VII скликання було винесено рішення, у п.1 якого вказано про звільнення 29 серпня 2018 року [PERSON] з посади директора Комунального підприємства «Джерело» Кіндрашівської сільської ради в зв " язку з ліквідацією підприємства на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України. У п. 2 рішення вказано: «Голові ліквідаційної комісії провести необхідні розрахунки з гр.. [PERSON] відповідно до вимог чинного законодавства» (а.с.23). Згідно відомостей, отриманих судом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридична особа «Джерело» Кіндрашівської сільської ради з 13.08.2018 перебуває у стані припинення (а.с.14). Згідно остаточної довідки-розрахунку, наданої головою ліквідаційної комісії КП «Джерело» [PERSON], з урахуванням виплат, призведених станом на 15 .11.2018 р., залишок по невиплаченій заробітній платі складає 32 152, 27 грн. Виходячі з відомостей, які містить довідка-розрахунок, заборгованість по заробітній платі за липень 2018 р. складає 2443, 42 грн., заборгованість по заробітній платі за серпень складає 9274, 64 грн., у тому числі, компенсація за невідгуляну відпустку; за жовтень -20434,21 грн. (а.с. 57). У довідці вказані загальні суми: 9274, 64 грн.,у тому числі, компенсація за невідгуляну відпустку; 20434,21 грн., які співпадають з тими, які вказані у позовних вимогах позивача. Відповідачем не надано відомостей, які би спростували те, що сума 20434,21 грн. складає суму компенсації в розмірі трьох середньомісячних заробітних плат передбаченої п. 3.1.5 контракту, Аналогічна довідка, але станом на 29.10.2018 р. міститься на а.с. 43. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] обіймав за контрактом посаду директора КП «Джерело» Кіндрашівської сільської ради, яке було ліквідоване. У рішення сесії від 29.08.2018 р. було вказано про звільнення 29 серпня 2018 року [PERSON] з посади директора Комунального підприємства «Джерело» Кіндрашівської сільської ради в зв"язку з ліквідацією підприємства на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України, а також вказано про те, що голові ліквідаційної комісії необхідно провести розрахунки з гр.. [PERSON] відповідно до вимог чинного законодавства». [PERSON] був звільнений з посади директора КП «Джерело» Кіндрашівської сільської ради ради відповідно п.1 ст. 40 КЗпП України, але розрахунки у повному обсязі проведені з ним не були. [PERSON] неодноразово звертався до голови ліквідаційної комісії [PERSON] про здійснення всіх необхідних виплат, передбачених контрактом і законом, але виплати були призведені не у повному обсязі, і на час звернення [PERSON] до суду заборгованість по невиплаченій заробітній платі склала 32 152, 27 грн., що фактично підтверджено довідкою-розрахунком, наданою головою ліквідаційної комісії КП «Джерело» [PERSON] В судовому засіданні встановлено, що в день звільнення відповідачем не був проведений повний розрахунок з позивачем. Суд вважає, що борг по заробітній платі в сумі 32 152, 27 грн., яка підтверджена довідкою-розрахунком голови ліквідаційної комісії, фактично відповідачем не оспорюється. Вирішуючи справу по суті суд виходить із того, що Конституцією України, як Основним Законом, закріплено право на працю і заробітну плату, а саме у статті 43 зазначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Статтею 94 Кодексу законівпро працюУкраїни передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ст. 97 КЗпП Українивласник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст.21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ст. 22 цього Закону суб'єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Враховуючи обставини, викладені вище, суд вважає, що позивачем доведено наявність заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та компенсації при звільненні, передбаченої контрактом. Тому в цій частині позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Стосвно вимог позивача щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд доходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У тексті уточненої позовної заяви , отриманої судом 14.09.2018 р., позивач приводить розрахунок суми середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, яку він просить стягнути з відповідача.. Проте суд зауважує, що позивач не довів правильність розрахунку щодо суми середньої заробітної плати у з"язку з порушенням строків її виплати. Більш того, в судовому засіданні позивача не зміг надати зрозумілих для суду пояснень, з чого він виходив, обчислюючи вказану суму. Суд позбавлений можливості самостійно обрахувати вказану суму, оскільки позивачем не надані вихідні дані та докази для обрахунку кількості фактично відпрацьованих днів, що можливо було б перевірити при наявності табелю або іншого доказу в підтвердження цих даних. Тому суд вважає, що в цій частині слід в позові відмовити за недоведеністю. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Разом з цим, слід зазначити, що вказаною статтею ЦПК України встановлено право, а не обов"язок суду, який ухвалив судове рішення в цивільній справі, допустити негайне виконання рішень суду у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць При таких обставинах позов підлягає задоволенню частково. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial