Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь інфляційні витрати за прострочення виконання грошового зобов"язання за період з 12.02.2013 року по 30.09.2015 року в сумі 218 857,79 грн. та три відсотки річних від суми боргу в розмірі 24202,47 гривні за період з 12.02.2013 року по 14.12.2015 року; стягнути на його користь судові витрати по справі. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 11.11.2010 року позичив відповідачці 35560,00 доларів США, що підтвержєується власноруч написаною розпискою. Дані кошти [PERSON]. не повернула і досі, на неодноразові звернення не реагує, борг не повертає. 24.12.2012 року Долинський районноий суд Івано-Франківської області ухвалив рішення, яким стягнув з [PERSON],08 грн. боргу за договором позики, яке набрало законної сили 12.02.2013 року. Добровільно рішення суду виконано не було, а тому, зернувшись у виконавчу службу, 03.12.2014 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №0906/931/2012, виданого 07.03.2013 року. В зв"язку з тим, що відповідно до рішення Долинського районного суду від 24.12.2012 року у відповідачки перед ним є невиконане грошове зобов"язання в сумі 284231, 08 грн., він має право на нарахуання на дане зобов"язання 3% річних та інфляційних витрат відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, а саме: 3 % річних у сумі 24202,47 грн. за період з 12.02.2013 року по 14.12.2015 року та інфляційних витрат у розмірі 218857,79 грн. за період з 12.02.2013 року по 30.09.2015 року. Таким чином, всього нарахування згідно ст. 625 ЦК України становить 243 060, 26 грн., яке і просить стягнути з відповідачки. Позивач в судове засідання не з"явився, однак подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та в зв"язку з неможливістю з"явитись в судове засідання через перенесене захворювання, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про причину неявки суд не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, про що свідчить оголошення в газеті "Галичина" від 28.01.2016 року № 7 (5156) від 28.01.2016 року. Суд, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що дану справу можна розглянути в порядку заочного провадження, а позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Згідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Матеріалами справи встановлено, що 11.11.2010 року [PERSON] надав у позику [PERSON] 35 560,00 доларів США, про що у розписці від 11.11.2010 року внесені відповідні записи. В добровільному порядку відповідачка борг не повернула, а тому рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 24.12.2012 року з [PERSON] стягнуто 284 231,08 гривень боргу, що на день ухвалення рішення еквівалентно 35 560,00 доларам США. 03.12.2014 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №0906/931/2012, виданого 07.03.2013 року. На час розгляду справи в суді відповідачка грошові кошти за вказаним договором позики не повернула. Ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Розмір процентів відповідно до індексу інфляції за весь період прострочення з 12.02.2013 року по 30.09.2015 року становить 218857,79 грн., що стверджується поданим позивачем розрахунком. Окрім цього 3 % річних від суми боргу за період з 12.02.2013 року по 14.02.2015 року становить 24 202, 47 грн. Враховуючи наведене, та беручи до уваги те, що відповідачкою на момент ухвалення рішення кошти за договором позики не повернуті, у неї виникла заборгованість у розмірі 243060,26 грн. нарахувань, які передбачені ч.2 ст.625 ЦК України, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст. ст. 526, 599, 625, 629, 1046-1050 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218,226 ЦПК України, суд -

Outcome: approved