Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

В квітні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить: - позбавити відповідача батьківських прав, відносно дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], так як він ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків; - стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття, з урахуванням індексації відповідно до закону, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, так як відповідач добровільно допомоги не надає. В подальшому представник позивача надала заяву, в якій уточнила заявлені позовні вимоги від 10.08.2017 року, в якій просила, окрім іншого стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі по 1000 грн щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття, з урахуванням індексації відповідно до закону, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (а.с.86-88). Відповідач [PERSON]. позов визнав частково. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю. Суду [PERSON] пояснила, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 2005 року. Від шлюбу в них народилось четверо дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В 2014 році рішенням Суворовського районного суду м. Одеси шлюб було розірвано, діти залишились проживати з позивачкою. Спочатку вони проживали в будинку колишнього чоловіка разом з його матір'ю [PERSON]., однак потім вона їх вигнала, надавши можливість забрати лише деякі речі. Вона вимушена була разом з дітьми переїхати до будинку своїх знайомих на [ADDRESS], де і проживає разом з дітьми по теперішній час, так як власного житла не мають. Весь цей час діти перебувають на її утриманні, вона з дітьми отримує державну допомогу як малозабезпечена сім"я, відповідач матеріальної допомоги їм не надає, життям дітей не цікавиться, не приділяє їм уваги і таким чином ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідач працює, має стабільний заробіток, а тому має змогу допомагати дітям. Тому просить задовольнити позов, позбавити відповідача батьківських прав, відносно дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], так як останній ухиляється від участі у їх вихованні та забезпеченні та стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнав частково, суду пояснив, що дійсно вони перебували з позивачкою в зареєстрованому шлюбі з 2005 року по 2014 рік. Від шлюбу мають чотирьох дітей. Вони всі проживали в будинку його матері. В 2014 році шлюб було розірвано за його ініціативою, так як подальше проживання стало неможливим. Між ним та дружиною все частіше виникали сварки, вони мають різні погляди на життя, віросповідання та щодо виховання дітей. Він працює та проживає в м. Одеса. Після розірвання шлюбу, [PERSON] забрала дітей та пішла з дому, стала забороняти йому бачитись з дітьми, спілкуватись з ними. Однак він ніколи на втрачав інтересу до своїх дітей, цікавився їх життям, коли дозволяла колишня дружина забирав їх до свого будинку, розважав їх. Двоє дітей мають вади зору і він займався їх лікуванням. Останній раз літом цього року двоє із дітей жили в нього і знаходились на його утриманні. Заперечує проти позбавлення його батьківських прав, так як дітей своїх він любить, бажає з ними спілкуватись та піклуватися про них. Однак по вині колишньої дружини він вимушений був звернутися до органу опіки та піклування для встановлення порядку побачення з власними дітьми. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів на їх утримання в розмірі, який визначить суд. Він не має постійного заробітку, однак працює, має дохід, а тому може надавати дітям матеріальну допомогу, що робив і до цього часу. Він купував дітям і продукти, і одежу, ніс витрати на їх лікування, витрати на утримання дітей він може підтвердити частково. Представник третьої особи - служби у справах дітей Роздільнянської районної державної адміністрації [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнала частково, заперечувала проти позбавлення [PERSON] батьківських прав, так як після перевірки, проведеної на підставі поданої [PERSON] заяви, підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], не виявлено. Вважає, що позов необхідно задовольнити частково, тільки в частині стягнення аліментів на утримання дітей, так як діти проживають в основному з матір'ю, в частині позбавлення батьківських прав відмовити. Заслухавши пояснення позивача та її представника, відповідача, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, давши оцінку обґрунтованості заявлених вимог, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.51 Конституції України обов'язок кожного громадянина України піклуватися про дітей. Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, дитина, якщо це можливо, повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в атмосфері любові та матеріального забезпечення. Відповідно до ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, яка діє на Україні з 27.07.1991 року та ратифікована Україною, держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні для її благополуччя, приймаючи до уваги права та обов'язки їх батьків, опікунів та інших осіб, які відповідають за них по закону і з цією метою приймати всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи. За ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За приписами п. п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. У рішенні Європейського суду від 18.12.2008 у справі «Савіни проти України» зазначається, що «хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини». Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON],[INFO], перебували в зареєстрованому шлюбі з 2005 року по 2014 рік, що підтверджується рішенням Суворовського районного суду м. Одеси про розірвання шлюбу від 22.12.2014 року (а.с.15). Від шлюбу у них народились діти - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження, наявними в матеріалах справи.(а.с.11,12,13,14) Після розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] припинили спільне проживання в будинку матері відповідача по [ADDRESS]. З довідки про склад сім'ї від 03.09.2017 року №1983, виданою Роздільнянською міською радою Одеської області, встановлено, що [PERSON] винаймає квартиру і діти проживають без реєстрації разом з матір'ю по [ADDRESS]. (а.с.22) З актів обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 21.06.2016 року, 11.11.2016 року, судом встановлено, що [PERSON] отримує державну соціальну допомогу сім'ям з дітьми. На її утриманні знаходиться четверо дітей: [PERSON], 2006 року народження, учениця 5-го класу ЗОШ №4 м. Роздільна, [PERSON], 2008 року народження, учень 2 класу ЗОШ №4 м. Роздільна, [PERSON], 2009 року народження, учениця 2 класу ЗОШ №4 м. Роздільна, [PERSON], 2012 року народження, дитина дошкільного віку, в дитячий садок не ходить. Батько дітей з ними не проживає, зі слів матері матеріальної допомоги їм не надає. [PERSON] та діти проживають безоплатно за вище вказаною адресою. Сім"я [PERSON] потребує матеріальної допомоги. (а.с.23,24) Судом з акту обстеження умов проживання неповнолітніх дітей від 15.11.2016 року встановлено, що діти проживають в задовільних умовах, мають все необхідне для розвитку. (а.с. 25) З характеристик [PERSON], учениці 5 класу ЗОШ №4 м. Роздільна, [PERSON] та [PERSON], учнів 2 класу ЗОШ №4 м. Роздільна, судом встановлено, що класні, шкільні та батьківські збори та свята відвідує виключно мати.(а.с.17,18,19) Судом встановлено, що після припинення шлюбних відносин та спільного проживання з батьком дітей [PERSON] з позовом про стягнення аліментів з батька до суду не зверталась, заявлені нею позовні вимоги щодо стягнення аліментів розглядаються судом вперше. Відповідно до ст.19 Сімейного кодексу України при розгляду судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Цей орган надає письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. З метою надання об'єктивного висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача проводились обстеження житлово-побутових умов дітей та батьків, проводились з ними бесіди. Так згідно звіту щодо надання психологічних послуг від 16.06.2017 року, проведеного РЦСССДМ, з метою виявлення емоційного зв'язку дітей - [PERSON] та [PERSON] зі своїм батьком [PERSON], встановлено, що для дітей безумовним авторитетом є мати - [PERSON], вплив батька на сімейні відносини не відслідковуються. Діти сумують за батьком, але він не є для них авторитетом. (а.с.97). Згідно звіту психологічні послуги від 21.06.2017 року, проведеного РЦСССДМ з метою виявлення емоційного зв'язку дітей - [PERSON] та [PERSON] зі своїм батьком [PERSON], встановлено, що на момент анкетування діти проживають разом з батьком. Батько проявляє зацікавленість до життя дітей. (а.с.97) Таким чином між батьком та дітьми існує психоемоційний зв'язок, він не втрачений і це відповідає саме інтересам дітей, які бажають мати як батька, так і матір. Тому Роздільнянською РДА, як органом опіки та піклування було проведено вивчення питання соціальної характеристики [PERSON] та було надано висновок про не доцільність позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітніх: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Даний висновок обґрунтований тим, що [PERSON] заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей. Він бажає спілкуватись з дітьми, виховувати їх та забезпечувати. (а.с.99) Таким чином судом достовірно встановлено, що відповідач не відмовляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно дітей, бажає піклуватись про фізичний і духовний розвиток дітей, забезпечувати їх всім необхідним. Стосовно надання ним матеріальної допомоги дітям судом на підставі наданих доказів достовірно встановлено, що [PERSON] дійсно не надає регулярної матеріальної допомоги сім"ї, тому що в них існує глибокий конфлікт з матір"ю дітей, вони не можуть спілкуватися та досягти згоди по всім питанням виховання власних дітей. Батьки не можуть порозумітися по питанням надання медичної допомоги дітям, їх відпочинку. Однак наданими по справі доказами встановлено, що позивачем були понесені витрати по лікуванню двох дітей в 2015 році, в 2017 році. Діти [PERSON] та [PERSON] мають вади зору і відповідачем були витрачені значні кошти на програми корекції зору та виготовлення окулярів. (а.с.109-112). Тому суд приходить до висновку, що позов [PERSON] в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], задоволенню не підлягає, дані дії суду не відповідатимуть вперш за все інтересам дітей, батько і мати потрібні їм в однаковій мірі, в свою чергу батьки повинні ставитися до виховання дітей більш відповідально. Судом достовірно встановлено, що на теперішній час діти проживають з матір'ю і вона несе витрати по їх утриманню Однак згідно зі ст. 180 СК України, обоє батьків зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, суд вважає, що позов [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей підлягає задоволенню в повному обсязі і з відповідача [PERSON] на її користь слід стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 4000 грн щомісячно, починаючи з 18.04.2017 року до досягнення донькою [PERSON] повноліття, тобто до [INFO], після цієї дати стягувати аліменти в розмірі 3000 грн щомісячно до досягнення сином [PERSON] повноліття, тобто до [INFO], після цієї дати стягувати аліменти в розмірі 2000 грн щомісячно до досягнення донькою [PERSON] повноліття, тобто до [INFO], а після цієї дати стягувати аліменти в розмірі 1000 грн щомісячно до досягнення донькою [PERSON] повноліття, тобто до [INFO], але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з індексацією відповідно до закону. На підставі викладеного, п.2 ч.1 ст. 164, 165, ч.2 ст.166, 180, 182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial