overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги він обґрунтовує тим, що вони з [PERSON] перебувають у шлюбі, який 20 серпня 2005 р. зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м.Севастополі. Від даного шлюбу у сторін народилися діти - син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя та несумісністю характерів, внаслідок чого між ними постійно виникають сварки та суперечки. Протягом двох років строни не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільне господарство; не пов`язані спільним побутом. Шлюб існує формально. На підставі положень ст.ст.274-279 ЦПК України та відсутністю заперечень відповідача, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 серпня 2005 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м.Севастополі, про що складено актовий запис № 767. Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітні діти - син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . В силу положень ст..110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що понад два роки сторони не підтримують шлюбних стосунків. Спільне господарство не ведуть. Подальше існування сім"ї є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє почуття любові, відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім"ї. Шлюб існує формально. Позивач категорично заперечує проти подальшого збереження сім`ї. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім"ї є неможливим в зв"язку з відсутністю бажання сторін на відновлення шлюбних стосунків, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння. Сім"я існує формально, а отже шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги він обґрунтовує тим, що вони з [PERSON] перебувають у шлюбі, який 21 липня 2007 р. зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського РУЮ у м.Києві. Від даного шлюбу у сторін народилися діти - сини [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя, несумісністю характерів та відсутністю взаєморозуміння. Сторони не підтримують шлюбних стосунків; з 2 липня 2019 року окремо проживають. Сторони не ведуть спільне господарство; не пов`язані спільним побутом. Шлюб існує формально. На підставі положень ст.ст.274-279 ЦПК України та відсутністю заперечень відповідача, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 липня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського РУЮ у м.Києві, про що складено актовий запис № 695. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що з липня 2019 року сторони окремо проживають; не підтримують шлюбних стосунків. Сторони не ведуть спільне господарство; мають окремий бюджет. Шлюб існує формально. Подальше існування сім"ї є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє почуття любові, відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім"ї.. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім"ї є неможливим в зв"язку з відсутністю бажання сторін на відновлення шлюбних стосунків, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння. Сім"я існує формально, а отже шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги він обґрунтовує тим, що вони з [PERSON] перебувають у шлюбі, який 22 серпня 1992 р. зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві. Від даного шлюбу у сторін народилися діти - син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя, відсутністю взаєморозуміння та спільних інтересів. Протягом 2016-217 стосунки між сторонами поступово погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних стосунків. Сторони окремо проживають та не ведуть спільне господарство; не пов`язані спільним побутом. Шлюб існує формально. Позивач та відповідач подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність та згоду на розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 серпня 1992 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис № 899. Від даного шлюбу у подружжя є повнолітні діти - - син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків. Спільне господарство не ведуть. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння. Подальше існування сім"ї є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє почуття любові, відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім"ї. Шлюб існує формально. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім"ї є неможливим в зв"язку з відсутністю бажання сторін на відновлення шлюбних стосунків, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння. Сім"я існує формально, а отже шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги він обгрунтовує тим, що вони з [PERSON] перебувають у шлюбі, який 28 серпня 20 р. зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міського управління юстиції Хмельницької області. Від даного шлюбу у сторін народилися діти - сини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя, сімейні відносини та ведення домашнього господарства. Протягом тривалого часу сторони не підтримують шлюбні стосунки та окремо проживають. Сторони не ведуть спільне господарство; не пов`язані спільним побутом. Шлюб існує формально. На підставі положень ст.ст.274-279 ЦПК України та відсутністю заперечень відповідача, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 серпня 2004 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міського управління юстиції Хмельницької області, про що складено актовий запис № 208. Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітні діти - сини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків та окремо проживають. Спільне господарство не ведуть. Кожен із них має кардинально різні погляди на життя, на взаємні права та обов`язки подружжя. Подальше існування сім"ї є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє почуття любові, відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім"ї. Шлюб існує формально. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім"ї є неможливим в зв"язку з відсутністю бажання сторін на відновлення шлюбних стосунків, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння. Сім"я існує формально, а отже шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги він обґрунтовує тим, що вони із [PERSON] перебувають у шлюбі, який 08 вересня 1990 р. зареєстровано Відділом РАГС Московського району м.Києва. Від даного шлюбу у сторін народилися діти - доньки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя, несумісністю характерів, втратою почуття любові. Між сторонами частко виникали сварки та суперечки. Протягом чотирьох років сторони не ведуть спільне господарство; не пов`язані спільним побутом. Сторони не підтримують шлюбні стосунки та окремо проживають. Шлюб існує формально. На підставі положень ст.ст.274-279 ЦПК України та відсутністю заперечень відповідача, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 вересня 1990 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом РАГС Московського району м.Києва, про що складено актовий запис № 1365. Від даного шлюбу сторони мають повнолітніх доньок - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків та окремо проживають. Сторони не ведуть спільне господарство; мають окремий бюджет. Шлюб існує формально. Подальше існування сім"ї є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє почуття любові, відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім"ї.. Позивач заперечує подальше збереження сім`ї. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім"ї є неможливим в зв"язку з відсутністю бажання сторін на відновлення шлюбних стосунків, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння. Сім"я існує формально, а отже шлюб може бути розірваний. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішуєна підставі ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги він обґрунтовує тим, що вони із [PERSON] перебувають у шлюбі, який 21 серпня 2005 р. зареєстровано Ромоданівською селищною радою Миргородського району Полтавської області. Від даного шлюбу у сторін народилися діти - донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя, шлюб та сім`ю, відсутність взаєморозуміння, втратою почуття любові та взаємодовіри. Сторони не ведуть спільне господарство; не пов`язані спільним побутом. Шлюб існує формально. На підставі положень ст.ст.274-279 ЦПК України та відсутністю заперечень відповідача, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 серпня 2005 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Ромоданівською селищною радою Миргородського району Полтавської області, про що складено актовий запис № 7. Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітні діти - [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків. Сторони не по`язані спільним побутом та не ведуть спільне господарство. Подальше існування сім"ї є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє почуття любові, відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім"ї. Шлюб існує формально. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім"ї є неможливим в зв"язку з відсутністю бажання сторін на відновлення шлюбних стосунків, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння. Сім"я існує формально, а отже шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги вона обґрунтовує тим, що вони з [PERSON] перебувають у шлюбі, який 13 серпня 2013 р. зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районого управління юстиції у м.Києві. Від даного шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з втратою почуття любові та взаємоповаги. Протягом року стосунки між сторонами поступово погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин. Сторони окремо проживають та не ведуть спільне господарство; не пов`язані спільним побутом. Шлюб існує формально. На підставі положень ст.ст.274-279 ЦПК України та відсутністю заперечень відповідача, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 серпня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районого управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис № 1168. Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітня дитина - син [PERSON] , [INFO] . Спір щодо визначення місця проживання дитини між сторонами відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків. Сторони не по`язані спільним побутом та не ведуть спільне господарство. Подальше існування сім"ї є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє почуття любові, відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім"ї. Шлюб існує формально. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім"ї є неможливим в зв"язку з відсутністю бажання сторін на відновлення шлюбних стосунків, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння. Сім"я існує формально, а отже шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім"єю із [PERSON] з грудня 2001 року і до 03 січня 2007 року, оскільки померла була одинокою і потребувала допомоги, а інших родичів не мала. Встановлення даного факту необхідне для оформлення спадщини, однак іншого способу, довести даний факт, крім як в судовому порядку не має. Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Зацікавлена особа голова Бондрурівської сільської ради [PERSON] в судове засідання не з"явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його присутності, в якій не заперечує проти задоволення заяви. Суд, вислухавши заявника, свідків, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що завлені вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст.1264 ЦК України заявник відноситься до четвертої черги спадкоємців за законом. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім"єю не менш як п"ять років до часу відкриття спадщини. Факт смерті [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-АМ № 339716 ( а.с. 5). Відповідно до ст. 3 СК України, сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. Згідно довідки про склад сім"ї [PERSON] проживала одиноко, заявник [PERSON] здійснював догляд за нею (а.с. 8). Згідно довідки Бондурівської сільської ради від 01.02.2016 року заявник [PERSON] обробляв присадибну ділянку [PERSON], проводив поточний ремонт її будинку, прилеглій до нього території та ремонт огорожі (а.с. 9). Згідно показів свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] суд встановив, що [PERSON] більше п"яти років проживала в сім"ї [PERSON] в смт. Чечельник де і померла, але поховали її в селі [PERSON]. Аналізуючи та оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає встановленим факт проживання однією сім"єю заявника [PERSON] та [PERSON] який необхідний для оформлення заявником спадщини.

Outcome: approved