Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

В лютому 2018 року позивач звернувся до суду із позовом, згідно якого просить зняти арешт з квартири № 1 , що розташована в будинку № 23 А по вул. Білопільській в м. Бердичеві Житомирської області, яка належала на праві приватної власності [PERSON], який помер 09.11.2016 року, реєстраційний номер обтяження 19192644, зареєстровано 24.02.2017 на підставі постанови про арешт майна, серія та номер : 53485484, виданої 24.02.2017 р. головним державним виконавцем Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області [PERSON] Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.11.2016 року помер його племінник [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на квартиру № 1 в будинку № 23 А по вул. Білопільська в м. Бердичеві Житомирської області. 08.02.2018 року позивач звернувся до приватного нотаріуса міського нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва на спадщину за законом, однак отримав відмову у видачі свідоцтва, оскільки на спадкове майно було накладено арешт державним виконавцем Бердичівського МРВ ДВС ГТУЮ [PERSON], на підставі постанови про арешт майна від 24.02.2017 року в інтересах [PERSON] Як зазначає позивач, згідно заочного рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02.02.2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнута майнова шкода в сумі 21475,30 грн., та моральна шкода в розмірі 5000,00 грн., а на користь [PERSON] - майнова шкода в сумі 24453,69 грн., моральна шкода - 6000,00 грн. судовий збір в розмірі 551,20 грн. Виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа № 274/4684/16-ц від 15.02.2017 року були закінчені 22.05.2017 року в зв"язку зі смертю боржника. На даний час відповідачі не заперечують проти зняття арешту з нерухомого майна - квартири, яка належала покійному [PERSON], для цього вони звернулися з відповідними заявами до Бердичівського МРВ ДВС ГТУЮ в Житомирській області , однак отримали відмову у знятті арешту , оскільки відділ ДВС не має на це законних підстав, тому він вимушений звертатися до суду за захистом своїх прав. Сторони в судове засідання не з"явилися, надали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідачі не заперечили проти задоволення позовних вимог [PERSON] Заяви сторін долучені до матеріалів справи. У з"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть , виданого 09.11.2016 року Бердичівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, [PERSON] помер 09.11.2016 року в м. Бердичеві ( а.с.8). Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на житло від 22.03.2005 року , виданого відділом з надання житлово - комунальних послуг міськвиконкому , квартира 1 в будинку № 23 А по вул. Білопільська в м. Бердичеві праві приватної власності належить [PERSON] . Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.02.2018 року , виданої приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на кв. 1 в буд. 23 А по вул. Білопільська в м. Бердичеві Житомирської області після [PERSON], який помер 09.11.2016 року, у зв"язку з тим, що згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстрований арешт за № 19192644 від 24.02.02.2017 року ( а.с.10-11). Згідно заочного рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02.02.2017 року з [PERSON] стягнуто кошти на користь [PERSON] та [PERSON] , а також судові витрати ( а.с. 14-16). Як вбачається з копій постанов про закінчення виконавчого провадження від 22.05.2017 року, головним державним виконавцем Бердичівського міськрайонного ВДВС [PERSON] Є, О. виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів про стягнення коштів та судового збору з [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON], держави, припинено в зв"язку зі смертю останнього ( а.с. 12-13). Як вбачається з відзиву третьої особи - Бердичівського міськрайонного ВДВС ГТУЮ в Житомирській області, на виконанні у відділі дійсно перебувало зведене виконавче провадження про стягнення коштів з [PERSON] Оскільки стягувачі ( відповідачі по справі) наполягали на накладенні арешту на квартиру, яка належить [PERSON], державним виконавцем до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено відповідний запис про обтяження за № 19192644. 22.05.2017 року зведене виконавче провадження було закінчено в зв"язку зі смертю боржника, виконавчі документи повернуто до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області. Після закінчення виконавчого провадження , державним виконавцем, відповідно до доручення Управління ДВС ГТУЮ в Житомирській області № 3.1 -15 /29/2017/143 від 26.01.2017 року, було направлено лист - погодження про зняття арешту з майна боржника на підставі ст. 40 Закону України " Про виконавче провадження", проте Управлінням ДВС було надано відмову у задоволенні даної заявки, в зв"язку з чим арешт з майна боржника не було знято. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст.316,317,319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. З Згідно ч.ч.1 та 2 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до ч.ч. 1 та 2ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушуються права позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги оформити свої спадкові права , підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна та заборони його відчуження. На підставі викладеного,

Outcome: approved