Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

У березні 2020 року орган опіки та піклування Пулинської райдержадміністрації Житомирської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] , мотивуючи його тим, що остання ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків відносно своєї неповнолітньої дочки: [PERSON] , [INFO] , не дбає про фізичний та духовний розвиток дитини, не створює належних умов для її проживання та виховання, не забезпечує її продуктами харчування, не працевлаштована, систематично зловживає спиртними напоями. 21 лютого 2020 року службою у справах дітей райдержадміністрації спільно з працівниками поліції було виявлено, що у будинку по [ADDRESS] , перебувала малолітня дитина, залишена без матері. Перевіркою встановлено , що у будинку порушено санітарний стан, брудна постіль, холодно, немає в наявності паливних матеріалів, запас продуктів харчування мінімальний. Відповідачка у господарстві нічого не утримує, ніде не працевлаштована, живе за рахунок заробітної плати співмешканця. Того ж дня [PERSON] у телефонному режимі органом опіки та піклування повідомлено про огляд працівниками поліції та службою у справах дітей її житла та що її дитина проживає у неналежних умовах. Повідомлено про необхідність прибути до служби у справах дітей Пулинської РДА. Наступного дня [PERSON] прибула в с.Очеретянка до дитини, проте до служби у справах дітей не з"явилася. Зі слів в.о. старости Очеретянського старостинського округу, [PERSON] перебуває щодня у стані алкогольного сп"яніння. 04 березня 2020 року службою у справах дітей райдержадміністрації спільно з працівниками поліції, в.о. старости Очеретянського старостинського округу та фельдшером Очеретянського ФАБу малолітньої дитини та [PERSON] , за місцем проживання не виявлено. Встановлено, що дитина та матір знаходиться у сестри останньої - [PERSON] . Під час проведення обстеження виявлено, що відповідачка перебувала у стані алкогольного сп"яніння, а дитину доглядали родичі. Згідно довідки, виданої Пулинським районним центром Житомирського обласного центру зайнятості №79 від 04.03.2020 року, [PERSON] , [INFO] , жителька [ADDRESS] на обліку не перебувала і по питанню працевлаштування не зверталася. Протягом останнього року в.о. старости Очеретянського старостинського округу та службою у справах дітей райдержадміністрації з [PERSON] багаторазово проводилися бесіди, в ході яких рекомендувалося змінити місце проживання та створити належні умови проживання дитини, а також роз"яснювалася необхідність ведення матір"ю тверезого способу життя. Проте, [PERSON] не змінила місце проживання та свою поведінку, продовжує вживати спиртні напої, не реагує на зауваження. Здоров"ям, навчанням та вихованням своєї дитини не цікавиться, свідомо ухиляється від виконання батьківських обов"язків. Згідно характеристики, виданою Вацлавпільською гімназією на [PERSON] , ученицю 3 класу, мати не цікавиться шкільним життям дитини, батьківські збори не відвідує, зловживає алкоголем. У шкільній їдальні дитина не харчується через брак коштів. Умови проживання дитини не задовільні. [PERSON] часто покидає дитину на бабусю та дідуся, а сама тижнями перебуває у [ADDRESS], у співмешканця. Тоді як дитина залишається з родичами, які періодично вживають спиртні напої, що є загрозою для фізичного та психологічного здоров"я дитини. Мати, через систематичне вживання спиртних напоїв, безвідповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов"язків. Враховуючи вищевикладене, орган опіки та піклування Пулинської райдержадміністрації просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , жительку [ADDRESS] відносно малолітньої дитини: дочки [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з відповідача аліменти на користь її дитини: дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Заперечувала щодо позбавлення її батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки. Зазначила , що останній місяць вона взагалі не вживає спиртні напої, навела лад у будинку, підшуковує роботу та нове місце проживання ,щоб жити з дочкою окремо та належним чином виконувати свої батьківські обов"язки. А для цього їй необхідно час . Просила не позбавляти її батьківських прав, надати їй час та шанс на виправлення. Не заперечувала щодо відібрання дитини, без позбавлення її батьківських прав. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки та свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Так, відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім"ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов"язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст.155 цього ж Кодексу здійснення батьками своїх прав та виконання обов"язків мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України від 13 січня 2005 р. № 2342-ІУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Відповідно до ч.1 ст.12 цього ж Закону безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Верховний Суд України в ч.2 п.16 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] являється матір"ю неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] від 14.10.2011 року, виданого виконавчим комітетом Очеретянської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області (а.с. 4 ). Відповідно до наказу служби у справах дітей Пулинської РДА Житомирської області №122 від 18.09.2018 року, [PERSON] , поставлено на облік як таку, що перебуває у складних життєвих обставинах, у зв"язку з тим, що мати [PERSON] , [INFO], ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків (а.с. 6). З довідки-характеристики Очеретянського старостинського округу Пулинської селищної ради Пулинського району Житомирської області №375 від 11.03.2020 року вбачається, що [PERSON] , [INFO], яка зареєстрована та проживає в [ADDRESS] , ніде не працює, домашнього господарства не утримує, дитину часто залишає без нагляду, не займається вихованням не допомагає в навчанні. З [PERSON] неодноразово проводилися бесіди по питанню виховання, догляду дочки та придбання житла для проживання. На зауваження в.о. старости Очеретянського старостинського округу, вона не реагує. (а.с.10) Відповідно до довідки Очеретянського старостинського округу Пулинської селищної ради №376 від 11.03.2020 року, [PERSON] , [INFO], дійсно ніде не працює на території старостинського округу. Трудова книжка відсутня. (а.с.11). З характеристики Вацлавпільської гімназії учениці 3-го класу [PERSON] , вбачається, що учениця має середній і достатній рівень знань. Читає добре, на уроках уважна. Програмовий матеріал сприймає повільно, гарно пише, важко даються уроки математики. Старанно готується до уроків. Спокійна, врівноважена, дисциплінована, охайна. Батьки не цікавляться шкільним життям дитини, батьківські збори не відвідують. В шкільній їдальні дитина не харчується через відсутність коштів. Шкільним приладдям забезпечена. Матеріально побутові умови у родині не задовільні. Батьки зловживають алкоголем (а.с.7) Відповідно до повідомлення Пулинської районної філії Житомирського обласного центру зайнятості №79 від 04.03.2020 року, [PERSON] , [INFO] за послугами до філії не зверталися і станом на 04.03.2020 року як безробітна не зареєстрована (а.с.19). Той факт, що відповідач не створює належних умов для проживання та виховання дітей, підтверджуються актами обстеження умов проживання і виховання дитини в сім"ї від 22.05.2018 року, 22.01.2019, 25.03.2019 року, та актом обстеження житлово-побутових умов життя від 04.09.2018 року, 02.03.2020 року, а також актами обстеження матеріально-побутових умов від 04.09.2018 року, 28.10.2019 року (а.с.21-28). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Пулинської райдержадміністрації №0421/02-09 від 18.03.2020 року, [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно своєї дитини: дочки [PERSON] , [INFO] , не створює належних умов для утримання, проживання та виховання дочки, зловживає спиртними напоями, не дбає про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує її належним харчуванням, не працевлаштована. Будинок, в якому проживає сім"я потребує ремонту, санітарний стан не задовільний, єдиним доходом є заробітня плата співмешканця. Тому орган опіки та піклування Пулинської райдержадміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , відносно її дитини: дочки [PERSON] , [INFO] (а.с.3). Свідок [PERSON] , дала суду показання про те, що вона працює завідуючою фельдшарським відділенням с .Кошелівка. Відповідачка зловживає алкоголем, у будинку батьків, де вона проживає з дитиною часто збираються сумнівні компанії, у присутності дитини розпивають спиртне. У минулому році у дитини був педикульоз. Мати не приділяє належної уваги дитині, часто відсутня вдома по декілька днів, а дитина лишається з її батьками, що зловживають спиртним, Їжі у необхідній кількості та одягу для дитини не має. У будинку не прибрано. На зауваження змінити свою поведінку відповідачка не регагує. Як показала у судовому засіданні свідок [PERSON] - в.обов"язки старости села Очеретянки, відповідачка разом з донькою проживає у селі Очеретянка, у будинку батьків, де крім цих осіб проживають дві сестри відповідачки. Відповідачка та її батьки зловживають спиртними напоями. Раніше відповідачка працювала та по декілька днів була відсутня вдома, а її дитина в цей час залишалася без належного нагляду та уваги у товаристві діта та баби, які влаштовували у будинку п"янки, у компанії сторонніх осіб та це все відбувалося у присутності неповнолітньої [PERSON] . Дитина у відсутності матері була бездоглядною, продуктами харчування у належній мірі сім"я не забезпечена . Останній рік відповідачка ніде не працює , вживає спиртне. Про те останній місяць вона не помічала ,щоб відповідачка була у стані сп"яніння, або ж на підпитку, хоча бачить її доволі часто. Однак ,у будинку незавжди прибрано та відсутня необхідна кількість палива і продуктів харчування. Відповідачка не приділяє належної уваги дитині, на вимоги виправитися не реагує, не бажає жити окремо від батьків та належно виховувати доньку. Свідок [PERSON] суду показала, що вона працює начальником сектору у справах дітей Пулинської селищної ради та у складі комісії відвідувала сім"ю відповідачки. Два останні роки у сім"ї склалася нездорова обстановка, відповідачка зловживає алкоголем, живе у будинку своїх батьків, які також зловживають спиртним, влаштовують п"янки, там збираються сумнівні компанії. Все це відбувається на очах її дитини ,що негативно впливає на психіку неповнолітньої. З відповідачкою неодноразово проводились бесіди з приводу того щоб вона змінила свій спосіб життя та приділяла належну уввагу дитині, про те змін на краще за 2 останні роки не відбулося. Свідок [PERSON] - суду показала, що вона працює у Пулинському ПВ та у складі комісії виїзджала неодноразово за місцем проживання відповідачки, де була свідком того, що відповідачка перебувала у стані алкогольного сп"яніння та у такому ж стані перебували батьки останньої. П"янки у цій сім"ї часте явище, туди приходять сумнівні компанії. Дитина часто буває голодна та без догляду. Умови для проживання дитини неналежні. Положенням ч. 1 ст. з Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України передбачено, що при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, при цьому, малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своїми батьками. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зав`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», Заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). Враховуючи вище наведене, суд вважає, що матеріали справи містять достовірні відомості, які свідчать про невиконання відповідачкою своїх обов`язків по вихованню своєї неповнолітньої дитини , оскільки протягом тривалого часу відповідачка не проявляє відносно своєї доньки належної турботи та уваги, не приймає належної участі у її вихованні та утриманні, не піклується про стан здоров`я та розвитку дитини, хоча зобов`язана це робити та має таку можливість. У судовому засіданні відповідачка також не заперечувала що протягом останніх років вона належним чином не виконувала своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дитини, однак заперечувала щодо позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітньої дочки , та зазначила що їй не байдужа доля її дитини, тому вона припинила вживати алкольні напої, прикладає зусиль для працевлаштування та має намір змінити з донькою місце проживання ,щоб уникнути негативного впливу на дитину з боку її родичів. Не заперечувала щодо того щоб дитина була у неї відібрана на певний час , для виконання нею поставлених цілей ,з метою повернення дитини у подальшому в її сім"ю. За вказаних обставин, а також приймаючи до уваги висловлене відповідачкою бажання змінити своє ставлення до виховання своєї неповнолітньої дитини , у бік їх покращення та врахувавши, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, суд дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для застосування до відповідачки крайнього заходу впливу на особу, яка не виконує батьківських обов`язків, що є способом захисту прав та інтересів дітей, якою є позбавлення батьківських прав. А тому приходить до висновку про задоволення позову частково , а саме - відібрання від [PERSON] її неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , без позбавлення відповідачки батьківських прав щодо цієї дитини. До такого висновку у Постанові від 14 травня 2020 року у справі № 420/1753/18, провадження № 61-22933св19, прийшов і Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, в якій зазначено що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, що не виконують батьківських обов`язків та допускаються лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. А тому приходить до висновку про задоволення позову частково. Згідно ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Частиною 2 статті 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч.4 ст.170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав, суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачка не утримує належним чином свою неповнолітню дочку ,а тому позовні вимоги в частині стягнення з неї на користь дитини аліментів підлягають задоволенню. Враховуючи, що за станом здоров"я відповідач є працездатною, інших осіб на утриманні не має, суд, відповідно до ст.182 СК України, вважає стягнути з [PERSON] аліменти на користь неповнолітньої дочки: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.03.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. При зверненні до суду позивача звільнено від сплати судового збору, тому, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує його з відповідача в сумі 840,80 грн. з позовних вимог про відібрання дитини без позбавлення її батьківських прав та 840,80 грн. з позовних вимог про стягнення аліментів на користь держави, а всього 1681,60 грн.

Outcome: partial