Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

Позивач звернувся\~в суд\~з позовом\~до відповідача\~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором,\~судові витрати\~просить покласти\~на відповідача.\~Свої вимоги\~мотивує тим,\~що 17.08.2017\~року між ПАТ «Мегабанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №87-028-850-2-17-Г, за умовами якого відповідачу було надано грошові кошти в розмірі 19058,30 гривень, на строк з 17 серпня 2017 року до 14 серпня 2020 року включно, зі сплатою 15% річних. 31.01.2018 року між сторонами укладено Додаткову угоду №1 до кредитного договору, згідно якої відповідачу надано грошові кошти в розмірі 17525,85 грн., а також викладено в новій редакції Додаток №1 до кредитного договору. Оскільки відповідач зобовязання за вказаним кредитним договором належним чином не виконала, допустила заборгованість, яка разом з відсотками та штрафом складає 25355,30 грн., а тому банк змушений звернутись в суд. Ухвалою від 20.09.2018 року відкрито провадження у справі. Ухвалою від 14.11.2018 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказує про те, що позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Відтак, беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надала, в силу положень ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. З письмової згоди представника позивача суд постановляє ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 17.08.2017 року між ПАТ «Мегабанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №87-028-850-2-17-Г, за умовами якого відповідачу надано грошові кошти в розмірі 19058,30 грн., на строк з 17.08.2017 року до 14.08.2020 року включно, зі сплатою 15% річних. 31.01.2018 року сторони уклали додаткову угоду №1 до кредитного договору №87-028-850-2-17-Г, якою п.2 «Умови та порядок надання кредиту» викладено в новій редакції, згідно якої загальний розмір кредиту становить 17525,85 грн., а також в новій редакції викладено Додаток №1 до кредитного договору. У відповідності до положення ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов"язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобов"язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.611 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). У відповідності із ч. 2, 3 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Як встановлено судом, банк взяті на себе зобов'язання виконав в повному обсязі, відповідач такі не виконала, а тому станом на 02.07.2018 року заборгував кредитору кошти за кредитним договором в загальній сумі 25355,30 грн., з яких залишок кредиту становить 17068,34 грн., залишок нарахованих та несплачених процентів 1,42 грн., залишок нарахованої та несплаченої комісії 398,91 грн., штраф 7886,63 грн. Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно наявних у справі матеріалів, 31 жовтня 2018 року на підставі рішення позачергових Зборів акціонерів замінено тип акціонерного товариства з Публічного на Приватне, змінено повне та скорочене найменування Банку з Публічного Акціонерного товариства «Мегабанк» на Акціонерне товариство «Мегабанк». Відповідно до ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 1762,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням. Оскільки позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved