Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивач Державна екологічна інспекція у Волинській області звернулася в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Позов обґрунтований тим, що [PERSON] 08 грудня 2016 року вчинив незаконну порубку п"яти сироростучих дерев породи „Вільха" по вул. Забріддя в с. Ветли Любешівського району. 12 січня 2017 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища у Волинській області складено протокол про адміністративне правопорушення за знищення окремих дерев в населених пунктах та постановою № 000003 від 24 січня 2017 року його піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 425 грн. за ст. 153 КУпАП. Державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища визначено розмір шкоди внаслідок незаконного вирубування п"яти сироростучих дерев породи „Вільха", проведений на підставі такс для обчислення розміру шкоди, затверджених постановою КМ України № 559 від 08.04.1999 року „Про такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів", що складає 4238 грн. Посилаючись на зазначені обставини, просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь спеціального фонду місцевого бюджету с. Ветли Любешівського району 4238 грн. у відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Представник позивача в судове засідання не з"явився, у поданій заяві позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві і прохає його задовольнити. Прохає суд розгляд справи проводити без представника позивача, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач, будучи завчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення № 000003 від 24.01.2017 року [PERSON] 08 грудня 2016 року в населеному пункті с. Ветли по вул. Забріддя Любешівського району без ордера на видалення зелених насаджень бензопилою зрізав п"ять сироростучих дерев породи „Вільха", діаметрами пнів 40 см, 25 см, 24 см, 14 см, 16 см, чим порушив вимоги абз. 3 ч. 2 ст. 40 Закону України „Про рослинний світ", п. 3 „Порядку видалення дерев, кущів, і квітників у населених пунктах", відповідальність за що передбачена ст. 153 КупАП. За дане порушення [PERSON] визнано винним і накладене адміністративне стягення у виді штрафу у розмірі 425 грн., а у разі не сплати останнім штрафу у строк , установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, стягнути у примусовому порядку подвійний розмір штрафу у розмірі 850 грн. Дану постанову [PERSON] не оскаржував, набрала законної сили 02.02.2017 року та на її виконання Любешівським РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області відкрито виконавче провадження про примусове стягнення з [PERSON] 850 гривень штрафу. Крім цього, факт вчинення відповідачем [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 153 КУпАП, доводиться протоколом про лісопорушення № 000001 від 12.01.2017 року, висновком про результати розгляду повідомлення [PERSON]. ЄО № 2304 від 08.12.2016 року, письмовими поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до розрахунку, проведеного державним інспектором з ОНПС, згідно з постановою КМ України № 559 від 08.04.1999 року „Про такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів", розмір шкоди, заподіяної 08.12.2016 року знищенням дерев в населеному пункті в с. Ветли Любешівського району, становить 4238 грн. 09 лютого 2017 року Державною екологічною інспекцією у Волинській області було виставлено претензію, якою зобов"язано відповідача сплатити нанесені державі збитки на суму 4238 грн., однак на даний час відповідачем не сплачено суму збитків. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ст.ст. 98, 100 Лісового Кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни зобов"язані відшкодувати шкоду, заподіяну лісу внаслідок порушення лісового законодавства у розмірах і порядку, визначених законодавством України. У відповідності до норм статей 68, 69 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища", порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. В судовому засіданні вина відповідача [PERSON] у вчиненні 08 грудня 2016 року незаконної порубки п"яти сироростучих дерев породи „Вільха" по вул. Забріддя в с. Ветли Любешівського району доведена наявними в матеріалах справи доказами, а тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Так як правопорушення вчинено на території Ветлівської сільської ради Любешівського району Волинської області, тому завдану цим шкоду, на підставі вищевказаної норми закону, слід стягнути в дохід спеціального фонду місцевого бюджету вказаної сільської ради. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. 15,30, 60, 61, 62, 85, 88, 175, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, ст. 98,100 ЛК України, ст. 1166 ЦК України, суд

Outcome: approved