Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про зміну способу та розміру стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 31.01.2013 р. Ужгородським міськрайонним судом було винесено Рішення по справі №712/19911/12 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO]. в розмірі 40% від усіх видів заробітку, за яким позовні вимоги [PERSON] було задоволено в повному обсязі. 17.04.2013 р. Рішенням колегії апеляційного суду Закарпатської області змінено рішення Ужгородського міськрайонного суду в частині розміру аліментів. На підставі вище зазначеного Рішення апеляційного суду було видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження і з моєї заробітної плати проводились відповідні стягнення. Однак з моненту набрання рішенням суду по справі № 712/19911/12 законної сили (17.04.201З р) змінився ряд обставин, що суттєво впливає на розмір аліментів, який не вважається незмінним. З 01.03.2016 р. позивач був звільнений зі служби в підрозділах МНС, ДНС України в Закарпатській області. Крім цього 26.07.2014р. Створив нову сім"ю одружився з [PERSON] . Від нового шлюбу в них народився син [PERSON] [INFO] . Після одруження він переїхав на проживання до будинку батьків дружини, які допомагати їм як новій сім"ї не взмозі так, як є особами похилого віку та отримують пенсію. Крім цього на утримані позивача перебуває і син його другої дружини від першого шлюбу [PERSON] [INFO] . Безпосередньо друга дружина позивача ніякого самостійного заробітку не має, так як отримує соціальну допомогу при народжені та перебуває у відпусці по догляду за дитиною. Отже вище зазначені обставини чітко доводять обрунтованість його позовних вимог, щодо зміни раніше визначеного розміру аліментів так, як змінився майновий стан позивача так і сімейне становище. Крім цього, позивач звертає увагу суду, що він жодним чином не відмовляється від сплати аліментних зобовязань по утриманню сина [PERSON] [INFO], що є його прямим обовязком, онак з врахуванням вимог ЗУ "Про виконавче провадження", згідно якого державним виконавцем уразі звільнення платника аліментів, та відсутності офіціного заробітку проводится розрахунок аліментних зобовязань виходячи з середньої заробітної плати у відповідному регіоні змушує позивача, щоразу сплатувати різні суми, які постійно зростають і станом на момент написання позову розрахована державним виконавцем в розмірі 1488.50 грн., що при його фінасовому становищу є непосильною платою, а відтак- і обмежує матеріальне забезпечення його другого сина [PERSON] [INFO]„ якого він також зобов"язаний забезпечувати в силу вимог ст.180 СК України. Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримала з підстав в ній зазначених, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні враховуючи обставини викладені в запереченні.. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов безпідставний та до задоволення не підлягає з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що 31.01.2013 р. Ужгородським міськрайонним судом було винесено Рішення по справі №712/19911/12 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 40% від усіх видів заробітку, за яким позовні вимоги [PERSON] було задоволено в повному обсязі, а саме шлюб між [PERSON] та [PERSON] який зареєстровано в книзі реєстрації шлюбів запис № 90 від 15.11.2008р. Холмівською сільською радою розірвано стягнуто алімети з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 40% від усіх видів заробітку 17.04.2013 р. Рішенням колегії апеляційного суду Закарпатської області змінено рішення Ужгородського міськрайонного суду в частині розміру аліментів, а саме стягнуто алімети з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 від усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.10.2012 р. і до досягнення дитиною повноліття. На підставі вище зазначеного Рішення апеляційного суду було видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження і з заробітної плати позивача проводились відповідні стягнення. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що з моненту набрання рішенням суду по справі № 712/19911/12 законної сили (17.04.2013 р) змінився ряд обставин, що суттєво впливає на розмір аліментів, який не вважається незмінним. Так з 01.03.2016р. позивач був звільнений зі служби в підрозділах МНС, ДНС України в Закарпатській області, 26.07.2014р. Створив нову сім"ю одружився , від нового шлюбу в нього народився син . Після одруження переїхав на проживання до будинку батьків дружини, які допомагати їм як новій сімї не взмозі так, як є особами похилого віку та отримують пенсію. Окрім вказаного позивач зазначив, що на його утримані перебуває і син його другої дружини від першого шлюбу [PERSON] Його дружина ніякого самостійного заробітку не має, так як отримує соціальну допомогу при народжені та перебуває у відпусці по догляду за дитиною Разом з тим , У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ст. 8 цього ж Закону кожнадитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Гак, дійсно, згідно ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Одночасно, згідно ч. 3. ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. 17.05.2017 року Верховною Радою України було ухвалено Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо покращення прав дитини на належне утримання», яким внесені зміни до низки законодавчих актів України, зокрема Сімейного кодексу України в частині врегулювання аліментних зобовязань, а саме спосіб стягнення аліментів визначає той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів або за домовленістю між батьками (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦКцивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. [PERSON] є платником аліментів, а не одержувачем, а закон не наділяє платника аліментів правом звертатись з позовом про зміну способу стягнення аліментів. Таким, чином зміна способу стягнення аліментів може бути проведена судом тільки за позовом одержувача аліментів, а не платника аліментів. За вказаних обставин, суд вважає, що позивачем обрано невірний спосіб захисту свого права, а тому в задоволенні позову платника аліментів [PERSON] про зменшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення - слід відмовити.

Outcome: dismissed