Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

19.11.2013 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В позові позивач посилалася на те, що [INFO] помер її батько [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS], який належав померлому на підставі свідоцтва про право особистої власності, номер будинку був змінений на №89, спадкоємцями за законом після померлого в рівних частках є дружина померлого [PERSON], вона та син померлого [PERSON], які прийняли спадщину відповідно до ст.549 ЦК УРСР, так як фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, так як на момент смерті спадкодавця були зареєстровані та проживали разом з ним, ніхто із спадкоємців до нотаріальної контори не звертався, [INFO] померла її мати [PERSON], яка перебувала у шлюбі з [PERSON] і їй було присвоєно прізвище "[PERSON]", [INFO] помер її брат [PERSON], який був одружений з [PERSON], ніхто спадщини після її батька, матері, брата не приймав, заповітів останні не складали, за життя ні мати ні брат спадщини на 1/3 частку будинку не оформили, право спадкування перейшло до чоловіка її матері [PERSON] та дружини її брата [PERSON], що підтверджується фактом постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, відповідачі не бажають оформляти спадщину, спадкоємцем першої черги після матері є вона та відповідач [PERSON], після її брата - відповідач [PERSON], вона є єдиним спадкоємцем другої черги, інвентаризаційна вартість будинку станом на 04.11.2013 року становить 74917 грн., вона фактично володіє будинком, спору щодо будинку немає, прохає визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], померлого [INFO], [PERSON], померлої [INFO], [PERSON], померлого [INFO], а саме на житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] У судовому засіданні позивач позов підтримала, суду пояснивши, що [INFO] помер її батько [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS], який належав померлому на підставі свідоцтва про право особистої власності, номер будинку був змінений на №89, спадкоємцями за законом після померлого в рівних частках є дружина померлого [PERSON], вона та син померлого [PERSON], які прийняли спадщину відповідно до ст.549 ЦК УРСР, так як фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, так як на момент смерті спадкодавця були зареєстровані та проживали разом з ним, ніхто із спадкоємців до нотаріальної контори не звертався, [INFO] померла її мати [PERSON], яка перебувала у шлюбі з [PERSON] і їй було присвоєно прізвище "[PERSON]", [INFO] помер її брат [PERSON], який був одружений з [PERSON], ніхто спадщини після її батька, матері, брата не приймав, заповітів останні не складали, за життя ні мати ні брат спадщини на 1/3 частку будинку не оформили, право спадкування перейшло до чоловіка її матері [PERSON] та дружини її брата [PERSON], що підтверджується фактом постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, відповідачі не бажають оформляти спадщину, спадкоємцем першої черги після матері є вона та відповідач [PERSON], після її брата - відповідач [PERSON], вона є єдиним спадкоємцем другої черги, інвентаризаційна вартість будинку станом на 04.11.2013 року становить 74917 грн., вона фактично володіє будинком, спору щодо будинку немає, прохає визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], померлого [INFO], [PERSON], померлої [INFO], [PERSON], померлого [INFO], а саме на житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] Відповідач [PERSON] позов визнав, суду пояснивши, що знаходився у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та мешкав разом з нею до її смерті, яка мала місце [INFO], заяву про прийняття спадщини або заяви про відмову від прийняття спадщини до нотаріуса не подавав, спадкова справа після дружини не заводилась, вважає, що житловий будинок як спадщина його дружини повинен належати її доньці - позивачу у справі, прохає позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнала, суду пояснивши, що знаходилася у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та мешкала разом з ним до його смерті, яка мала місце 25.05.2011 року, заяву про прийняття спадщини або заяви про відмову від прийняття спадщини до нотаріуса не подавала, спадкова справа після чоловіка не заводилась, позивач є рідною сестрою її чоловіка, вважає, що житловий будинок як спадщина її чоловіка повинен належати його сестрі - позивачу у справі, прохає позов задовольнити Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини: 09.07.1966 року [PERSON] одружився з [PERSON], після одруження дружині було присвоєне прізвище "[PERSON]", що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим Новозлатопільською сільською радою Гуляйпільського району Запорізької області 09.07.1966 року (а.с.14). [INFO] народився [PERSON], матір`ю якого є [PERSON], батьком - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER], виданим Гуляйпільським РАЦСом Запорізької області 15.06.1967 року (а.с.16). [INFO] народилася позивач [PERSON], матір`ю якої є [PERSON], батьком - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER], виданим Гуляйпільським РАЦСом Запорізької області 14.08.1971 року (а.с.12). 20.05.1979 року [PERSON] було видане свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом (а.с.18). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області 04.06.2013 року (а.с.9). Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS]. Гуляйпільською державною нотаріальною конторою Запорізької області спадкова справа після спадкодавця [PERSON] не заводилася, що підтверджується інформацією Гуляйпільської державної нотаріальної контори Запорізької області. Спадкоємці першої черги за законом відповідно до ст.529 ЦК УРСР (редакція 1960 року): дружина: [PERSON], донька: [PERSON], та син: [PERSON] на момент смерті спадкодавця були зареєстровані та мешкали постійно з спадкодавцем за адресою: [ADDRESS], що підтверджується домовою книгою (а.с.24-27). Спадкодавець [PERSON] за життя заповіту не склав. 06.11.1985 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], після одруження отримала прізвище "[PERSON]", що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим Гуляйпільським відділом РАЦСу Запорізької області 06.11.1985 року (а.с.15). 15.08.1987 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], після одруження дружина отримала прізвище "[PERSON]", що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим Гуляйпільським відділом РАЦСу Запорізької області 15.08.1987 року (а.с.17). 21.01.1988 року рішенням Гуляйпільської міської ради Запорізької області №4 номер будинку [ADDRESS] змінено на номер 89, що підтверджується довідкою комунального підприємства "Імпульс" Пологівської районної ради Запорізької області (а.с.20). 25.07.1998 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], після одруження отримала прізвище "[PERSON]", що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області 25.07.1998 року (а.с.13). [INFO] померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER], виданим 04.06.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського управління юстиції Запорізької області (а.с.10). Після її смерті відкрилася спадщина на житловий [ADDRESS] Гуляйпільською державною нотаріальною конторою Запорізької області спадкова справа після спадкодавця [PERSON] не заводилася, що підтверджується інформацією Гуляйпільської державної нотаріальної контори Запорізької області. Спадкодавець [PERSON] за життя заповіту не склала. На момент смерті спадкодавця [PERSON] з нею постійно проживав її чоловік [PERSON], що підтверджується його поясненнями та паспортом громадянина України. [INFO] помер брат позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER], виданим 31.05.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області (а.с.11). Після його смерті відкрилася спадщина. Гуляйпільською державною нотаріальною конторою Запорізької області спадкова справа після спадкодавця [PERSON], не заводилася, що підтверджується інформацією Гуляйпільської державної нотаріальної контори Запорізької області. Спадкодавець [PERSON] за життя заповіту не склав. На момент смерті спадкодавця [PERSON] з ним постійно проживала його дружина [PERSON], що підтверджується її поясненнями та паспортом громадянина України. 04.11.2013 року комунальним підприємством "Імпульс" Пологівської районної ради Запорізької області видано технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS], відповідно до якого його інвентарна вартість становить 74917 грн. (а.с.30-34). Суд, відмовляючи в задоволенні позову, виходить з наступного. Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються розділом 7 Цивільного кодексу Української РСР (редакція 1963 року), Книгою шостою Спадкове право Цивільного Кодексу України. Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР (редакція 1963 року) при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги в рівних долях діти ( в тому числі усиновлені), один з подружжя та батьки померлого. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК УРСР (редакція 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо 1) він фактично вступив в управління чи володіння майном, 2) якщо він подав нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.549 ЦК УРСР (редакція 1963 року) вказані в даній статті дії повинні бути здійснені протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що мати позивача [PERSON] як спадкоємиця першої черги відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР (редакція 1963 року) прийняла спадщину після свого чоловіка [PERSON] відповідно до ч.1 ст.549 ЦК УРСР (редакція 1960 року) фактично вступивши в управління та володіння спадковим житловим будинком [ADDRESS], так як була зареєстрована та мешкала в даному будинку на момент смерті свого чоловіка і протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини. Позивач та її брат [PERSON] на момент відкриття спадщини після свого батька [PERSON] були неповнолітніми у віці 13 років та 17 років. Останні могли вчинити дії щодо прийняття спадщини після свого батька лише за згодою їхньої матері. Доказу згоди [PERSON] на прийняття спадщини її неповнолітніми дітьми після їхнього батька: позивачем та її братом [PERSON] суду не надано. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч1.ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом після матері позивача [PERSON] відповідно до ст.1261 ЦК України є її чоловік, який пережив свою дружину, останній вважається таким, що прийняв спадщину після дружини в тому числі і житловий будинок [ADDRESS] відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, так як протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявив про відмову від спадщини, тоді як позивач та її брат [PERSON] в установленому законом порядку спадщину після своєї матері не прийняли, так як будучи спадкоємцями першої черги за законом відповідно до ст.1261 ЦК України заяв про прийняття спадщини після матері до нотаріуса протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подали. Відповідно до ч.2 ст.1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом після брата позивача [PERSON] відповідно до ст.1261 ЦК України є його дружина, яка пережила свого чоловіка, остання вважається такою, що прийняла спадщину після чоловіка відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України як спадкоємиця, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, так як протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявила про відмову від спадщини. Відповідно до ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Позивач спадкує після свого брата у другу чергу відповідно до ст.1262 ЦК України, так як є спадкоємиця першої черги за законом його дружина. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.2 п.1 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документ, який засвідчує його право власності. Таким чином суд доходить висновку, що позивач не надав суду доказів, що є власником житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування і що її право власності оспорюється чи не визнається іншою особою. А тому позов не підлягає задоволенню, так як не підтверджений встановленими обставинами та наданими суду доказами.

Outcome: dismissed