Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

АТ «Ощадбанк» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» 05.06.2014 року звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що 29.01.2008 р. між ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит №1344 на суму 909000,00 грн. на придбання житлового будинку та земельної ділянки, площею 0,1200 га, що по вул. Д. Нечая, 26 с. Лука Мелешківська Вінницького району Вінницької області, строком на 324 місяці (до 29.01.2035 р.), зі сплатою 15% річних. 29.01.2008 р. в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором укладено між ВАТ «Ощадбанк» і [PERSON] договір поруки № 643. За кредитним договором позичальник зобовязався проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 2806,00 грн. не пізніше останнього робочого дня звітного місяця, а нараховані проценти повинні бути сплачені позичальником щомісяця в розмірі 11363,00 грн. Позичальник зобовязався належним чином виконувати взяті на себе зобовязання за цим договором, повернути кредит в сумі 909000,00 грн., своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобовязань по цьому договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені цим договором. В звязку з невиконанням позичальником умов договору, утворилась заборгованість. Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 09.07.2010 року стягнуто з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором про іпотечний кредит №1344 від 29.01.2008 р. в сумі 1105930,74 грн., з яких 897777,76 грн. основний борг, 184723,94 грн. проценти, 23429,04 грн. пеня. Рішення суду набрало законної сили 01.10.2010 року. Представник позивача 23.12.2015 року подав заяву про збільшення розміру позовних вимог та просив суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість станом на 21.12.2015 року за договором про іпотечний кредит № 1344 від 29.01.2008 року в сумі 1381219, 25 грн. з яких: прострочені проценти за користування кредитом 426141,63 грн., пеня за простроченим основним боргом та процентами 955077,62 грн. В звязку з тим, що відповідачі відмовляються добровільно повернути кошти, ухиляються від виконання взятих на себе зобовязань щодо повернення боргу, позивач був вимушений звернутися з позовом до суду для захисту своїх прав та інтересів. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов та заяву про збільшення позовних вимог підтримала за викладених в позовній заяві обставин, та просила його задоволити, вказала, що [PERSON] позовні вимоги раніше не висувались. Згідно п. 1.12. договору боржник повинен сплатити проценти за фактичний період користування кредитом. Винесення рішення суду не позбавляє [PERSON] обов"язку сплатити проценти за користування кредитом, оскільки кошти позивачу повернуті не були. Відповідно д п. 7.8. договору кредиту сторони домовилися про збільшення строків позовної давності до трьох років для всіх грошових зобов"язань, тому посилання представника відповідача [PERSON] про застосування до вимог, висунутимх до [PERSON], наслідків пропуску строку позовної давності є безпідставним. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] заперечив, щодо задоволення позовних вимог та просив суд відмовити в задоволенні позову з підстав викладених в запереченнях, відповідно до яких, просив застосувати позовну давності до позовних вимог АТ «Ощадбанк» за період з листопада 2009 року по липень 2011 року по нарахованим відсоткам та відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами, розрахованої позивачем за період з листопада 2009 року по липень 2011 року в сумі 223952,48 грн., - по пені за простроченим основним боргом та процентами, розрахованої позивачем за період з листопада 2009 року по грудень 2014 року в сумі 560373,33 грн в зв"язку з винесеним раніше рішенням про стягнення боргу та строками позовної давності. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засідання позов не визнала, просила в його задоволенні відмовити щодо відповідача [PERSON], застосувавши строк позовної давності як зазначено в ухвалі ВССУ від 24.06.2015 року, та посилалась на відсутність висунутих вимог до [PERSON] з моменту прострочення щомісячних платежів [PERSON] та зміну строку повернення боргу, зазначену позивачем. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, 29.01.2008 р. між ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит №1344 на суму 909000,00 грн. на придбання житлового будинку та земельної ділянки, площею 0,1200 га, що по вул. Д. Нечая, 26 с. Лука Мелешківська Вінницького району Вінницької області, строком на 324 місяці (до 29.01.2035 р.), зі сплатою 15% річних. За кредитним договором позичальник зобовязався проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 2806,00 грн. не пізніше останнього робочого дня звітного місяця, а нараховані проценти повинні бути сплачені позичальником щомісяця в розмірі 11363,00 грн. Позичальник зобовязався належним чином виконувати взяті на себе зобовязання за цим договором, повернути кредит в сумі 909000,00 грн., своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобовязань по цьому договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені цим договором (а.с. 6-8 Том 1). В забезпечення виконання зобовязань 29.01.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 643 За договором поруки поручитель відповідає солідарно з позичальником перед банком за невиконання зобовязань позичальником за договором про іпотечний кредит. Згідно п. 4.2 договору поруки, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобовязань по кредитному договору №1344 від 29.01.2008 р. не предявить вимоги до поручителя (а.с. 10-11 Том 1) Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 09.07.2010 р. стягнуто з відповідача на користь банку заборгованість за договором про іпотечний кредит №1344 в сумі 1105930,74 грн., з яких: 897777,76 грн. основний борг, 184723,94 грн. проценти, 23429,04 грн. пеня. Рішення суду набрало законної сили. (а.с. 16-17 Том 1). Отже строк виконання зобов"язань було змінено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.03.2012 р. рішення апеляційного суду Вінницької області від 14.05.2010 р. (про визнання договору поруки №643 від 29.01.2008 р., укладеного між ВАТ «Ощадбанк» і [PERSON], недійсним) скасовано, залишено в силі рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 17.03.2010 р., яким відмовлено в задоволенні позову про визнання названого договору поруки недійсним. (а.с. 98, 99-102 Том 1). Станом на 21.12.2015 року заборгованість за договором про іпотечний кредит № 1344 від 29.01.2008 року становить 1381219, 25 грн. з яких: прострочені проценти за користування кредитом 426141,63 грн., пеня за простроченим основним боргом та процентами 955077,62 грн. (а.с.55-58 Том 2). Позивач повідомляв відповідачів про наявність заборгованості за договором та про наслідки в разі непогашення боргу протягом 30 днів. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Забезпечення виконання зобовязання у вигляді неустойки (пені) регулюється ст.ст. 549-552 ЦК України. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені) (ст. 611 ЦК України). При цьому суд відхиляє посилання предстаника відповідача [PERSON] про пропуск позивачем строку позовної давності, оскільки п. 7.8. договору про іпотечний кредит сторони домовились про збільшення строк позовної давності до 3-х років з що до всіх грошових зобов"язань. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ст. 554 ч. 1 ЦК України). Згідно договору поруки ( на а.с. 10 11) строк виконання зобов"язання встановлений кредитним договором, до закінчення чкого боржник зобов"язханий в порядку, визанченому кредитним договором, здійснити ті чи інші виплати на користь кредиторв, зокрема, але не виключно, , повернути суму кредиту або ту чи віншу його частину, нараховані відсотки за користування кредитом, а також сплатити на користь кредитора всі інші передбачені кредитним договором платежі. Згідно ст. 559 ч. 4 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Отже порука це строкове зобовязання і незалежно від того, строк її дії встановлений договором чи законом, його сплив припиняє субєктивне право кредитора. Згідно п. 4.2. договору поруки, порука припиняється, якщо кредитор протягом 6 місяців від дня настання строку виконання зобов"язання по кредитному догвоору № 1344 авід 29.01.2008 року не пред"явить вимог до поручителя. Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 29.07.2010 року з [PERSON] на користь ВАТ "Державний ощадний банк України стягнуто 1105930 гр-н , з яких 897777.76 гр-н основного боргу ( кредиту), 184723.94 - відсотків за користування кредитом, 23429.04 гр-ні пені. З вимогою до [PERSON] банк не звертався . 25.03.2013 року ПАТ " Державний ощадний банк України" направив на адресу [PERSON] листав, в якому провідомив про те, що станом на 25.03.2013 року згідно кредитного договору № 1344 від 29.01.2009 року у [PERSON], поручителем якого він є, наявна заборгованість 1 540 777 гр-н 59 коп., зяких 897 777 гр-н 76 коп - за кредитом. Вказаним листом банк повідомив поручителя про те, що в разі якщо заборговансість протягом 30 календарних днів не буде погашена, до [PERSON] можуть бути застосовані заходи примусового стягнення заборгованості. ( лист на а.с. 18 т.1). Отже протягом 6 місяців з моменту дня настання строку виконання зобов"язання по кредитному договору № 1344 від 29.01.2008 року - з моменту зміни строку виконання зобов"язань поручитель [PERSON] протягом 30 днів з моменту отримання отримання листа від 25.03.2013 року) повинен погасити заборгованість. За вказаних обставин суд вважає, що висуваючи вимоги до оручителя [PERSON] позивач ПАТ " Державний ощадний банк України " пропустимв строк позовної давності. і тому позовні вимоги, висунуті до [PERSON] не підлягають задовленню. Таким чином, суд вважає обґрунтованою вимогою позивача про стягнення з відповідача [PERSON] боргу за договором кредиту на загальну суму 1381219,25 грн., а задоволенні позовних вимог пред'явлених позивачем до [PERSON] слід відмовити. На підставі викладеного суд прийшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобовязань, зокрема, кредиту, встановив, що права позивача відповідачем порушені, тому вони підлягають захисту. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3654,00 грн., тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial