Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

13 листопада 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В обгрунтування пред'явлених позовних вимог пояснила, що [INFO] р. помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. Звернувшись в Бердичівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю належної реєстрації права власності на нерухоме майно за померлим. В судове засідання позивачка не з'явилась, подала суду заяву у якій просила суд розглянути справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача вдруге у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У відповідності до ст.197 ЦПК України в зв'язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. [PERSON] - позивачка по справі, була дружиною [PERSON] до його смерті, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] р.. Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. Спадкоємцями крім дружини - позивачки по справі, є [PERSON] та [PERSON], які подали заяви в Державну нотаріальну контору про відмову від спадщини. Як вбачається із договору купівлі-продажу від 13.12.1994 р. [PERSON] купив квартиру [ADDRESS] у [PERSON]. Відповідно до довідки Бердичівського МБТІ №1152 від 09.10.2014 р. на квартиру [ADDRESS] право власності зареєстровано за [PERSON]. Згідно постанови державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори від 11 листопада 2014 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, через відсутність належної реєстрації права власності на спадкове майно. При цьому, зважаючи на норми ЦК Української РСР та Закону України " Про власність ", які були чинними на момент укладення договору купівлі-продажу спірної квартири від 13.12.1994 року, [PERSON] набув її у власність, оскільки вказані законодавчі акти не передбачали обов"язкової реєстрації права власності на нерухоме майно. Частиною 4 ст. 3 Закону України " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень " передбачено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чмнності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченної цим Законом, за таких умов, якщо реєстрація таких прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов"язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Таким чином, відповідно до ст.1261 ЦК України "У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки." В судовому засіданні не встановлено даних, які б заперечували факт права власності у померлого на спадкове майно, а також не встановлено інших осіб які б претендували на це право, окрім позивача. Судом встановлено, що позивачка по справі є спадкоємцем за законом після смерті чоловіка [PERSON], та у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою при прийняття спадщини, однак у видачі їй свідоцтва про право на спадщину було відмовлено з підстав відсутності належної реєстрації права власності на спадкове майно. Враховуючи те, що зазначені обставини є перешкодою для набуття позивачем права власності на зазначене спадкове майно, іншого порядку виготовлення і видачі позивачеві правовстановлюючих документів на успадковане майно законодавством не визначено, [PERSON] та [PERSON] відмовляються від спадкування майна після смерті [PERSON], є підстави у судовому порядку визнати за позивачем право на спадкування майна за законом в порядку ст.328, 392, 1261 ЦК України. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved