Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство (ПАТ) «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], третя особа - [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором № 490073126 від 18 травня 2008 року у розмірі 809 813, 80 грн., що складається із суми заборгованості за кредитом - 338 573, 56 грн., заборгованості за відсотками - 17 079, 30 грн., пені- 454 160, 94 грн., а також понесених судових витрат. В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за кредитним договором третя особа [PERSON] отримав кредит у сумі 48 378, 54 дол. США. Відповідно до Умов Договору третя особа [PERSON], але не виконує належним чином зобов`язання та умови кредитного договору і має прострочену заборгованість за сумою кредиту, відсотками у зазначеному розмірі станом на 18 квітня 2014 року. Крім того, позивачем нарахована пеня за прострочення сплати кредиту та процентів. Позивач також стверджує, що у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 28 травня 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено договір поруки № 490073126-П, за умовами якого поручитель зобов'язався відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, а у випадку невиконання третьою особою зобов'язань за кредитним договором поручитель відповідає перед банком в тому ж обсязі, що і боржник. Звернення до позичальника та поручителя з вимогою погасити заборгованість до погашення останньої не призвели. В судове засідання представник позивача не з"явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Також представник позивача надав суду пояснення на заперечення відповідача, в обгрунтування яких зазначив наступне. Згідно договору поруки від 28 травня 2015 року № 490073126-П сторонами було встановлено термін, до якого поручитель поручається за виконання обов"язків Боржником і згідно із договором про внесення змін і доповнень до договору поруки він становить 28 травня 2015 року. Посилання відповідача на ч. 4 ст. 559 ЦК України вважає не обгрунтованими. Стосовно доводів про те, що банк скористався правом на дострокове повернення кредиту вважає, що банком не змінено строк виконання зобов"язання у зв"язку зі зміною умов договору, а застосована як санкцію за порушення виконання зобов"язання вимогу про дострокове повернення кредиту. Таким чином, у зв"язку з невиконанням основним боржником зобов"язання за догвоором, просять зстягнути з поручителя заборгованість по кредиту, за відсотками та пеню на підставі наявних доказів та матеріалів справи і задовольнити позов. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з"явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення судового розгляду від відповідача або представнитка до суду не надходило. Представник відповідача надавав суду заперечення на позовну заяву (а.с. 40-46), згідно яких просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на наступне. 21 жовтня 2010 року рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» за зверненням позивача було винесене судове рішення про стягнення з третьої особи [PERSON] на користь ПАТ "Альфа-Банк" заборгованості за кредитним договором № 490073126 від 28 травня 2015 року у розмірі 361 641, 79 грн та судових витрат по сплаті третейського збору в сумі 99,99 грн. На підставі даного судового рішення 14 лютого 2011 року Новозаводським районним судом м. Чернігова постановлено ухвалу про видачу ПАТ "Альфа-Банк" виконавчого листа на підставі рішення третейського суду від 21 жовтня 2010 року. 25 березня 2011 року ПАТ "Альфа-Банк" отримав відповідний виконавчий лист про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. На думку відповідача, позивачем було використане право на дострокове повернення кредиту в 2010 році, і строк виконання основного зобов"язання настав також в 2010 році. Вважає, що зобов"язання за договором поруки № 490073126-П від 28 травня 2008 року припинені, оскільки згідно ч. 4 ст. 559 Цк України порука припиняється, якщо кредитор протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобов"язання не пред"явить вимоги до поручителя. Враховуючи рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 21 жовтня 2010 року, шестимісячний строк для пред"явлення вимоги до поручителя повинен рахуватися з 21 жовтня 2010 року, а даний позов надійшов до суду 26 травня 2014 року. Отже, кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Окрім того, вважає догововір поруки припиненим напідставі ч. 1 ст. 559 ЦК України у зв"язку зі збільшенням відсоткової ставки за користування кредитом основним боржником з 13, 50 % до 16, 50 %, що фактично збільшило обсяг відповідальності поручителя. Однак позивачем не надано документів, відповідно до яких таке збільшення відсоткової ставки погоджене з поручителем - відповідачем у справі. Вважає, що позивачем не обгрунтовано належним чином розрахунок заборгованості за основною сумою кредиту, заборгованості зі сплати відсотків та пені. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, встановив наступне. 28 травня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ "Альфа-Банк» і [PERSON] укладено кредитний договір № 490073126, за умовами якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 48 378, 54 доларів США на мультивалютний рахунок на придбання транспортного засобу-автомобіля DODGE, NITRO SLT, 2007 року випуску, строком погашення кредиту до 28 травня 2015 р., зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 13,5% річних (а.с. 5-7). Відповідно до п. 2.8 договору платежі з поверення кредиту та оплати процентів за його користування здійснюються щомісячно рівними частинами відповідно до графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх сукупних послуг, який є додатком № 1 по договору та його невідємною частиною в порядку та на умовах, визначених цим договором: - у разі сплати кредиту у валюті - 28 числа кожного місяця рівними частинами в сумі 893 доларів США; - у разі погашення кредиту у валюті відмінній від валюти кредиту - не пізніше 27 числа кожного місяця у сумі, розрахованій у порядку та на умовах, визначених цим договором (а.с. 5). 28 травня 2008 р. між ПАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] укладено договір поруки № 490073126-П, відповідно до ст. 3 якого поручитель - [PERSON] - поручається за виконання боржником обовязків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі цього у майбутньому. Боржник та поручитель відповідають перед банком за порушення обовязків, перелічених у ст. 2 цього договору, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник. При цьому, відповідальність поручителя наступає у випадку, якщо боржник допустить прострочення виконання будь-якого з обовязків, зазначених у пункті 2.1 договору (а.с. 15). Пунктом 5.1. договору поруки встановлено, що поручитель повністю ознайомлений з умовами основного договору та обовязками боржника за ним (а.с. 15 зворот). Згідно п. 6.2 основного договору, Банк має право змінити розмір процентів за користування кредитом у разі зміни ситуації на світових фінансових ринках або на фінансовому ринку України, облікової ставки НБУ, індексу інфляції ( споживчих цін), загальновизнаних внутрішньодержавних та/або міжнародних грошових та/або фондових індексів, змін в діючому законодавстві тощо. Зміна розміру процентів за користування кредитом здійснюється за правилами, відповідно до яких процентна ставка підвищується в разі підвищення вартості кредитних ресурсів. Про зміну розміру процентної ставки по кредиту та внесенням у звязку із цим змін в додаток №1 договору , Банк повідомляє позичальника за 7 днів до моменту настання таких змін шляхом направлення рекомендованого листа на адресу позичальника. У звязку зі зміною процентної ставки і в разі настання події, незалежно від волі сторін, позичальник цим надає згоду на внесення змін до додатку №1 по договору та викладення додатку №1 у новій редакції (а.с. 7). За п. 5.4 договору поруки у разі збільшення обсягу відповідальності боржника за основним договором передбачена цим договором порука діє тільки у випадку, якщо поручитель надасть свою згоду на таке збільшення (а.с. 15 зворот). Згідно ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Статтею 559 ЦК України визначено підстави припинення поруки. Згідно положень ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України зазначено, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Відповідно до п. 5.3. статті 5 договору поруки № 490073126-П від 28 травня 2008 року, цей договір діє до повного виконання зобов'язань Боржника за основним договором. Суд вважає, що трактування позивачем умов цих пунктів щодо дії поруки до повного виконання зобов'язань за кредитним договором не відповідає вимогам ст.ст. 251, 252 ЦК України. Відповідно до положень статей 251, 252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Як роз'яснено в п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин, договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК України відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Неможливість окремого розгляду цих договорів може бути пов'язана, зокрема, із визначенням суми заборгованості, способу виконання зобов'язання та іншими умовами договорів. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу, так і пред'явлення до нього позову. При цьому, в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позивальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Разом з тим, позивач надав кредит, строк повернення якого встановлено 28 травня 2015 року. Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» за зверненням позивача було винесене судове рішення про стягнення з третьої особи [PERSON] на користь ПАТ "Альфа-Банк" заборгованості за кредитним договором № 490073126 від 28 травня 2015 року у розмірі 361 641, 79 грн та судових витрат по сплаті третейського збору в сумі 99,99 грн. На підставі даного судового рішення 14 лютого 2011 року Новозаводським районним судом м. Чернігова постановлено ухвалу про видачу ПАТ "Альфа-Банк" виконавчого листа на підставі рішення третейського суду від 21 жовтня 2010 року (а.с. 47). 25 березня 2011 року ПАТ "Альфа-Банк" отримав відповідний виконавчий лист про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, що підтверджується фотокопією виконавчого листа (а.с. 48-19). Таким чином, суд приходить до висновку, що банк скористався своїм правом ініціювання дострокового виконання позичальником боргових зобов`язань за кредитним договором в повному обсязі в 2010 році. Таким чином, пред'явивши вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від цієї дати. З урахуванням зазначеного, у разі зміни кредитором на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України строку виконання основного зобов'язання передбаченого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати. За таких обставин договір поруки є припиненим, оскільки кредитор протягом шести місяців після зміни строку виконання основного зобов'язання, що підтверджується рішенням Третейського суду при Всеукраїнській Громадській організації Всеукраїнський фінансовий союз від 21 жовтня 2010 року, не пред'явив вимоги до поручителя. Вимога про досудове врегулювання спору була направлена [PERSON], [PERSON] банком тільки 25 квітня 2014 року (а.с. 18), а позов до суду про стягнення боргу з [PERSON] як поручителя подано до суду тільки 26 травня 2014 року. Крім того, з розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що в період з 28 травня 2008 року діяла відсоткова ставка за користування кредитом в розмірі 13, 50 %, а з 01.09.2008 року відсоткова ставка піднялась до 16, 50 % (а.с. 20-21). Однак позивачем не надано доказів, що поручитель дав згоду на збільшення його відповідальності й у матеріалах справи відсутні будь-які докази про згоду відповідача [PERSON] на збільшення відсоткової ставки. Таким чином, ПАТ Альфа-Банк було збільшено обсяг відповідальності відповідача (поручителя) без його згоди, чим порушено п. 5.4 договору поруки та є підставою припинення поруки відповідно до ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України. За змістом ч.1 ст. 553, ч.1 ст. 554 ЦК України поручитель, хоча й пов'язаний із боржником певними зобов'язальними відносинами, є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором. Поручитель, зокрема, має право висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч. 2 ст. 555 ЦК України). Згідно положень ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобовязання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобовязання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. Таким чином, у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком. Аналогічні висновки висловлені Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України в постановах від 20 лютого 2013 року у справі № 6-172 цс12, та від 25 вересня 2013 року у справі № 6-97 цс13. За таких обставин, враховуючи, що у відповідності до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука відповідача [PERSON] за зобовязаннями [PERSON] по кредитному договору № 490073126 від 28 травня 2008 року припинилась, в задоволенні позовних вимог слуд відмовити.

Outcome: dismissed