Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачапро визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В обґрунтування своїх вимог вказує, що згідно з наказом № 60-п від 11.04.2014 він був прийнятий на посаду старшого інспектора енергозбуту енергоінспекціїї в Черкаський міський район електричних мереж ПАТ «Черкасиобленерго». Наказом № 167-п від 30.12.2015 його звільнено з роботи в зв'язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов'язків, покладених трудовим договором, згідно з п.3 ст. 40 КЗпП України. Вважає звільнення з роботи проведено незаконно оскільки, в наказі про звільнення № 167-п від 30.12.2015 відповідач вказує, що підставою для звільнення являється доповідна записка заступника директора з енергозбуту та комерційної діяльності [PERSON], наказ № 350 від 30.12.2015 «Про проходження позачергового медичного огляду», з урахуванням застосованих раніше заходів дисциплінарного стягнення у вигляді догани, але при цьому не конкретизує номеру та дати наказу. Так, до нього застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення, а саме 16.06.2015 наказом № 170 було оголошено догану. Проте, рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.12.2015 скасовано п. 2 наказу «Про накладення дисциплінарного стягнення» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] за ст. 147 КЗпП України та оголошення йому догани. Рішення набуло законної сили. Відповідач 30.12.2015 об 11 год. 50 хв. ознайомив його з наказом № 350 від 30.12.2015 року «Про проходження позачергового медичного огляду» та видав направлення на проходження позачергового медичного огляду працівника до КНП «Перша Черкаська міська поліклініка». На виконання наказу № 350 «Про проходження позачергового медичного огляду», з виданим направленням, позивач звернувся в КЗ «Перша Черкаська міська поліклініка» з метою проходження позачергового медичного огляду, але в реєстратурі пояснили, що в даному закладі він має право пройти виключно плановий медичний огляд та окрім того відповідачем не сплачено кошти за проходження медичного огляду. Близько 13 год. 30 хв. він прибув в Черкаський міський район електричних мереж ПАТ «Черкасиобленерго» та повідомив, що йому було відмовлено в проходженні позачергового медичного огляду та попросив відповідача вирішити питання оплати для подальшого проходження позачергового медичного огляду. Натомість відповідач зобов'язав його викласти дану інформацію в письмовому порядку, після чого видав наказ № 167-п від 30.12.2015 про звільнення за систематичне невиконання обов'язків. З наказом № 350 «Про проходження позачергового медичного огляду» він був ознайомлений 30.12.2015 об 11 год. 50 хв. Наказ про звільнення був виданий відповідачем в день направлення в КЗ «Перша Черкаська міська поліклініка», тобто позивачеві зовсім не надано часу для виконання даного наказу. Більш того, він був позбавлений можливості виконати даний наказ, оскільки роботодавець не виконав свій обов'язок стосовно організації проходження медичного огляду і, в тому числі, не здійснив офіційну оплату. Просить визнати наказ про звільнення незаконним, скасувати його, поновити на роботі та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили суд скасувати наказ № 167-п від 30.12.2015 «Про звільнення за систематичне невиконання обовязків [PERSON]П.», оскільки законодавством передбачено, що підставою для звільнення може бути лише безпосереднє порушення трудової дисципліни чи невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, для звільнення працівника по п.З ч.1 ст. 40 КЗпП України необхідно щоб працівник систематично порушував трудову дисципліну. Належних та переконливих доказів систематичного порушення позивачем трудової дисципліни не надано, так як ткі відсутні. Крім того, відповідачем не надано ні позивачу, ні суду для ознайомлення копія доповідної записки заступника директора з енергозбуту та комерційної діяльності [PERSON], а наказ щодо застосування до позивача заходів дисциплінарного впливу у виглдяі догани скасований судом. Таким чином, звільнення позивача проведене з порушення трудвого законодавства. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив, що вимоги позивача не відповідають нормам матеріального права, безпідставні з огляду на те, що позивачем не надано доказів щодо своїх позовних вимог. За таких обставин, просив суд у задоволенні позову відмовити за його недоведеністю, необґрунтованістю та безпідставністю. Просив суд звернути увагу на те, що відкрите касаційне провадження з оскарження рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.12.2015, яким скасовано п. 2 наказу «Про накладення дисциплінарного стягнення» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] за ст. 147 КЗпП України та оголошення йому догани. У подальшому у судове засідання не з"явився, скерував заяву про розгляд справи за його відсутності. Третя особа директор Черкаського міського РЕМ ПАТ "Черкасиобленерго" [PERSON] в судове засідання не з"явився, скерував заяву про розгляд справи за його ідсутності. Свідок [PERSON] до суду не з"явився, скерував заяву про неможливість прибути в судове засідання в зв"язку з перебування у відрядженні. Суд, заслухавши пояснення сторін, покази свідка [PERSON], вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з наказом № 60-п від 11.04.2014 [PERSON], прийнятий на посаду старшого інспектора енергозбуту енергоінспекціїї в Черкаський міський район електричних мереж ПАТ «Черкасиобленерго», що підтверджується записом в трудовій книжці серії АВ № 88968. 30.12.2015 [PERSON] направлений відповідачем на позачерговий медичний огляд, як працівник, який часто хворіє, до КНП «Перша Черкаська міська поліклініка», що підтверджується направленням менеджера з персоналу [PERSON] від 30.12.2015. Наказом № 167-п від 30.12.2015 [PERSON] звільнено з роботи в зв'язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов'язків покладених трудовим договором, а саме: передбачених п.п.3.3.1., 3.2.32.,3.2.35., 3.3.9 посадової інструкції № 436, з урахуванням застосованих до нього заходів дисциплінарного стягнення у вигляді догани, згідно з п.3 ст. 40 КЗпП України. В наказі про звільнення № 167-п від 30.12.2015 року вказано, що підставою для звільнення являється доповідна записка першого заступника директора з енергозбуту та комерційної діяльності [PERSON], наказ № 350 від 30 грудня 2015 року «Про проходження позачергового медичного огляду», з урахуванням застосованих раніше заходів дисциплінарного стягнення у вигляді догани. 16.06.2015 наказом № 170 [PERSON] оголошено догану, але рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.12.2015 скасовано п. 2 наказу «Про накладення дисциплінарного стягнення» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] за ст. 147 КЗпП України та оголошення йому догани. Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 04.02.2016 вказане рішення залишено без змін. У ході розгляду справи відопвдіачем на вимогу суду не надано для дослідження копію доповідної записки першого заступника директора з енергозбуту та комерційної діяльності [PERSON] та не забезпечено явку вказаної особи як свідка в судове засідання. З показів свідка [PERSON] - директора КНП «Перша Черкаська міська поліклініка» з"ясовано, що при зверенні працівника до їх установи для проходження медичного огляду йому видаються направлення на лабораторні дослідження, а також направлення до відповдіних спеціалістів, обстеження у яких він проходить під час визначених для лікарів годин прийому. Оскільки спеціалісти різних галузей здійснють прийом громадян у різні години, то медичний огляд може займати декілька днів. Оплату медичних оглядів працівників здійснює підприємство на поточний рік, укладаючий з медичною установою відповдіні договори. З ПАТ "Черкасиобленерго" на 2015 рік був укладений договір щодо медичного огляду працівників. Відповідно до ст. 140 КЗпП України трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов'язки. Згідно з ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосована тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті. Працівники, які займають виборні посади, можуть бути звільнені тільки за рішенням органу, який їх обрав, і лише з підстав, передбачених законодавством. Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Згідно з ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.12.2015 позов [PERSON] до Черкаського РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» про скасування наказу в частині притягненя до дисциплінарної відповідальності задоволено, наказ скасовано та зроблено висновок що дисциплінарне стягнення, накладене на позивача є незаконним, безпідставним та таким, що підлягає скасуваню. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Наказом № 167-п від 30.12.2015 [PERSON] звільнено з посади старшого інспектора згідно з п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання обовязків без поважних причин, покладених на нього трудовим договором, а саме: непроходження позачергового медичного огляду працівника, з урахуванням застосування до нього раніше заходів дисциплінарного впливу догани. Проте, наказ про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани було оскаржено та скасовано судом. Однією з підстав для звільнення працівника є систематичне невиконання ним без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Така підстава для звільнення працівника передбачена п. 3 ст. 40 Кодексу законів про працю України. Обовязки, що визначені трудовим договором та встановлені правилами внутрішнього трудового розпорядку, становлять трудову функцію працівника. Аналізуючи норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що для розірвання трудового договору за підставою, що міститься у п. 3 ст. 40 КЗпП України, необхідними є умови: належним чином зафіксований факт протиправного винного невиконання або неналежного виконання працівником трудових обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку; невиконання трудових обовязків мало систематичний характер; до працівника раніше протягом року вже застосовувалися заходи дисциплінарного або громадського стягнення. Для застосування цієї підстави для розірвання трудового договору важливим є невиконання працівником обовязків, передбачених трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Систематичним може бути повторне невиконання працівником без поважних причин своїх трудових обовязків. Тут важливо враховувати конкретні обставини і характер вчиненого працівником дисциплінарного проступку, а тому вже друге порушення може розглядатися як систематичне невиконання ним обовязків за трудовим договором. Отже, при застосуванні п. 3 ст. 40 КЗпП України важливе значення має не кількість застосовуваних до працівника стягнень, а ступінь тяжкості проступку, заподіяна ним шкода та обставини, за яких вчинено правопорушення. Перелік дисциплінарних стягнень міститься у ст. 147 КЗпП України, зокрема цією статтею встановлено такі види дисциплінарних стягнень: 1) догана; 2) звільнення. При припиненні трудових правовідносин існує спеціальний порядок, якого роботодавець зобовязаний дотримуватись для того, щоб звільнення було законним. Аналізуючи норми КЗпП України, можна сформулювати умови, дотримання яких є обовязковим для того, щоб звільнення працівника було здійснене в порядку, передбаченому законом. Дотримання цих умов, з одного боку, надають право роботодавцю звільнити працівника, з іншого - виступають гарантіями для працівника від порушень його прав: при звільненні працівника за систематичне невиконання працівником своїх трудових обовязків без поважних причин (п. 3 ст. 40 КЗпП України) необхідним є отримання роботодавцем попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника). Це правило встановлене ст. 43 КЗпП України і є необхідною гарантією для працівника. Подання роботодавця має розглядатися у присутності працівника, щодо якого воно подане. Розгляд подання за відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. Звільнення працівника за ініціативою роботодавця у період його тимчасової непрацездатності забороняється, відповідно до ст. 40 КЗпП України. При цьому, не має значення причина непрацездатності та її тривалість, а також чи було це відомо роботодавцю. Проте ,необхідною умовою є те, що тимчасова непрацездатність повинна бути засвідчена у встановленому законом порядку. Забороняється звільнення працівника у період його перебування у відпустці, при цьому не має значення вид відпустки, у якій перебуває працівник. Виходячи з правової природи інституту дисциплінарної відповідальності, при притягненні працівника до даного виду відповідальності, адміністрація повинна навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обовязків. Описова частина наказу №167-п від 30.12.2015 року не містить визначення, який саме дисциплінарний проступок вчинив позивач та в чому саме полягає неналежне виконання доручень керівництва в рамках своїх функціональних обовязків. Враховуючи викладене, аналізуючи докази в їх сукупності, суд вважає, що позов є обгрунтованим і підлягає до здоволення, оскільки відповідач при звільненні [PERSON] не дотримався обовязкових умов щодо звільнення з підстав, передбачених ч.3 ст. 40 КЗпП України. На користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу. На день постановлення рішення судом тривалість вимушеного прогулу 112 днів. Згідно з наданими суду відомостями про заробітну плату позивача середньоденна заробітна плата [PERSON], розрахована відповідно до постанови № 100 КМУ від 08.02.1995, складає 235,56 грн., а тому до стягнення підлягає 26382,72 грн. (235,56х112=26382,72 грн.). Витрати на правову допомогу не підлягають до стягнення, оскільки суду не надано належних доказів щодо здійснення позивачем таких витрат, а також їх розрахунок. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved