Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача в її користь на підставі рішення Сихівського районного суду м.Львова від 17.08.2017 у справі №464/1883/17 на утримання двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] та [PERSON] визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 4000 грн на кожну дитину щомісячно, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 17.08.2017 у справі №464/1883/17 позов [PERSON] задоволено частково, ухвалено стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 грн щомісячно, починаючи з 17.03.2017 і до досягнення дітьми повноліття. Вказує, що з моменту ухвалення вказаного рішення змінилися обставини, які були враховані судом при стягненні з відповідача аліментів в розмірі 1200 грн, а саме: відбулась зміна прожиткового мінімумуму на дітей відповідного віку. Вказує, що діти фактично перебувають на її утриманні, оскільки купляє їм одяг, продукти харчування, ліки. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 13.07.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явився, його представником подано до суду заяву про те, що позов заперечують, просять відмовити у задоволенні позовних вимог з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву, розгляд справи проводити у їх відсутності. З`ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вказаний обов`язок щодо утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них. Згідно з ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З наведених законодавчих приписів вбачається, що у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, зміною стану здоров`я, сімейного стану когось зі сторін, той з батьків, з ким проживає дитина, може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як на підставу вимоги про зміну розміру аліментів позивач покликається, зокрема, на те, що сьогоднішній день розмір аліментів не покриває потреб на утримання двох неповнолітніх дітей, збільшено прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, щодо позивачки відкрито виконавче провадження щодо стягнення заборгованості. Щодо покликання позивача на збільшення прожиткового мінімумуму для дітей слід зазначити наступне. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» від 03.07.2018 внесено зміни до деяких законодавчих актів України, зокрема ч.2 ст.182 СК України викладено в новій редакції: «Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів». Однак, зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів не є підставою для збільшення розміру аліментів передбачених ст. 192 СК України та ухвалення нового судового рішення, оскільки цей мінімальний розмір встановлюється законом, а не судовим рішенням. Зокрема, не передбачено перегляду судом визначеного рішенням суду розміру аліментів у зв`язку з такими змінами і Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів від 17.07.2017 №2037-VIII. Разом з тим, згідно ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Таким чином, у разі примусового виконання рішення про стягнення аліментів, збільшення мінімального розміру аліментів є підставою для самостійного визначення державним виконавцем розміру аліментів з урахуванням такого збільшення з моменту набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17.05.2017, тобто з 08.07.2017 за відповідною постановою державного виконавця. Зазначене є обов"язком державного виконавця в силу ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", відтак, у разі нездійснення такого, стягувач вправі оскаржити дії державного виконавця у судовому порядку. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 20.10.2010, та серії [NUMBER] від 19.02.2008, а відтак згідно з приписами Сімейного кодексу України зобов`язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Спільні діти сторін проживають з матір`ю, що не оспорюється стороною відповідача. Згідно з рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 17.08.2017 ухвалено стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: синів [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 грн щомісячно, починаючи з 17.03.2017 і до досягнення дітьми повноліття. Згідно з ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» встановлено, що для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня 2021 року прожитковий мінімум становить 2510 гривень. З вищенаведеного вбачається, що 50% прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років становить 1255 грн. Як вбачається з матеріалів справи відповідачем сплачуються на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 1200,00 грн, на кожну дитину, однак збільшення мінімального розміру аліментів є підставою для самостійного визначення державним виконавцем розміру аліментів з урахуванням такого збільшення з моменту набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17.05.2017, тобто за відповідною постановою державного виконавця. З огляду на викладене, враховуючи відсутність підстав визначених ст. 192 Сімейного кодексу України, зокрема, даних про зміну майнового стану відповідача, а також те, що мінімальний розмір аліментів, визначається законом, суд вважає, що підстави для задоволення позову відсутні. На підставі ст. ст. 2, 10, 12, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України,

Outcome: dismissed