Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив спонукати [PERSON] виконати умови мирової угоди, укладеної між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON], визнаної ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 18.09.2012 року в справі № 6-547/12 шляхом стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованості за кредитним договором № 622 від 24.10.2006 року відповідно до умов мирової угоди в загальній сумі 491 318 грн. 04 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 24.10.2006 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 622, на умовах забезпеченості повернення, строковості, платності та цільового характеру використання згідно п 1.1.3. плата за користування кредитом 13% річних. У зв'язку зі змінами у діючому законодавстві ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» було перейменовано на ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк». Відповідно до п. 1.1.1. кредит надається в сумі 600 000 дол. США, згідно п.1.1.4. Договору надання кредиту буде здійснюватись в доларах США в повному обсязі або окремими частинами-Траншами. Термін користування кредитом було встановлено до 16 год. 00 хв. 24 жовтня 2008 року. 21.06.2006 року між сторонами укладена Додаткова угода №1 до Кредитного договору №622 від 24.10.2006 року, згідно п. 1 якої Банк надає Позичальнику транш кредиту в сумі 200 000 дол. США. Додатковою угодою №2 до Договору, укладеною 27.11.2006 року, згідно п.1 якої Банк надає Позичальнику транш кредиту в сумі 28 700 дол. США. Додатковою угодою №3 до Договору, укладеною 26.08.2008 року, згід п.1 сторони домовилися викласти п.1.1.3. Договору №622 від 24.10.2006 року в наступній редакції: «Плата за користування кредитом: 16% річних». Додатковою угодою №4 до Договору, укладеною 21.10.2008 року, згідно п.1 пункт 1.1.2. кредитного договору №622 від 24.10.2006 року викласти в наступній редакції: термін користування кредитом: до 16 год. 00 хв. 24 серпня 2009 року. [PERSON] було видано 228 700 дол. США, отже банк виконав покладені на себе зобов'язання в повному обсязі, а відповідач в свою чергу зобов'язався повернути кредит до 24.08.2009 року. Позивач вказує, що рішенням Солом"янського районного суду м.Києва від 10.02.2011 року стягнуто з [PERSON] заборгованість по кредиту у розмірі 1620311,20 грн., заборгованості по відсотках 327662,65 грн., пені 102066,24 грн. а всього 2 050 040 грн. 00 коп. На підставі вказаного рішення було видано виконавчий лист. У процесі виконавчого провадження ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] 11.09.2012 року уклали мирову угоду, яка була визнана ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 18.09.2012 року у справі 6-547/12. Відповідно до п. 2 мирової угоди відповідач зобов'язався починаючи з вересня 2012 року щомісячно перераховувати позивачу кошти в сумі не меншій 15400,00 грн. Починаючи з 22.12.2014 року відповідач свої зобов'язання за мировою угодою не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 26.10.2016 року становить 491318 грн. 04 коп. Відповідно до п.4.5 мирової угоди у разі, якщо боржник не виконає пункт 3.1 мирової угоди стягувач має право вимагати стягнення неповернутої суми боргу. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві та зазначив, що в квітні 2015 року в зв"язку з ліквідацією Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний банк» були змінені рахунки в ПАТ "ВіЕйБі Банк" на які відповідач повинен був перераховувати кошти відповідно до умов мирової угоди від 11.09.2012 року. Листом від 02.09.2016 року відповідачу повідомлено нові реквізити для погашення за кредитним договором № 622 від 24.10.2006 року, згідно умов мирової угоди від 11.09.2012 року. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначивши, що 11.09.2012 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON], в межах виконавчого провадження № 31436807 була укладена мирова угода про закінчення виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого листа № 2-723 від 28.07.2011 року, виданого Солом'янським районним судом м. Києва у справі № 2-273/2011. Відповідно до умов вищевказаної угоди відповідач зобов'язався у строк з вересня 2012 року до вересня 2017 року включно повернути позивачу залишок боргу в сумі 922 518,04 грн. у готівковій формі на транзитний рахунок [NUMBER] в ПАТ «ВіЕйБі Банк», МФО 3810537, код ЄДРПОУ 19017842, а стягувач прийняти грошові кошти у сумі не менше ніж 15 400,00 грн. щомісяця. Відповідно до умов мирової угоди відповідач у період з вересня 2012 року по грудень 2014 року здійснював готівкові платежі за реквізитами вказаними у мировій угоді, загальна сума платежів становить 431 200,00 грн. В січні 2015 року відповідач особисто, в черговий раз, прийшов до відділення ПАТ «ВіЕйБі Банк» з наміром здійснити готівковий платіж відповідно до мирової угоди, однак йому було відмовлено у прийнятті коштів, у зв'язку з ліквідацією банку. Оскільки ніяких офіційних повідомлень про зміну порядку здійснення платежів, чи зміну реквізитів відповідач не отримував, з метою отримання офіційної інформації про стан заборгованості та про реквізити оплати, відповідач направив позивачу 15.01.2015 року рекомендований лист, однак відповіді на нього не отримав. Позивач не проінформував відповідача про зміну банківських реквізитів, по яким необхідно здійснювати платежі, передбачені мировою угодою. Зміна реквізитів для здійснення платежів є фактичною зміною умов мирової угоди від 11.09.2012 року. Таким чином, відповідач не визнає позовні вимоги, заборгованість виникла не з вини відповідача. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судовим розглядом встановлено, що 24.10.2006 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 622, на умовах забезпеченості повернення, строковості, платності та цільового характеру використання згідно п 1.1.3. плата за користування кредитом 13% річних. 21.06.2006 року між сторонами укладена Додаткова угода №1 до Кредитного договору №622 від 24.10.2006 року, згідно п. 1 якої Банк надає Позичальнику транш кредиту в сумі 200 000 дол. США. Додатковою угодою №2 до Договору, укладеною 27.11.2006 року, згідно п.1 якої Банк надає Позичальнику транш кредиту в сумі 28 700 дол. США. Додатковою угодою №3 до Договору, укладеною 26.08.2008 року, згід п.1 сторони домовилися викласти п.1.1.3. Договору №622 від 24.10.2006 року в наступній редакції: «Плата за користування кредитом: 16% річних». Додатковою угодою №4 до Договору, укладеною 21.10.2008 року, згідно п.1 пункт 1.1.2. кредитного договору №622 від 24.10.2006 року викласти в наступній редакції: термін користування кредитом: до 16 год. 00 хв. 24 серпня 2009 року. 10.02.2011 року рішенням Солом"янськогог районного суду м.Кива стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість по кредиту у розмірі 2 050 040 грн. 00 коп. На підставі вказаного рішення було видано виконавчий лист. 11.09.2012 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON], в межах виконавчого провадження № 31436807 була укладена мирова угода про закінчення виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого листа № 2-723 від 28.07.2011 року, виданого Солом'янським районним судом м. Києва у справі № 2-273/2011. Відповідно до умов вищевказаної угоди відповідач зобов'язався у строк з вересня 2012 року до вересня 2017 року включно повернути позивачу залишок боргу в сумі 922 518,04 грн. у готівковій формі на транзитний рахунок [NUMBER] в ПАТ «ВіЕйБі Банк», МФО 3810537, код ЄДРПОУ 19017842, а стягував прийняти грошові кошти у сумі не менше ніж 15 400,00 грн. щомісяця. Відповідно до ст.175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну заяву. Якщо мирову угоду або повідомлення про неї викладено в адресованій суду письмовій заяві сторін, ця заява приєднується до справи. Відповідно до до ст.372 ЦПК України мирова угода, укладена між сторонами, або відмова стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її до суду за місцем виконання рішення для визнання. Суд має право перевірити і не визнати мирову угоду або не прийняти відмови стягувача від примусового виконання, якщо це суперечить закону або порушує права чи свободи інших осіб. За результатами розгляду мирової угоди або відмови від примусового виконання суд постановляє ухвалу відповідно до положень цього Кодексу. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 18.09.2012 року визнано мирову угоду укладену 11.09.2012 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] у межах виконавчого провадження № 31436807 на умовах: боржник зобов"язався у строк до вересня 2017 року включно повернути стягувачу залишок боргу в сумі 922518,04 грн. на транзитний рахунок [NUMBER] в ПАТ «ВіЕйБі Банк», МФО 3810537, код ЄДРПОУ 19017842, а стягував прийняти грошові кошти у сумі не менше ніж 15 400,00 грн. щомісяця. Погашення боргу може здійснюватись іншими незабороненим законодавством України способом ніж передбаченим мировою угодою, лише за попереднім письмовим погодженням сторін. Ані боржник, ані стягувач не можуть здійснювати жодні дії, які є, чи можуть розцінюватися як заходи, що суперечать умовам виконання зобов"язань за даною мировою угодою або затягують чи унеможливлюють хід її виконання. У разі якщо боржник не виконає мирової угоди до вересня 2017 роу стягувач має право вимагати стягнення усієї неповерненої суми боргу. Відповідно до умов мирової угоди відповідач у період з вересня 2012 року по грудень 2014 року здійснював готівкові платежі за реквізитами вказаними у мировій угоді, загальна сума платежів становить 431 200,00 грн. Встановлено, що відповідач 15.01.2015 року звернувся з листом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" про надання звіту про погашення заборгованості на 01.01.2015 року та надання реквізитів на подальше погашення заборгованості за кредитом. Крім того, відповідач неодноразово в 2015-2016 звертався до позивача з вимогою надати інформацію щодо розміру заборгованості. .Представник позивача в судовому засіданні підтвердила, що на початку 2015 року в зв"язку з ліквідацією банку були змінені реквізити банку, листом від 02.09.2016 року відповідачу повідомлено про зміну реквізитів для оплати за кредитним договором. Позивачем не надано надежних доказів повідомлення відповідача про зміну реквізитів для оплати за кредитним договором, зазначених у мировій угоді від 11.09.2012 року. Відповідно до ст.613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора. Таким чином, встановлено, що позивач, в свою чергу, жодного разу не проінформував про зміну банківських реквізитів, по яким необхідно здійснювати платежі, передбачені мировою угодою, як і про те, що здійснення платежів за реквізитами, вказаними в самій мировій угоді вже не можливо, що фактично є порушенням умов мирової угоди та вказує на те, що заборгованість перед банком виникла не з вини відповідача. Умовами мирової угоди від 11.09.2012 року передбачено, що у разі якщо боржник не виконає мирової угоди до вересня 2017 року стягувач має право вимагати стягнення всієї неповерненої суми боргу. Позивач звернувся до суду в червні 2016 року, тобто до настання строку виконання мирової угоди. Таким чином, вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed