Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-22 00:00:00

23.02.2016 року позивачі [PERSON] та його бабка [PERSON] звернулися у суд з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів у твердій грошовій сумі чи 1/4 частини від заробітку відповідача та встановлення піклування [PERSON] над неповнолітнім [PERSON], мотивуючи позов тим, що [PERSON] від дня народження проживає з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] Відповідач не приймає будь-якої участі у вихованні сина та його утриманні. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позов повністю, уточнивши розмір аліментів, і пояснив суду, що від дня свого народження його виховувала бабуся і дідусь по лінії мами, вони його утримували.Його батько [PERSON] не приймав участі у його вихованні та утриманні.Лише у 2008 році один раз возив у Київ, на річку, до бабусі в Чечельник та двічі через банківську карточку сплатив по 600 гривень аліментів, а тому батько для нього є лише на папері, якого він не бажає знати і просить суд позбавити відповідача батьківських прав для того, щоб позивач мав статус дитини-сироти і отримував підвищену стипендію в Балтському педагогічному училищі, де він на даний час навчається. Також позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача в його користь аліменти у твердій грошовій сумі 600 гривень щомісячно. Позивач [PERSON] також повністю підтримала позов, уточнивши розмір аліментів, і пояснила, що її дочка [PERSON] померла [INFO], залишивши їм онука [PERSON], який від дня народження проживав з ними, знаходився на їхньому утриманні, вихованні.Від дня народження внука [PERSON] і до цього часу відповідач не цікавився його життям, не допомагав матеріально, не відвідував школу, педагогічне училище, де навчається [PERSON]. У 2008 році під час суду відповідач пообіцяв платити аліменти на [PERSON] по 600 гривень щомісячно, але заплатив лише два місяці.У 2008 році брав його для поїздки в Київ, на річку і до бабки в Чечельник. А тому для того, щоб внук на даний час мав статус сироти для отримання пільг від держави, вона просить позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з нього аліменти на утримання внука в розмірі 600 гривень щомісячно.Також вона просить призначити її піклувальником над внуком [PERSON]. Позивачі [PERSON] та [PERSON] підтвердили , що вони ніколи не зверталися до відповідача [PERSON] про будь-яку матеріальну чи іншу допомогу. Відповідач [PERSON] позов не визнав і пояснив суду, що він дійсно не належним чином приймав участь у вихованні і утриманні сина по тій причині, що від дня народження сина дід і бабка [PERSON] налаштували сина проти нього і мали за мету позбавити його батьківських прав.Оскільки дід [PERSON] та бабка [PERSON] утримували онука, то відповідач накопив гроші для сина і купив під Києвом земельну ділянку, яку може продати у будь-який час і допомагати синові.Він бажає і може утримувати свого сина, але цього не бажає син та його дід і бабка [PERSON].Вже під час навчання сина у Балтському педучилищі відповідач телефонував синові і бажав з ним зустрітись, але син не побажав цього. Відповідач просить залишити позов без задоволення. Прокурор Новак В.В. та представник органу опіки та піклування Чечельницької районної державної адміністрації Воліковська Н.В. не підтримали позов і просять залишити його без задоволення, зазначивши, що не має винної поведінки відповідача у неналежному вихованні та утриманні сина.Оскільки відповідач має змогу і бажає утримувати свого сина, то це повинен робити він, а не держава. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, показання свідків, вивчивши матеріали справи, тобто оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення по слідуючим підставам. Як вбачається зі свідоцтва про народження відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO]( а.с.5). Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини.Саме цю обставину, як підставу позбавлення батьківських прав відповідача, зазначили позивачі у позові. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 " Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов"язків. Відповідно до п.16 зазначеного вище Пленуму Верховного Суду України ухилення батьків від виконання своїх обов"язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема:не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов"язками. Як вбачається зі свідоцтва про смерть мама позивача [PERSON] після тривалої хвороби померла [INFO] коли йому було один місяць від народження. Як вбачається з пояснень сторін, і це ніким не оспорюється, позивач [PERSON] від дня свого народження і до вступу в Балтське педагогічне училище у 2015 році постійно проживав з дідом [PERSON] та бабкою [PERSON] у селі Рогізка, вони його виховували і утримували. З показань свідка, заступника директора Рогізківської школи [PERSON] у суді, вбачається, що [PERSON], навчаючись у школі, був забезпечений всім необхідним для фізичного та духовного розвитку дитини. Тобто, суд вважає, що невиконання відповідачем своїх обов"язків по вихованню сина, в чому його звинувачують позивачі, не вплинуло негативно на фізичний розвиток [PERSON] як складову виховання. Суд вважає, що відповідач не спілкувався з сином [PERSON] в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не тому, що цього не бажав, а тому, що син з ним не проживав, а проживав у сім"ї дідуся та бабусі [PERSON], які від дня народження [PERSON] вкрай негативно ставилися до відповідача. Це підтверджується матеріалами архівної судової справи 2008 року, з якої вбачається, що за ініціативою [PERSON] та [PERSON] прокурор Чечельницького району звертався у суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав , але під час судового розгляду відмовився від позову, а [PERSON] звертався у суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про відібрання і повернення сина [PERSON], але дід та бабка [PERSON] не погодилися віддати онука батькові, а тому, щоб не травмувати психіку сина, не завдавати душевних травм дідові та бабці [PERSON] [PERSON] був змушений залишити сина проживати у сім"ї діда та бабки [PERSON]. З довідки-характеристики Маньківської сільської ради Бершадського району вбачається,що відповідач [PERSON] гарний сім"янин, виключно позитивно характеризується по місцю свого проживання (а.с.51).Він, крім сина, має двох дочок, а тому, на думку суду, він не міг бути поганим батьком для свого сина [PERSON]. Як вбачається з пояснення відповідача у суді він ставиться до сина як належить батькові.Бажає з ним спілкуватись, може і бажає надавати матеріальну допомогу. З пояснення позивача [PERSON] у суді вбачається, що він вкрай негативно ставиться до батька, не бажає знати свого батька, від нього йому нічого не потрібно, він не бажає, щоб батько до нього їздив, з ним спілкувався, батько для нього існує лише на папері. Також позивач [PERSON] підтвердив, що батько йому телефонував під час навчання у Балтському педучилищі і просив про зустріч, але [PERSON] відмовився від зустрічі. З пояснення позивача [PERSON] у суді вбачається, що вона також вкрай негативно ставиться до відповідача, вважає, що він недостойний бути батьком її внука [PERSON]. Як вбачається з пояснень представника відповідача у суді його мами [PERSON]родина [PERSON] звинуватили її сина [PERSON] у хворобі та смерті своєї дочки, від дня народження онука [PERSON] не дали відповідачу можливості належним чином спілкуватися з сином , ростити його та виховувати.Коли вона на один з днів народжень онука [PERSON] прийшла до будинку [PERSON] з подарунком, то вони її вигнали. З рішення комісії з питань захисту прав дитини Чечельницької районної державної адміністрації (а.с.35) та висновку Чечельницької районна державної адміністрації як органу опіки та піклування (а.с.47) вбачається, що ці органи вважають недоцільним позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] щодо сина [PERSON]. Суд вважає, що такі складні стосунки між батьком [PERSON] та сином [PERSON] є наслідком та відлунням трагедії, пов"язаної з важкою хворобою та смертю дружини та мами [PERSON] і не є підставою для позбавлення [PERSON]батьківських прав.Лише миром, а не протистоянням сторони повинні зробити все, щоб [PERSON] міг підтримувати родинні стосунки з батьком та сестрами. Даючи оцінку показам свідків зі сторони позивачів [PERSON],[PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], то суд вважає, що їхні свідчення не являються доказом винної поведінки відповідача у неналежному вихованні сина, а, навпаки підтверджують, що між дідом, бабусею [PERSON] та їхнім зятем [PERSON] склалися неприязнені стосунки ще при житті [PERSON]. Так, свідки [PERSON],[PERSON] засвідчили, що [PERSON] був поганим чоловіком для своєї дружини [PERSON], бо не подарив її квіти на останній день її народження [INFO]. А свідок [PERSON] також засвідчила, що [PERSON] при житті просила свого батька [PERSON] зареєструвати сина [PERSON] на прізвище діда. Що стосується позову в частині стягнення аліментів, то суд залишає його без задоволення, оскільки відповідно до ухвали Чечельницького районного суду від 07.07.2008 року про затвердження мирової угоди відповідач [PERSON] зобов"язався кожного місяця не пізніше 10 числа поточного місяця за минулий місяць виплату грошових коштів на утримання його малолітнього сина-[PERSON] в розмірі 600 гривень( а.с.87-91). Якщо відповідач [PERSON] добровільно не виконує своїх зобов"язань, то позивач по цій справі [PERSON] має право вимагати примусового виконання ухвали суду. Оскільки позов в частині позбавлення відповідача батьківських прав суд залишає без задоволення, то суд також залишає без задоволення позов в частині встановлення піклування [PERSON] над неповнолітнім [PERSON], бо відповідно до ч.4 ст.60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Чечельницька районна державна адміністрація як орган опіки і піклування надала суду висновок про безпідставність позбавлення батьківських прав відповідача по справі [PERSON]а тому і не надала суду подання про встановлення [PERSON] піклувальником над неповнолітнім онуком [PERSON]

Outcome: dismissed