Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] коштів в розмірі 34763,50 грн. в якості забезпечення виконання зобов'язань за договором доручення, коштів за публікацію оголошення в пресі в розмірі 800 грн. та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 16.02.2012 між позивачем та відповідачем було укладено договір доручення № 0094-ДВК. За умовами договору відповідач отримав повноваження на використання бланків суворої звітності- страхових полісів для укладення на них договорів страхування та прийняв на себе відповідні зобов'язання щодо порядку та правил використання цих бланків. На виконання умов договору позивач передав відповідачу бланки суворої звітності. Однак, відповідач як страховий агент прийняті на себе зобов'язання не виконав у повному обсязі. Звернувшись до відповідача з вимогою повернути раніше отримані бланки суворої звітності, відповідач повернув лише частину, станом на 14.04.2014 нестача бланків складає 301 штуку. Вважає, що порушення зобов'язань сталося з вини відповідача, який не подав звіт щодо використання бланків суворої звітності, не повернув самих бланків та звітних копій договорів страхування, тому з відповідача слід стягнути забезпечувальну санкцію в розмірі 34763,50 грн. у порядку матеріальної відповідальності за договором примусово. Окрім цього, згідно рахунку-фактури №СФ-0000334 від 17.04.2014 року позивач поніс витрати у розмірі 800 грн., за публікацію інформації про недійсність бланків у газеті "Україна Бізнес Ревю", які просить стягнути з відповідача та відшкодувати понесені судові витрати. В підтвердження позову покликається на договір доручення, листи, відомості, розрахунки санкцій, рахунки-фактури, інші документи. В судовому засіданні представник позивача Мельник А.М., діючи згідно довіреності №1362-ЮРС від 30.03.2015 (а.с.47) позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позові, надав суду пояснення аналогічні фабулі позовної заяви. Вказав, що відповідач визнавав нестачу бланків, які передав стороннім особам, натомість добровільно відшкодувати позивачу кошти відмовився через незадовільне матеріальне становище. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Суд зі згоди представника позивача вважає за можливе відповідно до ст.224 ЦПК України розглянути справу у відсутності відповідача з врахуванням доказів, які є у справі, постановивши заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ст.509 цього ж кодексу зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 530 цього ж кодексу також передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що 16 лютого 2012 року між Товариством з додатковою відповідальністю" Страхове товариство з додатковою відповідальністю" Глобус" та фізичною особою [PERSON] було укладено договір доручення №0094-ДВК. (а.с.5-6) Згідно п.п.2.2.3, 2.2.5 договору, в якості забезпечення виконання зобов'язань страховий агент - відповідач зобов'язаний особисто виконувати дії, на які він уповноважений страховиком, позивачем по справі, відповідно до змісту даного йому доручення, а також повинен забезпечити зберігання і правомірність використання бланків договорів страхування та страхових полісів. На виконання умов договору позивач передав відповідачу бланки суворої звітності-страхові поліси. У відповідності зі ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. Як вбачається з пояснень представника позивача в судовому засіданні, всупереч умов договору доручення №0094-ДВК, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав у повному обсязі. Так, 12.03.2014 року позивач направив відповідачу лист за №956-СБК, в якому вказав на необхідність до 17.03.2014 року, повернути раніше отримані бланки суворої звітності, залишок яких на той момент становив 512 штук. На виконання листа в період часу з 12.03.2014 року по 07.04.2014 року відповідач повернув частину бланків, разом з тим станом на 14.04.2014 року нестача бланків складає 301 штуку. Відповідно до п.п.2.2.5 п.2.2 Договору Страховий агент зобов'язаний забезпечити зберігання і правомірність використання бланків договорів страхування та страхових полісів. Відповідно до п.5.1. Договору Страховий агент несе відповідальність у повному обсязі за шкоду, заподіяну Страховику, внаслідок невиконання або неналежного виконання своїх обов"язків. Згідно п.5.4. Договору страховий агент бере на себе повну матеріальну відповідальність за товарно-грошові та матеріальні цінності, передані йому страховиком та дії, які він вчинив від імені Страховика всупереч вимогам чинного законодавства та внутрішніх нормативних актів Страховика. Відповідно до п.5.5 Договору доручення у випадку недбалості при збереженні або використанні (включаючи помилки у заповненні) отриманих бланків суворої звітності, Страховий агент несе відповідальність за втрату договору у розмірі річного максимального тарифу за цим договором. Отже, за змістом п.п 5.5.1 п.5.5 Договору доручення встановлено максимальний розмір штрафної сакції за нестачу отриманих бланків суворої звітності, а відтак позивач вправі в межах максимальної штрафної санкції визначити конкретний розмір штрафу на свій розсуд. У відповідності до розрахунку розміру сакцій за фактом неповернення бланків суворої звітності розмір забезпечувальної санкції становить 34763, 50 грн. У відповідності до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст.546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. А відтак, вимоги позивача про стягнення з відповідача коштів в розмірі 34763,50 грн. у якості забезпечення виконання зобов'язань за договором доручення є підставними та підлягають до задоволення. Окрім цього, згідно Рахунку-фактури №СФ-0000334 від 17.04.2014 позивач поніс витрати у розмірі 800 грн. за публікацію інформації про недійсні бланки в газеті "Україна Бізнес Ревю", які документально підтверджені. Тому вказана сума також підлягає до стягнення з відповідача в примусовому порядку. Задовольняючи позовні вимоги у відповідності до частини 1 статті 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача судові витрати, понесені останнім при зверненні до суду в сумі 353,74 грн. (а.с.1)

Outcome: approved