Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], просить визнати недійсною її відмову від прийняття спадщини після смерті померлої [INFO] матері [PERSON] , оскільки вказана відмова була вчинена нею внаслідок обману . Також просить визнати за нею право власності на 10,35/1000 частини житлового будинку [ADDRESS] з належними до нього господарськими будівлями , в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] В підтримання позову посилається на те , що її матері - [PERSON] на праві власності належало 10, 35/100 будинку по [ADDRESS] ( в подальшому мала місце зміна назви вулиці та номеру будинку на [ADDRESS] ) . Заповітом , посвідченим нотаріально 20 березня 1999 року , [PERSON] заповіла все належне їй майно позивачці . Позивачка вказує на те , що після смерті матері [INFO] , вона домовилась із своїми братами - [PERSON] та [PERSON] про те , що вона відмовиться від свого права на спадкування відносно спадкового житлового будинку [ADDRESS] ,за умови , що спадкова частина будинку з надвірними будовами буде продана та гроші будуть поділені між нею та братами порівну. Оскільки брати домовленості не виконали , прийняті на себе зобов'язання порушили , просить визнати недійсною її відмову від прийняття спадщини , оскільки вона була вчинена внаслідок обману . Крім того , маючи на руках заповіт матері на спірне майно , просить визнати за нею право власності на 10, /100 частини житлового будинку . Також [PERSON] вказує на те , що відповідачами у справі є діти померлого [PERSON] , зазначає , що [PERSON] також помер . Представник позивачки [PERSON], який діє на підставі довіреності від 10. 04. 2014 року , підтримавши позовні вимоги [PERSON] , дав пояснення з приводу заявленого позову , а саме про те , що позивачка відмовилась від прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , під впливом обману з боку братів , які обіцяли продати спадкову частину будинку по [ADDRESS] , в якому 10,35/100 належали їх матері , та поділити гроші порівну , виділивши їй третю частину від отриманих коштів. Оскільки обоє братів на сьогоднішній день померли , так і не виконавши своєї обіцянки , просить задоволити вимоги позивачки в частині визнання недійсною її відмови від прийняття спадщини , оскільки ця відмова була зроблена внаслідок обману. Також просить визнати на [PERSON] право власності на частину спадкового домоволодіння по [ADDRESS] за заповітом [PERSON] , яка померла [INFO]. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з"явились , хоча були належним чином повідомлені про час розгляду справи , заяви про причини неявки суду не надали , тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача , дослідивши письмові докази у справі , суд приходить до наступного . Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України , якщо одна із сторін правочину навмисне ввела другу сторону в оману щодо обставин , які мають істотне значення , такий правочин визнається судом недійсним. Саме не положення цієї сттті посилається позивачка , зазначаючи також , що відповідно до роз"яснень Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року " Про судову практику у справах про спадкування" відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недуійсною з підстав , передбачених ст. 229-231 ЦК України . Як вбачається із ст. 202 ЦК України правочином є дія особи , спрямована на набуття , зміну або припи нення цивільних прав та обов"язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатостронніми . Ст. 205 ЦК України визначено , що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Правочин , для якого законом не встановлена обов"язкова письмова форма , вважається вчиненим ,якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних пправових наслідків. Судом встановлено , що відповідно до заповіту від 20. 03. 1999 року [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все майно , що на день смерті їй належатиме , своїй дочці [PERSON] Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом від 11. 07. 1997 року [PERSON] належала 10,35/100 частин житловогго будинку по [ADDRESS]. З повідомлення державного нотаріуса Сарненської районної державної нотаріальної контори № 631/02-14 від 09. 09. 2011 року вбачається , що при оформленні 14. 07. 2001 року за р№ 726 на ім"я [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок після смерті [PERSON], [PERSON] були подані заяви на підтвердження факту неприйняття спадщини та відмову від спадщини по заповіту. Тобто у відповідності до ст. 553 ЦК України ( в редакції 1963 року ) [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини. Суд знаходить , ща позовні вимоги [PERSON] не підлягають до задоволення , оскільки з часу відмови її від прийняття спадщини пройшло 13 років і позивачкою не надано доказів того , що у неї з братами , які на даний час є померлими , було досягнуто угоди про оформлення спадщини на ім"я [PERSON] з подальшою реалізацію отриманого у спадщину майна та розподіл коштів від продажу між трьома спадкоємцями , в тому числі і [PERSON] Факт досягнення такої домовленості на думку суду є сумнівним , оскільки позивачка зо життя обох братів не заявляла вимог щодо визнання відмови від прийняття спадщини нею недійсною . Крім того , є незрозумілою відмова від прийняття позивачкою спадщини по заповіту , з подальшим отриманням свідоцтва про спадщину на спірний житловий будинок [PERSON] в порядку спадкування за законом . Крім того , як вбачається з рішекння Сарненського районного суду від 11.05. 2011 року [PERSON] зверталась до суду з позовом про визначення додаткового строку , достатнього для подання заяви про прийняття спадщини , яка відкрилась після смерті її матері [PERSON] ,яка померла [INFO]. Спадковим майном вказано 10.35/100 частини житлового будинку [ADDRESS]. Вказала , що державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини в зв"язку з пропуском визначеного законом строку. Причиною пропуску вказаного строку зазначала незнання закону та скрутне матеріальне становище. Позивачці було визначено додатковий строк , достатній для подання заяви про прийняття спадщини ,яка відкрилась після смерті матері . З огляду на встановлене , суд приходить до висновку , що [PERSON] свідомо подає суду інформацію, яка не відповідає дійсності та не свідчить про досягнення в 2001 році угоди між нею та братами з приводу домовленості , яка мала бути виконана після відмови позивачки від прийняття спадщини , а тому в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити . На підставі наведеного , ст.ст. 202 , 203 , 230 ЦК України ,

Outcome: dismissed