Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання договорів та стягнення передоплати, моральної шкоди , вказавши, що він 18.02.2015 року уклав з відповідачем [PERSON] договір № 094 на виготовлення , доставку , збирання та встановлення шафи-купе. Пунктом 3.2 зазначеного вище договору вказує, що замовник зобовязується протягом трьох банківських днів з дня підписання договору оплатити 70 % від суми договору , згідно додатку № 1. Решта суми виплачується після проведення, збирання та встановлення замовлення за вказаною адресою. Тому у виконання даного пункту договору він сплатив відповідачу передоплату в розмірі 5000 грн. Згідно п. 3.1. зазначеного договору, виконавець, зобовязується поставити замовнику продукцію згідно з додатком №2 протягом 45 календарних днів з моменту внесення передоплати. Термін виконання замовлення може бути збільшений на 7 днів у разі виникнення складнощів з монтажем. Таким чином максимальний термін передбачений даним пунктом договору складає 52 дні , договір має бути виконаний не пізніше 11.04.2015 року. Однак по сьогоднішній день відповідач зобовязання за договором не виконав. Крім того, 18.02.2015 року він також з відповідачем уклав договір № 095 на виготовлення, доставку та збирання, встановлення ліжка. Пунктом 3.2 зазначеного договору вказує, що замовник зобовязується протягом трьох банківських днів з дня підписання договору оплатити 70 % від суми договору , згідно додатку № 1. Решта суми виплачується після проведення, збирання та встановлення замовлення за вказаною адресою. У виконання даного пункту він здійснив відповідачу передоплату в розмірі 3500,00 грн. Згідно п. 3.1. зазначеного договору, виконавець, зобовязується поставити замовнику продукцію згідно з додатком №2 протягом 45 календарних днів з моменту внесення передоплати. Термін виконання замовлення може бути збільшений на 7 днів у разі виникнення складнощів з монтажем. Таким чином максимальний термін передбачений даним пунктом договору складає 52 дні , договір має бути виконаний не пізніше 11.04.2015 року. Однак по сьогоднішній день відповідач зобовязання за договором також не виконав. Крім того 25.02.2015 року він уклав з відповідачем договір № 098 на виготовлення , доставку , збирання та встановлення вітальні. Пунктом 3.2 зазначеного вище договору вказує, що замовник зобовязується протягом трьох банківських днів з дня підписання договору оплатити 70 % від суми договору, згідно додатку № 1. Решта суми виплачується після проведення, збирання та встановлення замовлення за вказаною адресою. Тож у виконання даного пункту договору позивач здійснив відповідачу передоплату в розмірі 7000 грн. Згідно п. 3.1. зазначеного договору, виконавець, зобовязується поставити замовнику продукцію згідно з додатком №2 протягом 45 календарних днів з моменту внесення передоплати. Термін виконання замовлення може бути збільшений на 7 днів у разі виникнення складнощів з монтажем. Таким чином максимальний термін передбачений даним пунктом договору складає 52 дні , договір має бути виконаний не пізніше 17.04.2015 року. По сьогоднішній день відповідач договір також не виконав. У зв"язку з вказаним йому доводиться принижуватися перед відповідачем прохаючи його про виконання зазначених договорів, змушений шукати відповідача, постійно переживати за виплачені на перед кошти та про ухилення відповідача від виконання договорів. Тому просить розірвати вищевказані договори що були укладені з відповідачем, стягнути з нього передоплату за договорами в сумі 15500 грн., та моральну шкоду в розмірі 2500 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні 17 12 2015 року позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Надалі звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 17 12 2015 року позовні вимоги визнав, однак пояснив, що не виконав роботи через брак коштів. Просив надати час для виконання роботи . За клопотанням сторін судом тричі надавався строк для можливості вирішити справу мировою угодою та строк для виконання відповідачем своїх зобов"язань за договорами . Однак з 03 03 2016 року відповідач в судове засідання перестав з"являтися , про день слухання справи повідомлявся. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу 31 березня 2016 року не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 18.02.2015 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 094 на виготовлення , доставку, збирання та встановлення шафи-купе, також 18.02.2015 року між ними було укладено договір № 095 на виготовлення , доставку та збирання, встановлення ліжка. Крім того 25.02.2015 року між ними також було укладено договір № 098 на виготовлення , доставку , збирання та встановлення вітальні (а.с. 4-5, 10-12, 16-18). Суми загальної вартості за договорами:№ 094 від 18.02.2015 року - 7500,00 грн., № 095 від 18.02.2015 року - 4900,00 грн., № 098 від 25.02.2015 року 10000,00 грн. На виконання вказаних договорів позивач сплатив відповідачу в якості передоплати загалом 15500,00 гривень (70% від суми договору), а саме: 5000,00 грн., за договором № 094 від 18.02.2015 року, 3500,00 грн., за договором № 095 від 18.02.2015 року, 7000,00 грн., за договором № 098 від 25.02.2015 року відповідно до додатків № 1.(а.с. 7, 13, 19). До теперішнього часу відповідач свої зобовязання за вказаними договорами не виконав, кошти сплачені позивачем у якості передоплати позивачу не повернув. Згідно ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до ст..626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ст..638 ч.1 ЦК України). Відповідно до ст..629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст.837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов"язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов"язується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до ст. 846 ЦК України встановлено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Крім того, згідно ч. 2 ст. 849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Згідно ч. 3 ст. 849 ЦК України передбачено, якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Частиною 1 ст. 850 ЦК України передбачено, що замовник зобов'язаний сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених договором підряду. Відповідно до ч. 2 ст. 852 ЦК України передбачено, що за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Також відповідно до ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов"язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлені ним строки. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Відповідно до п.п.2, 6 ч.1 ст.4 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування та звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Відповідно до ч.1 ст.10 Закону країни «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до ч.2\~ст. 651 ЦК України\~договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. \~\~\~\~ Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вищезазначені договори , укладені між [PERSON] та [PERSON], необхідно розірвати у зв'язку з істотним порушенням договорів відповідачем. \~\~\~\~ Згідно ч.5\~ст. 653 ЦК України\~якщо договір розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих розірванням договору. \~\~\~\~ Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що підлягають поверненню позивачу сплачені ним грошові кошти за зазначеними договорами. \~\~\~\~ Що стосується позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, суд виходить з наступного. \~\~\~\~Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.2 постанови від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в спорах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» спори про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках коли встановлена відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Правовідносини, що виникли між сторонами в розглянутій справі, є договірними, тому відшкодування моральної шкоди у випадку їх порушення законом не передбачено. П. 5 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», який також поширюється на спірні правовідносини, передбачає право споживача на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Законом України "Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції" N 3390-VI від 19.05.2011, яким внесено зміни в положення пункту 5\~статті 4 Закону України "Про захист прав споживачів", що передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), визначено термін такої шкоди - це завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект. Отже , п. 5 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», передбачає право споживача на відшкодування моральної шкоди лише у випадках, коли така шкода заподіяна небезпечною для життя, здоров»я продукцією. Судом не встановлено, що невиконання відповідачем умов договору могло призвести до ситуації, яка могла стати небезпечною для\~ життя і здоров'я позивача, а тому підстави для відшкодування відповідачем моральної шкоди у відповідності до вимог передбачених Законом України «Про захист прав споживачів» в даних спірних правовідносинах також відсутні. \~\~\~\~Тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] в частині стягнення з відповідача моральної шкоди. Відповідач жодних доказів на підтвердження належності виконання своїх обов'язків за договорами підряду з позивачем не надав. Тому з нього на користь позивача підлягають стягненню суми передоплати за договорами № 094, 095 від 18.02.2015 року в розмірі 5000 грн. та 3500 грн. відповідно та № 098 від 25.02.2015 року в розмірі 7000 грн. , що разом становить 15500 грн. У відповідності до ч.1\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 4\~ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги частково ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи частково підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити частково. Відповідно до ч.1\~ст.88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial