Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що 03.07.1957 вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований виконавчим комітетом Кулівецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, за актовим записом №9. Позивач посилається на те, що спільне життя із відповідачем не склалося, протягом сорока років із відповідачем спільно не проживають, не ведуть спільного господарства. Позивачу також не відоме місце проживання відповідача. В звязку із вказаним позивач вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер, тому просить його розірвати. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав. Суду пояснив, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі із 1957 року. Від спільного проживання мають доньку. В 1951-1960 роках відповідач [PERSON] виїхав в с.Дудаковка Урецького району Кустанайської області Казахстан на роботу. Востаннє відповідач приїжджав в с. Кулівці Заставнівського району в 1977 році. Представник позивача вказав, що протягом сорока років будь-яких відомостей про відповідача [PERSON] не має. У зв"язку із вказаним просив позов задовільнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Причини неявки суду не вказав, заяви про відкладення розгляду справи та відзиву на позов до суду від нього не надходило. Відповідно до ч. 10 ст. 130 ЦПК України якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Згідно п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив на позов; суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведене, суд зі згоди представника позивача [PERSON] ухвалює рішення при проведенні заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В судовому засіданні судом роз"яснено позивачу та її представнику право про звернення до суду із заявою про визнання відповідача безвісно відсутнім. Згідно поданої заяви позивачем [PERSON], остання просила розгляд справи проводити на загальних підставах. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до п.5, 6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2017 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" позов про розірвання шлюбу з особою, яка не має в Україні місця проживання або місце проживання якої невідоме, може прд"являтися за місцем знаходження майна відповідача, або за останнім відомим місцем його проживання чи перебування. При зверненні до суду із позовом про розірвання шлюбу до особи, стосовно якої протягом року в місці її проживання немає відомостей про місце її перебування, суддя роз"яснює позивачу підстави та порядок визнання особи безвісно відсутньою. Однак якщо один із подружжя не бажає звертатися до суду із заявою про визнання другого з подружжя безвісно відсутні, суддя не може відмовити у відкритті провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу. У таких випадках суд повинен розглянути позов на загальних підставах. Судом встановлено, що 03.07.1957 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Кулівецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, за актовим записом №09. Після реєстрації шлюбу останній присвоєно прізвище "Загарюк", що вбачається із повторного свідоцтва про шлюб серії І-МИ № 148797 від 04.09.2018 (а.с.6). Після укладення шлюбу сторони проживали в [INFO]. Крім того встановлено, що в 1950-1960 роках відповідач [PERSON] виїхав на заробітки в Казахстан. З цього часу до своєї сім"ї не повертався. Більше сорока років сторони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують жодних зв"язків. Враховуючи відсутність у позивача бажання зберегти сім'ю, суд вважає, що подальше життя сторін, як подружжя неможливе, збереження сім'ї суперечить її інтересам, а тому шлюб слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір впозивача, прізвище останньої слід залишити без змін. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved