Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

представник позивача, звернувшись з даним позовом, посилається на те, що відповідач є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Реєстрація народження дитини проведена відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. 19.02.2019 року матір разом з дитиною відправлено до Центру соціально-психологічної допомоги в смт. Верховину Івано-Франківської області, де вони перебували до 20.06.2019 року на неповному державному забезпеченні. За час перебування у вказаному Центрі відповідач проявляла байдуже ставлення до виконання своїх материнських обов`язків, не раціонально використовувала кошти державної соціальної допомоги на дитину. За адресою реєстрації місця проживання відповідача та дитини умови на вказаний період були вкрай незадовільні, в будинку відсутнє газопостачання, холодно та брудно. Службою у справах дітей та соціального захисту П`ядицької сільської ради ОТГ разом зі старостою с. Турка вжито заходи для покращення матеріально-побутових умов проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] , куди відповідач вибула разом з малолітньою дочкою [INFO] . За час перебування матері з дитиною вдома проводились неодноразові перевірки умов проживання та контроль за виконанням відповідачем материнських обов`язків. Під контролем вказаної служби та старости с. Турка відповідач старалась сумлінно виконувати свої материнські обов`язки, однак, згодом знову повернулася до колишнього способу життя. Працівниками зазначеної служби та інспекторами ювенальної превенції Коломийського відділу поліції здійснено неплановий візит до відповідача та встановлено факти, що загрожували здоров`ю вказаної малолітньої дитини. У супроводі представників вказаних служб відповідача разом з її малолітньою дочкою доставлено в зазначений Центр, який вона разом з дитиною самовільно покинула 23.09.2020 року. Оскільки малолітня дитина зможе отримати право на повне державне забезпечення, яке включає важливі соціальні гарантії, тільки після того як відповідача буде позбавлено батьківських прав, представник позивача просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно вказаної дитини, а також стягувати з відповідача аліменти на утримання її дочки в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого на дитину відповідного віку щомісячно, які зараховувати на особистий рахунок дитини у Державному Ощадному банку України. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала із зазначених підстав. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомила, не звернулася із заявою про розгляд справи в її відсутності та не подала відзив на позов. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 р.). Таким чином, Верховний Суд зазначив, що особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви. Отже, оскільки інформація про судові засідання, яка розміщена на веб-порталі «Судова влада України», є відкритою, то суд вважає, що сторони є належним чином повідомлені про судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, та, вивчивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Згідно з рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, (справа № 346/4315/18), від 18.12.2018 року, яке набрало законної сили 18.01.2019 року, відповідач позбавлена батьківських прав відносно двох старших дітей за невиконання батьківських обов`язків (а.с.26-28). Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (актовий запис № 7 від 15 лютого 2019 року), виданого виконкомом П"ядицької сільської ради ОТГ Коломийського району Івано-Франківської області, відповідач є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Згідно з довідкою, виданою сімейним лікарем амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Турка Коломийського району від 15.07.2020 року, дитина щомісяця знаходилась на стаціонарному лікуванні з приводу простудних захворювань (а.с.16). Відповідно до актів обстеження матеріально-побутових умов стану сім`ї відповідача від 09.06., 17.06. та 17.07.2020 року в будинку відповідача постійно брудно, відчувається запах сигаретного диму, розкидані речі, непомитий посуд, час від часу комісія спостерігала наявність сторонніх людей у житлі, де проживає малолітня дитина (а.с.17-19). Згідно з характеристикою Центру соціально-психологічної допомоги в смт. Верховина всі зусилля спеціалістів закладу на виправлення поведінки відповідача не ефективні, що створює несприятливі умови для всебічного та повноцінного розвитку дитини, а також несе реальну загрозу її життю і здоров`ю (а.с.20). Відповідно до наказу служби у справах дітей Коломийської районної адміністрації від 22.07.2020 року № 32 [PERSON] взята на облік дітей, які опинились в складних життєвих обставинах (а.с.15). Згідно з характеристикою, виданою 23.09.2020 року старостою с. Турка Коломийського району Івано-Франківської області Червінською Л.Д. , у житловому будинку відповідача неналежні умови проживання та зазначено, що надходили скарги до старостинського округу щодо неналежного виховання відповідачем своєї дитини (а.с. 22). Відповідно до довідки від 10.08.2020 року за № 1-01/136 відповідач та її дитина проживали з 19.02.2019 р. по 20.06.2019 р. в І зазначеному Центрі соціально-психологічної допомоги в смт. Верховина Івано-Франківської області на неповному державному забезпеченні (а.с. 21). Згідно з актом прийому дитини, виданого 11.02.2021 року Міжрегіональним центром соціально-психологічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області, малолітню [PERSON] направлено в ССД Івано-Франківської ОДА (а.с. 77). Відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дітей П`ядицької сільської ради об`єднаної територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області, яке затверджено рішенням виконавчого комітету від 28.07.2020 року за № 64, відповідач не виконує належним чином свої батьківські обов`язки, а саме не займається доглядом за дочкою, веде аморальний спосіб життя, в будинку завжди брудно, не прибрано, не використовує за призначенням кошти, які отримує на утримання дитини. У будинку збираються сторонні особи які у присутності дитини вживають тютюні вироби та розпивають алкогольні напої (а.с.10,11). Відповідно до довідки про склад сім"ї, виданої П"ядицькою сільською радою ОТГ 17 липня 2020 року № 515, місце проживанняи відповідача її малолітньої дитини зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.25). Згідно з відповіді на запит № 69/01-17 від 23.03.2021 року, виданого Міжрегіональним центром соціально-психологічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області дитина з 11.02.2021 року перебуває в даному Центрі. З того часу мати дитини жодного разу не провідувала і не цікавилася її станом здоров`я та розвитком, жодної участі у житті дитини не брала (а.с. 79). Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ч.2, 3 ст. 150 СК України кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей та несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків. Згідно з положенням ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина. В своїй постанові «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що ухилення батьків від виконання ними батьківських обов`язків має місце, коли вони не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення. Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч.3 ст. 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу і/або у твердій грошовій формі. У п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення . На думку суду, вказані докази дають підстави вважати, що відповідач повністю нехтує своїми батьківськими обов`язками по вихованню вказаної дитини, маючи для цього реальну можливість, свідомо не бажає брати участі в її вихованні, не дбає про фізичний та духовний розвиток, а також матеріально не забезпечує дитину. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Отже, оскільки позивачем заявлені дві вимоги, то з відповідача слід стягнути судовий збір в загальному розмірі 1 681, 60 грн. На підставі наведеного та ст.ст. 150, 164-166, 180-182, 184, 191, 192 СК України,

Outcome: approved