Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

АТ КБ "Приватбанк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що між АТ КБ «Приватбанк» і [PERSON] 02.03.2017 р. було укладено договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором, містить умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Позичальнику було відкрито кредитний рахунок, та встановлено початковий кредитний ліміт - 500,00 грн. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшено до 1500,00 грн. Відповідач своїм підписом у заяві підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складають між ним та банком договір. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків та інших витрат. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов"язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов"язаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн та 5% від суми позову. Відповідач зобов"язання за договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 20.04.2020 р. утворилась заборгованість в розмірі 11460,67 грн, з яких: 1856,86 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 667,60 грн - заборгованість за процентами на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 7914,27 грн - пеня, 500,00 грн і 521,94 грн - штрафи. (а.с. 1-5) В судове засідання представник позивача не з"явився, надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи. (а.с. 85) Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. (а.с. 94-95, 98-99) Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача відповідно до гл. 11 розд. ІІІ ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] своїм підписом у заяві погодився на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складають між ним та АТ КБ «Приватбанк» договір про надання банківських послуг б/н від 02.03.2017 р. За цим договором відповідач отримав кредит у розмірі 500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до п. 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Відповідач не виконував зобов"язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 20.04.2020 р. утворилась заборгованість в розмірі 11460,67 грн, з яких: 1856,86 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 667,60 грн - заборгованість за процентами на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 7914,27 грн - пеня, 500,00 грн і 521,94 грн - штрафи, що підтверджується розрахунком заборгованості. (а.с. 8-12) Отже, судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини, зокрема, між ними укладено договір кредиту. При укладенні договору сторони керувались ст. 634 ч. 1 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Зазначене підтверджується письмовими доказами: анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідача від 02.03.2017 р. (а.с. 19); витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт (а.с. 20) і витягом з Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 21-61). Порушення відповідачем умов договору, а, отже, і прав позивача, шляхом не виконання відповідачем умов договору щодо належного і своєчасного повернення кредиту (його складових), розмір заборгованості за кредитним договором позивачем обгрунтовано його розрахунком заборгованості за договором (відповідно до умов договору). (а.с. 8-12) Надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв"язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована (в тому числі і розмір заборгованості за договором). Умови договору не оспорюються. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов?язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Забезпечення виконання зобов"язання у вигляді неустойки (штрафу, пені) регулюється ст. ст. 549-552 ЦК України. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (штрафу, пені) (ст. 611 ч. 1 ЦК України). Відповідно до ст. 551 ч. 3 ЦК України розмір неустойки (пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Крім того, статтею 18 ч. 3 п. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п"ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов"язань за договором є несправедливими умовами, які можуть бути визнані недійсними. Розмір нарахованої відповідачу пені значно більший половини заборгованості за тілом кредиту. В зв`язку з цим вимога про стягнення з відповідача [PERSON] пені підлягає частковому задоволенню. З відповідача потрібно стягнути пеню в розмірі 928,43 гр (1/2 частка від заборгованості за тілом кредиту). Крім того, суд вважає необхідним стягнути з відповідача 500,00 грн і 521,94 грн - штрафи відповідно до витягу з тарифів обслуговування кредитних карт (а.с. 20) та п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг. (а.с. 66) На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами АТ КБ «Приватбанк» і [PERSON] , які відносяться до договірних зобов"язань, зокрема, кредиту, встановив, що права позивача відповідачем порушені, оскільки відповідач не виконував належним чином умови договору, тому права позивача підлягають захисту. Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 2102,00 грн судового збору.

Outcome: approved