Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

14.04.2017 року позивачка звернулася в суд із зазначеним позовом і свої доводи мотивувала тим, що 05.05.2010 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок розташований за адресою : Донецька область, Волноваський район, с. Новоселівка Друга, вул. Пушкіна 3, з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 47,2 кв.м, житловою площею 25,4 кв.м., який належав йому на підставі рішення Тельманівського виконкома № 90 від 20.04.1988 року, земельна ділянка загальною площею 7,1847 га, кадастровий номер 1424884800:07:000:0897 розташованої на території Новоселківської сільської ради Тельманівського району, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала йому на праві власності згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 955223 виданому на підставі свідотцтва про право на спадщину зазаповітом від 17.01.2011 року № 100. 30.04.1997 року [PERSON] склав заповіт, яким заповідав позивачу усе належне йому майно на час смерті. Після смерті чоловіка позивач відкрила спадщину у Тельманівській державній нотаріальній конторі та отримала свідотцтво про право власності на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Крім неї інших спадкоємців за законом та за заповітом не має. Отримати свідотцтво про право на спадщину на житловий будинок не може у зв"язку з втратою оригінала правовстановлюючого документа. Вона вважає, що фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] спадкового майна, т.я. постійно користується ним, проживає в будинку, від спадщини не відмовлялася. Просила визнати за нею право власності на будинок № 3 по вул. Пушкіна в с. Новоселівка Друга Волноваського району Донецької області. Позивачка надала заяву у якій просить справу розглянути без її участі, на позові наполягає. Відповідач надав заяву у якій просить справу розглянути без участі представника Новоселківської сільської ради Волноваського району, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що згідно свідоцтва про право власності від 26.05.1989 року власником будинку № 3 по вул. Пушкіна в с. Новоселівка Друга Тельманівського району Донецької області є [PERSON].(а.с. 15). Відповідно до Постанови Верховної Ради України "Про зміни в адміністративно-територіальному устрої Донецької області, зміну і встановлення меж міста Маріуполь Волноваського, Новоазовського та Тельманівського районів Донецької області від 20.05.2015 року було тимчасово змінено межі Волноваського та Тельманівського районів, збільшено територію району із них : 13523 гектара земель - Новоселівської сільської ради (в тому числі території села Новоселівка, села Запорізьке, села Камянка, селища Маловодне, села Новоселівка Друга, села Степанівка), віднесено до Волноваського району. Згідно свідотцтва про шлюб [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] 18.10.1986 року та взяла прізвище чоловіка "Іващенко".(а.с.6). З свідотцтва по смерть серія 1-НО № 473736 виданого виконкомом Новоселківської сільської ради Тельманівського району Донецької області 07 травня 2010 року, актовий запис № 14 вбачається, що [PERSON] помер 05.05.2010 року. (а.с.7). З заповіту посвідченого 30.04.1997 року секретарем виконавчого комітету Новоселківської сільської ради вбачається, що [PERSON] все своє майно яке буде належати йому на час смерті заповідає дружині [PERSON].(а.с.11). Згідно свідотцтва про спадщину за заповітом від 17.01.2011 року [PERSON] прийняла спадщину на земельну ділянку загальною площею 7,1847 га, кадастровий номер 1424884800:07:000:0897 розташованої на території Новоселківської сільської ради Тельманівського району, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка залишилась після смерті [PERSON].(а.с.12). На час смерті [PERSON], [INFO] був зареєстрований [INFO] з 1998 року по час смерті та мав склад сім"ї дружину - [PERSON], що підтверджується довідкою Новоселківської сільської ради № 106/04.00 від 22.03.2017 року.(а.с.9). Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив відмову від неї. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи , яка померла до інших осіб-спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття, право на спадкування за законом, як зазначено у ст.1223 ЦК України, одержують спадкоємці з першої по пяту чергу. Ст.1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За змістом ст. 1261 ЦК України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, право на спадкування по закону виникло у позивачки, як дружини померлого. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" та за нормою ч. 1 ст. 1258 ЦК України, справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК власник майна має право пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, шляхом визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок, розташований за адресою : Донецька область, Волноваський район, с. Новоселівка Друга, вул. Пушкіна 3, з надвірними будівлями та спорудами. На стягнення судових витрат позивач не наполягає. На підставі ст. 328, 392, 1216,1269 ЦК України,

Outcome: approved