Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

У серпні 2017 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку. \~ \~ \~ \~У позові зазначили, що на підставі нотаріально посвідченого договору міни від 01 квітня 1997 року, укладеного з [PERSON], вони є власниками житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями, що розташований в м.Снігурівка по вул.Веселкова (бувша назва Піонерська), 25. Вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0957 га, яка на підставі державного акту на право приватної власності серії ІV-МК №006991, виданого 25 вересня 1996 року Снігурівською міської радою Миколаївської області, зареєстрованим у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2867, належить [PERSON], яка померла 02 серпня 2009 року. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є відповідач [PERSON], яка прийняла спадщину, однак на вимогу щодо відчуження земельної ділянки не відповідає. \~ \~ \~ \~Посилаючись на те, що на момент укладення договору міни діяла ст.30 Земельного кодексу УРСР, 1990 року, згідно якої до них разом з житловим будинком перейшло й право власності на земельну ділянку для його обслуговування, просять визнати за ними в рівних частках право власності на спірну земельну ділянку. У судове засідання учасники процесу не з'явилися, про день, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлені належним чином та своєчасно. \~ \~ \~ \~Від позивачів надійшли заяви про проведення підготовчого засідання в їх відсутність, позовні вимоги підтримали повністю. Відповідач у судове засідання також не з'явилася, подала суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги визнала повністю. Згідно ч.4 ст.200 ЦПК України суд за результатми підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 01 квітня 1997 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] укладено договір міни, відповідно до умов якого [PERSON], [PERSON] поміняли належну їм квартиру №11, яка знаходиться в жилому будинку №39 по вул.Суворова в м.Снігурівка Миколаївської області на належний [PERSON] жилий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудженнями, який знаходиться в м.Снігурівка Миколаївської області, вул.Піонерська, 25, розташований на земельній ділянці площею 0,0957 га. Вказаний договір міни посвідчений державним нотаріусом Снігурівської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за №1-283 (а.с.7). Відповідно до п.7 договору, сторонам роз'яснено наслідки заключення договору міни, у тому числі ст.ст.22, 30 Земельного кодексу України. Вказаний договір міни зареєстровано у Снігурівській філії Миколаївського МБТІ 06 травня 1997 року та записано в реєстрову книгу за №12-3121 (а.с.11). Рішенням Снігурівської міської ради Миколаївської області від 21 лютого 2017 року №4 вулицю "Йосифа Сліпого" (колишня назва - Піонерська) перейменовано на вулицю "Веселкова". Як вбачається з Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-МК №006991, виданого Снігурівською міською радою народних депутатів 25 вересня 1996 року на підставі рішення Виконкому міської Ради народних депутатів №259 від 25 вересня 1996 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2867, земельна ділянка площею 0,0957 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку і господарчих споруд за адресою: м.Снігурівка, вул.Піонерська, 25, на праві приватної власності належить [PERSON] (а.с.16). 02 серпня 2009 року [PERSON] померла в м.Снігурівка Миколаївської області, що підверджується актовим записом про смерть №184 від 05 серпня 2009 року, складеного Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с.39-40). Спадкоємцем після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON], відповідач у справі, яка згідно з копією спадкової справи №578/2009 до майна померлої, реєстр №1-992, 1-993, розпочатої 28 жовтня 2009 року, спадщину прийняла (а.с.50-61). Позивачами виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж спірної земельної ділянки, розробленої ФОП [PERSON] (а.с.22-25). Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, внесено відомості про державну реєстрацію земельної ділянки під кадастровим номером 4825710100:39:006:0016, уточнена площа земельної ділянки 0,0920 га, власник [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-МК №006991, виданого на підставі рішення органу місцевого самоврядування 25.09.1996 року №259. Державна реєстрація здійснена на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), 18.05.2017; орган, який зареєстрував земельну ділянку - Відділ у Снігурівському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області; дата державної реєстрації земельної ділянки 29.06.2017 (а.с.17-19). Невідповідність площі земельної ділянки, вказаної у Державному реєстрі земель (державному акті) та витязі з Державного земельного кадастру не є помилкою і пояснюється уточненню та зміною методів підрахунку (а.с.20). За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №157789225 право власності на земельну ділянку кадастровим номером 4825710100:39:006:0016 не зареєстровано, під забороною та в іпотеці земельна ділянка не перебуває. Відповідно до частин 1,2 ст.78 ЗК України (2001 року) право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Поняття земельної ділянки як обєкта права власності визначено у частині першій статті 79 ЗК України як частини земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Згідно ст.81 ЗК громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами, прийняття спадщини. Згідно положень ч. 1 ст.30 ЗК, яка діяла на час укладення договору міни, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. \~ \~ \~ \~У постанові від 11 лютого 2015 року Верховний Суд України висловив правову позицію про загальний принцип цілісності обєкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей обєкт розташований. \~ \~ \~ \~За такого, позивачі є власниками житлового будинку №25 по вул.Веселкова (колишня назва Піонерська), в м.Снігурівка Миколаївської області. Земельна ділянка під вказаним будинком раніше набула ознак об'єкта права власності, однак рахується за померлою на підставі державного акта, у зв"язку з чим позивачі не можуть отримати правовстановлюючий документ на землю у позасудовому порядку. \~ \~ \~ \~Власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК). \~ \~ \~ \~Відтак, до [PERSON],\~[PERSON] перейшла земельна ділянка, яка належала померлій [PERSON] в силу закону і на якій розміщено належне їй будинковолодіння. При цьому, те, що позивачі не посвідчили перехід права на землю жодним чином не вплинула на наявність в них права власності на цей об'єкт, оскільки таке посвідчення є лише підтвердженням з боку держави права. Цільове призначення земельної ділянки не змінювалося. \~ \~ \~ \~Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що отримавши право власності на житловий будинок з гоподарськими та побутовими будівлями і спорудами, [PERSON]\~та [PERSON] набули і право власності на земельну ділянку, на якій він розташований, а тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved