Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

12.12.2018 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] з вимогами: стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітної плати чи іншого доходу щомісячно та додаткових витрат у розмірі 2000 грн. щомісячно. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина, хоча має таку можливість, працює на посаді головного спеціаліста Комсомольського відділення Харківської дирекції ПАТ "Креді-агріколь Банк", має стабільний дохід в середньому 7-8 тисяч гривень щомісячно. Вона працює механіком-телефоністом відділення зв'язку та інформатизації Зміївського РВК Харківської області, її заробітної плати не вистачає утримувати сина самостійно. На даний час син навчається в дев'ятому класі, багато уваги приділяє підготовці до вступу в вищий навчальний заклад. З метою отримання вищої освіти в квітні 2018 року вступив до Комп'ютерної академії "Шаг". Строк навчання в академії платне, при укладення договору було внесено авансовий платіж 2880 грн., щомісячно необхідна сума до сплати - 2400 грн. Навчання відбувається в м. Харкові, що також потребує додаткових витрат на проїзд у зв'язку з чим щомісячно витрачається 400-500 грн. Крім того, вже дев'ять років син займається спортивно-бальними танцями і такі заняття потребують значних фінансових затрат на придбання танцювального одягу та взуття, на що щорічно витрачається 5-6 тисяч гривень, оплати участі в конкурсах та змаганнях, на що витрачається по 600-700 грн. щоразу. Враховуючи постійні навантаження, син також потребує і додаткового харчування. Тобто, сукупна сума додаткових витрат на дитину складає 4000 грн. щомісяця. Вважає, що відповідач зобов'язаний брати участь у додаткових витратах, що викликані особливими обставинами, а саме розвитком здібностей дитини. Позивач [PERSON] подала заяву про судовий розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов на надав. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.02.2003 року, що підтверджується копію свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER]. (а. с. 6). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського РУЮ у Харківській області вбачається, що [INFO] народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON]. (а. с. 11). [PERSON] змінила прізвище на "[PERSON]", що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER]. (а. с. 10). З довідки, виданої Зміївською міською радою №9152 від 20.11.2018, вбачається, що [PERSON] значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS], разом з нею за даною адресою зареєстрований та проживає син [PERSON] (а. с. 12). Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. У відповідністю з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Пленум Верховного Суду України у постанові № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших малолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з того, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати дитині сприятливі умови для проживання та розвитку, суд приходить до висновку, що сума аліментів у розмірі по 1/4 частки заробітку (доходу) щомісяця, є сумою необхідною та достатньою для гармонійного розвитку дитини. За таких обставин, позовна заява в частині стягнення з [PERSON] аліментів підлягає задоволенню. Щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання сина у розмірі 2000 грн. щомісячно, суд зазначає наступне. Згідно з вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягає доведенню особою, яка пред'явила такий позов. На підтвердження несення додаткових витрат на утримання сина, позивач [PERSON] надала копію договору №061011040 від 28.04.2018, укладеного між ТОВ "Комп'ютерна академія ШАГ" та [PERSON] (а. с. 13-16). Відповідно до вказаного договору, виконавець (ТОВ "Комп'ютерна академія ШАГ") бере на себе організацію та проведення навчання слухача ([PERSON]), а замовник ([PERSON]) зобов'язалася оплачувати навчання. Згідно п. 3.1 договору, оплата послуг за перший навчальний рік здійснюється в національній валюті України відповідно до Додатку №1 до договору. Оплата послуг за договором за кожен наступний навчальний рік здійснюється відповідно до п. 3.2 Додатку №1 до договору. Позивачем не додано Додатку №1 до договору, а відповідно не підтверджено вартість навчання сина в даному учбовому закладі. Не надано і доказів вартості проїзду до місця навчання. Крім того, позивачем не надано жодних доказів того, що їх з відповідачем син [PERSON] займається спортивно-бальними танцями у зв'язку з чим вона несе витрати на придбання танцювального одягу та взуття, оплачує участь у конкурсах та змаганнях. Не доведено, також, потребу сина у додатковому харчуванні. Висуваючи вимоги про стягнення додаткових витрат щомісячно в сумі по 2000 грн. до повноліття сина, позивач не доводить того, що така потреба буде існувати саме до виповнення сином 18-річного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, позовна заява в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання сина є необґрунтованою, не доведеною та задоволенню не підлягає. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial