Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

14.06.2013 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеною вище позовною заявою, посилаючись на те, що 17.01.2010 року між ним та відповідачами [PERSON] та [PERSON] в простій письмовій формі було укладено договір позики, відповідно до якого позичив їм грошові кошти у загальному розмірі 12000,00 долларів США строком до 17.07.2010 року. Відповідачі у встановлений строк позику в повному обсязі не повернули, у зв"язку з чим [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] та [PERSON] солідарно суму боргу у розмірі 7 000,00 долларів США в гривневому еквіваленті. Крім того, 04 червня 2010 року між позивачем [PERSON] та відповідачами [PERSON] та [PERSON] в простій письмовій формі було укладено договір позики, відповідно до якого позичив їм грошові кошти у загальному розмірі 10 000,00 долларів США строком до 01.12.2010 року. Відповідачі у встановлений строк позику не повернули, у зв"язку з чим [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] та [PERSON] солідарно зазначену суму боргу в гривневому еквівалентів. Також, 14 квітня 2012 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] в простій письмовій формі було укладено договір позики, відповідно до якого позичив їй грошові кошти у загальному розмірі 2 000,00 долларів США строком до 15.06.2012 року. У зв"язку з тим, що відповідачка [PERSON] борг у встановлений строк не повернула, позивач просить суд стягнути з неї на свою користь зазначену суму боргу в гривневому еквівалентів. Окрім цього позивач в позовній заяві просить суд стягнути з відповідачів суму спричиненої моральної шкоди у розмірі 40 000,00 гривень. Окрім цього 01.07.2013 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] з позовною заявою про стягнення боргу, посилаючись на те, що 17.01.2010 року між нею та відповідачами в простій письмовій формі було укладено договір позики, відповідно до якого позичила їм суму у розмірі 8 000,00 долларів США строком до 17.07.2010 року. У зв"язку з тим, що відповідачі борг у встановлений строк не повернули позивачка [PERSON] просить суд стягнути з відповідачів солідорно зазначену суму боргу в гривневому еквіваленті, а також суму спричиненої моральної шкоди в розмірі 15 000,00 гривень. Позивачі в судове засідання не з"явились, але звернулись до суду з заявами про підтримання позовів, які просили розглянути у їхню відсутність. Відповідачі належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання не з"явились, про причини неявки суду не повідомили, із заявою про розгляд справи у їхню відсутність до суду не звертались. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позови [PERSON] та [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: Згідно з положеннями ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які врна посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторонни (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві туж саму суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кільеість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно зі ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 533 ЦК України якщо у зобов"язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі, 17.01.2010 року між позивачем [PERSON] та відповідачами [PERSON] та [PERSON] в простій письмовій формі було укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] позичив їм грошові кошти у загальному розмірі 12000,00 долларів США строком до 17.07.2010 року, що підтверджується копією розписки від 17.01.2010 року. Відповідачі повернули борг частково, а саме у сумі 5000,00 долларів США, що не оспорюється й стороною позивача, при цьому доказів виконання грошового зобов"язання в повному обсязі відповідачами не надано. Крім того, 04 червня 2010 року між позивачем [PERSON] та відповідачами [PERSON] та [PERSON] в простій письмовій формі було укладено договір позики, відповідно до якого позичив їм грошові кошти у загальному розмірі 10 000,00 долларів США строком до 01.12.2010 року, що підтверджується копією розписки від 04 червня 2010 року. При цьому доказів повернення боргу відповідачами не надано. Також, 14 квітня 2012 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] в простій письмовій формі було укладено договір позики, відповідно до якого позичив їй грошові кошти у загальному розмірі 2 000,00 долларів США строком до 15.06.2012 року, що підтверджується копією розписки від 14 квітня 2012 року. При цьому доказів повернення боргу відповідачем не надано. Окрім цього судом встановлено, що 17.01.2010 року між позивачкою [PERSON] та відповідачами [PERSON] та [PERSON] в простій письмовій формі було укладено договір позики, відповідно до якого позичила їм суму у розмірі 8 000,00 долларів США строком до 17.07.2010 року, що підтверджується копією розписки від 17.01.2010 року. Доказів виконання грошового зобов"язання відповідачами не надано. Суд звертає увагу на те, що судом двічи за клопотанням представника відповідача було призначено судову почеркознавчо-технічну експертизу рукописник текстів та підписів на зазначених розписках, у зв"язку з тим, що сторона відповідачів не визнавали складання спірних розписок від їх імені. Але провадження зазначеної експертизи не було виконано у зв"язку з неоплатою вартості експертизи та ненаданням відповідачами необхідних документів за клопотанням експертної установи, про надання яких вони неодноразово повідомлялись судом, у зв"язку з чим суд в порядку ст. 146 ЦПК України визнає факт укладення спірних розписок саме відповідачами. На підставі викладеного суд дійшов до висновку, що зазначені позовні заяви в частині стягнення з відповідачів заборгованості підлягає задоволенню, оскільки заборгованість відповідачів підтверджується наявними в матеріалах справи розписками, складання яких від імені відповідачів визнана судом. Щодо позовних вимог позивачів про стягнення з відповідачів спричиненої моральної шкоди, то в цій частині позови задоволенню не підлягають у зв"язку з його недоведеністю в цій частині. З урахуванням обставин справи та на підставі наявних у справі письмових доказів зазначені позовні заяви підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial