Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

У січні 2021 р. Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-сервіс" (далі по тексту - КП «Житло-сервіс», позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відповідачі) про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідачi зареєстрованi у квартирі [ADDRESS] , а позивач надає для зазначеного будинку житлово-комунальні послуги. Згідно із Згідно із ч.3 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за забов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. У зв"язку з неналежним виконанням Відповідачами свої зобов"язань, у останнії з вересня 2017 по вересень 2020 року виникла заборгованість по оплату житлово-комунальних послуг у сумі 23 525,04. Відповідачі як боржники, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на підставі положень статті 625 ЦК України зобов`язана також сплатити зазначену суму боргу з урахуванням інфляційної складової в сумі 1 951,26 грн. та трьох процентів річних в сумі 972,78 грн. Ухвалою від 25.02.2021 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. 15.04.2021 відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] отримали ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з додатками, однаку встановлений судом строк не подала заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов. Зважаючи на викладене суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 8 статті 178 ЦПК України. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини. За відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Відтак відповідачі є споживачами житлово-комунальних послуг, які надаються за вказаною адресою. З наданих позивачем розрахунків вбачається, що починаючи з вересня 2017 р. відповідачі не вносили коштів за житлово-комунальні послуги, станом на вересень 2020 р. утворилась заборгованість за житлово-комунальні послуги сумі 23 525,04 грн. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг визначає Закон України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 р. № 1875-IV (надалі - Закон № 1875-IV). Підпункти 1, 10 пункту 1 частини 1 статті 1 Закону № 1875-IV дають визначення житлово-комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил та визначення комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Згідно статті 32 Закону № 1875-IV розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Тарифи на комунальні послуги, які надаються позивачем, формуються у відповідності з Порядком формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги». З огляду на те, що зобов`язання по оплаті вартості житлово-комунальних послуг покладається на споживача законом, відсутність оформленого між сторонами письмового договору на надання житлово-комунальних послуг в даному випадку на вирішення справи не впливає і не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати таких послуг(постанова Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі № 6-59цс13). Згідно з положеннями статей 526, 530, 611 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк (термін), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідач не виконала грошове зобов`язання, а отже вона відповідно до положень статті 625 ЦК України на вимогу кредитора зобов`язана сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно з наданими позивачем розрахунками за період з вересня 2017 р. по лютому 2020 р. його втрати від інфляції склали 1 951,26 грн., а три проценти річних від простроченої суми за вказаний період становлять 972,78 грн. Оскільки відповідач добровільно не виконує зобов`язання щодо оплати житлово-комунальних послуг, порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення заборгованості. Враховуючи, що рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України присуджує позивачу з відповідача судові витрати в сумі 3 770 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved