Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] грошову суму у розмірі 50299,00 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 24 травня 2011 року [PERSON] позичила у нього 50000,00 грн. за двома розписками. За однією розпискою відповідачці було позичено 40000,00 грн., яка була складена та підписана 24.05.2011 року з терміном повернення позики до 24.11.2011 року, а за другою - 10000,00 грн. від 24.05.2011 року з терміном повернення також - 24.11.2011 року. На виконання вказаних зобов"язань [PERSON] повернула лише 3000,00 грн., а тому просить стягнути з відповідачки суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав повністю та просив його задовольнити, пояснив, що просить стягнути 3 % річних та суму інфляції за 818 днів прострочення виконання зобов"язання. Відповідачка у судове засідання не з"явилася, однак подала заяву, в якій позов визнала частково в сумі 42000,00 грн., оскільки 8000,00 грн. вона вже повернула позивачу. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 24.05.2011 між сторонами укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач [PERSON] позичив відповідачці [PERSON] грошові кошти в сумі 40000,00 грн., про що відповідачка надала позивачеві письмову розписку, зобов'язавшись повернути позичені кошти до 24 листопада 2011 року. Також 24.05.2011 року між сторонами повторно укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач позичив [PERSON] грошові кошти в сумі 10000,00 грн. строком до 24.11.2011 року, що стверджується власноручно написаною відповідачкою розпискою. На виконання вказаних зобов"язань відповідачка повернула позивачу 3000,00 грн., що визнано сторонами. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За змістом ст. ст. 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику - грошові кошти у такій саме сумі, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. А тому позовна вимога про стягнення боргу в сумі 47000,00 грн. підлягає до задоволення. Згідно зі ст. 3 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" - індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики. З урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання та відповідно до роз'яснення Верховного Суду України від 3 квітня 1997 року № 6.2.- 97 р. "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" сума боргу з урахуванням індексу інфляції за договором з 24 листопада 2011 року по 19.02.2014 року (день вимоги позивача - 818 днів) становить 47606,30 грн. з наступного розрахунку: 100,20 /індекс інфляції за грудень 2011 року/ х 100,20 /індекс інфляції за січень 2012 року/ х 100,20 /індекс інфляції за лютий 2012 року/ х 100,30 /індекс інфляції за березень 2012 року/ х 100,00 /індекс інфляції за квітень 2012 року/ х 99,70 /індекс інфляції за травень 2012 року/ х 99,70/індекс інфляції за червень 2012 року/ х 99,80 /індекс інфляції за липень 2012 року/ х 99,70 /індекс інфляції за серпень 2012 року/ х 100,10 /індекс інфляції за вересень 2012 року/ х 100,00 /індекс інфляції за жовтень 2012 року/ х 99,90 /індекс інфляції за листопад 2012 року/ х 100,20 /індекс інфляції за грудень 2012 року/ х 100,20 /індекс інфляції за січень 2013 року/ х 99,90 /індекс інфляції за лютий 2013 року/ х 100,00 /індекс інфляції за березень 2013 року/ х 100,00 /індекс інфляції за квітень 2013 року/ х 100,10 /індекс інфляції за травень 2013 року/ х 100,00 /індекс інфляції за червень 2013 року/ х 99,90 /індекс інфляції за липень 2013 року/ х 99,30 /індекс інфляції за серпень 2013 року/ х 100,00 /індекс інфляції за вересень 2013 року/ х 100,40 /індекс інфляції за жовтень 2013 року/ х 100,20 /індекс інфляції за листопад 2013 року/ х 100,50 /індекс інфляції за грудень 2013 року/ х 100,20 /індекс інфляції за січень 2014 року/ х 100,60 /індекс інфляції за лютий 2014 року/ = 101,29. Тобто 47000 х 101,29 : 100 = 47606,30 грн., самі інфляційні втрати складають: 47606,30 - 47000 = 606,30 грн. Крім того, відповідачка повинна сплатити позивачу 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення, що складає 796 грн. 68 коп. із наступного розрахунку: час прострочення виконання грошового зобов'язання - за період з 24 листопада 2011 року по 19 лютого 2014 року - 818 дні. Тобто 47000 грн. : 365 дн. : 100 х 3 х 818 дн. = 3159 грн. 94 коп. За таких обставин, стягненню підлягають сума індексу інфляції, яку просить стягнути позивач у позові у розмірі 140,00 грн. та три відсотки річних у розмірі 3159,00 грн. Твердження відповідачки про повернення позивачу боргу в сумі 8000,00 грн., суд до уваги не бере, оскільки позивач визнав повернення боргу лише на суму 3000,00 грн., а відповідачка не надала суду належних доказів, які б стверджували про повернення боргу позивачу на вказану нею суму. Розподіл судових витрат вирішується відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved