Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

У березні 2015 року Комунальне підприємство «Харківводоканал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 2601 грн. 78 коп., із них: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 липня 2011 року по 28 лютого 2015 року у розмірі1216 грн. 04 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 січня 2008 року по 28 лютого 2015 року у розмірі 967 грн. 44 коп.; інфляційні витрати у розмірі 350 грн. 11 коп. та 3% річних у розмірі 68 грн. 19 коп. В обґрунтування позовних вимог КП «Харківводоканал» посилався на те, що відповідач отримує і користується послугами водопостачання та водовідведення, однак за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 липня 2011 року по 28 лютого 2015 року, а також за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 січня 2008 року по 28 лютого 2015 року сплачує не у повному обсязі, внаслідок чого має перед позивачем заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення. Посилаючись на вищезазначені обставини та положення ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року, ст.ст. 64, 68 Житлового кодексу України, ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» від 10 січня 2002 року, п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року, позивач просить стягнути з відповідача вищезазначену суму заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач проти задоволення позову заперечував, зазначив, що не погоджується із розрахунком заборгованості, оскільки має субсидію та вважає, що вона не була врахована позивачем при розрахунку заборгованості. Крім того, вказав, що вода неналежної якості. Також заперечував проти стягнення з нього 3% та інфляційних витрат, вважаючи, що позивачем безпідставно застосована ст. 625 ЦК України, оскільки кредит у підприємства він не брав. Просив застосувати до позовних вимог КП «Харківводоканал» строк позовної давності та відмовити у позові у повному обсязі. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд встановив наступне. Позивач у м. Харкові надає послуги централізованого водопостачання та водовідведення, згідно Закону України "Про житлово-комунальні послуги" №1875-ІУ від 24.06.2004 року, Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 року № 1497 таПравил надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, що регулюють відносини між виконавцем послуг та споживачами, які отримують ці послуги. З довідки КП «Жилкомсервіс» з місця проживання про склад сім'ї та прописку від 14.10.2014 року вбачається, що у квартирі [ADDRESS] проживає [PERSON] Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Права і обов'язки виробників, виконавців, споживачів у сфері житлово-комунальних послуг встановлені Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24 червня 2004 року. Згідно п. п. 5, 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за використану воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. За приписами п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, плата за ці послуги вноситься не пізніше 20 числа, що настає за рахунковим відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання. КП «Харківводоканал» нарахована відповідачу заборгованість за послуги централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 2601 грн. 78 коп., а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 липня 2011 року по 28 лютого 2015 року у розмірі 1216 грн. 04 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 січня 2008 року по 28 лютого 2015 року у розмірі 967 грн. 44 коп.; інфляційні витрати у розмірі 350 грн. 11 коп. та 3% річних у розмірі 68 грн. 19 коп. Відповідач у судовому засіданні просив застосувати до вимог позивача строк позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Згідно наданих КП «Харківводоканал» розрахунків, заборгованість відповідача в межах строків позовної давності складає: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 березня 2012 року по 28 лютого 2015 року у розмірі 873 грн. 25 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 березня 2012 року по 28 лютого 2015 року у розмірі 466 грн. 13 коп. Посилання відповідача на неврахування позивачем субсидії при нарахуванні заборгованості спростовуються розрахунком заборгованості від 24.03.2015 року. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, в розумінні ст. 60 ЦПК України, які б підтверджували доводи про неякіснісь наданої йому послуги. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги КП "Харківводоканал", щодо стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Суд вважає позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача суми інфляційних витрат у розмірі 350 грн. 11 коп. та 3% річних у розмірі 68 грн. 19 коп. законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Доводи відповідача про те, що позивач безпідставно застосував ст. 625 ЦК України до виниклих правовідносин є помилковими, оскільки вказана норма закону застосовується у разі порушення грошового зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, загальний розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь КП «Харківводоканал» складає 159 грн. 77 коп.

Outcome: partial