Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

У серпні 2017 року позивач ПАТ «Страхова група «ТАС» звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] в порядку регресу виплачене страхове відшкодування у розмірі 19 630,61 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 1 600 грн. В обґрунтування позову зазначається про те, що 12.11.2016 року о 03 год. 05 хв., рухаючись по вул. Межигірська у м.Києві водій [PERSON] керуючи транспортним засобом «Ford Fusion» , д.н.з. [NUMBER], перебував у стані алкогольного сп'яніння. 12.11.2016 року о 04 год. 40 хв. рухаючись по вул. Верхній Вал, у м.Києві водій [PERSON] керував транспортним засобом «Ford Fusion» , д.н.з. [NUMBER], не врахував швидкості та бокового інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Skoda Superb» д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано збитки. Тим самим [PERSON] порушив п. 2.9 а, 13.1 Правил дорожнього руху України, та здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказане ДТП сталося через те, що водій [PERSON] керував транспортним засобом «Ford Fusion» , д.н.з. [NUMBER] перебував у стані алкогольного сп'яніння. Постановою Подільського районного суду м.Києва від 19 грудня 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП України. Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/8669500, виданим ПАТ «Страхова група «ТАС» зі строком дії до 15.04.2017 року був забезпечений транспортний засіб марки «Ford Fusion», д.н.з. [NUMBER], 2007 року випуску. 30.11.2016 року потерпілий [PERSON] звернувся із заявою до АТ «СГ «ТАС» щодо виплати страхового відшкодування в розмірі 19 630,61 грн. внаслідок ДТП. Позивач повністю виплатив потерпілому [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 19 630,61 грн. Отже, АТ «СГ «ТАС» (приватне) виконало всі обов'язки по виплаті страхового відшкодування внаслідок ДТП, що сталася за участю та з вини водія забезпеченого транспортного засобу, передбачені Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Посилаючись на зазначене, позивач просить суд стягнути з відповідача 71880,74 грн. затрат по виплаті страхового відшкодування. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Заперечень проти позову не надав, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 12.11.2016 року о 04 год. 40 хв. рухаючись по вул. Верхній Вал, у м.Києві водій [PERSON] керував транспортним засобом «Ford Fusion» , д.н.з. [NUMBER], не врахував швидкості та бокового інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Skoda Superb» д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано збитки. Тим самим [PERSON] порушив п. 2.9 а, 13.1 Правил дорожнього руху України, та здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказане ДТП сталося через те, що водій [PERSON] керував транспортним засобом «Ford Fusion», д.н.з. [NUMBER] перебував у стані алкогольного сп'яніння. Постановою Подільського районного суду м.Києва від 19 грудня 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП України. На момент розгляду справи зазначена вище постанова суду від 29.12.2016 року набрала законної сили. Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/8669500, виданим ПАТ «Страхова група «ТАС» зі строком дії до 15.04.2017 року був забезпечений транспортний засіб марки «Ford Fusion», д.н.з. [NUMBER], 2007 року випуску. Відповідно до розрахунку суми матеріального збитку до страхового акту № 175р/01/17 від 10.01.2017 року визначено, що до виплати підлягає страхове відшкодування у розмірі 19 630, 61 грн. Розрахунок суми страхового відшкодування проводився на підставі ремонтної калькуляції № 09182-01 по оцінці вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу від 18.11.2016 року. 30.11.2016 року потерпілий [PERSON] звернувся із заявою до АТ «СГ «ТАС» (приватне) щодо виплати страхового відшкодування в розмірі 19 630,61 грн. внаслідок ДТП. Відповідно до вимог чинного законодавства України, зазначене ДТП було визнано позивачем страховим випадком, про що 10.01.2017 року було складено страховий акт № 175р/01/17 та проведе розрахунок суми страхового відшкодування, що належить до виплати. Відповідно до розрахунку суми матеріального збитку до страхового акту № 175р/01/17 від 1001.2017 року визначено, що до виплати підлягає страхове відшкодування у розмірі 19 630,61 грн. Згідно положень ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт складається страховиком у формі, яка ним встановлюється. Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. ПАТ «Страхова група «ТАС» повністю виплатила потерпілому [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 19 630,61 грн. Згідно ст.27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до п.п.33.1.4 п.33.1.ст.33. Закону України " Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" водій транспортного засобу , у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), причетний до такої пригоди. зобов"язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику , з яким укладено договір обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. У відповідності до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно із частинами 2,5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. У відповідності до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до п.6 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Постановою ВСУ України від 30.03.2016 року у справі №6-186 цс16 зроблено правовий висновок, в якому зазначено, що в разі , якщо страхувальник або водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП не повідомив у встановлені строки страховика про настання такої події, в наслідок чого в останнього виникли необгрунтовані випати, то після випати страхового відшкодування страховик має підстави для регресного позову до страхувальника. Верховний Суд України у постанові від 12.12.2014 року у справі № 6-1ЦС14 зробив правовий висновок про те, що виходячи з аналізу ст.ст.33,38 Закону України " Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальностівласників наземних транспортних засобів" слід зазначити, що у зв"язку з внесенням до цього Закону змінами було збережено як обов"язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати стрхового відшкодуванняподати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП. Згідно постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справза позовами про відшкодування шкоди" із змінами, майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями джерела підвищеної небезпеки має наставатияк при цілеспрямованому їх викристанні так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей . Збитки відшкодовуються в повному обсязі відповідно до реальної вартості на час розгляду справи, втраченого майна. робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. З винної особи особи за регресною вимогою стягується сума майнових втрат, понесених на виконання зобов"язання про відшкодування шкоди. Судом встановлено, що з метою вругулюванн спору в досудовому порядку стороною позивача на адресу відповідача направлено вимогу щодо добровільного відшкодування завданого збитку в порядку регресу в розмірі 19 630,61 грн. Проте відповідачем дана вимога залишена поза увагою. За наведеного вище з відповідача на користь позивача підлягає стягнення шкода в порядку регресу в розмірі 19 630,61 грн. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved