Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до виконавчого комітету Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, третя особа без самостійних вимог: треті особи без самостійних вимог: Рахівська державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській област про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначено, що після смерті 2 липня 2015 року [PERSON] відкрилася спадщина на все спадкове майно, що належало на праві приватної власності спадкодавцю, яким являється житловий будинок №55 із надвірними спорудами, що розташований по вул. Вайди в с. Богдан Рахівського району Закарпатської області. Дане нерухоме майно - житловий будинок №55 належав [PERSON], в якому вона проживала до дня відкриття спадщини та вважала його своєю приватною власністю. Як з"ясувалося при підготовці документів на оформлення права власності на спадкове майно, первинна реєстрація права власності на житловий будинок №55, що по вул. Вайди в с. Богдан Рахівського району Закарпатської області, і яке було збудоване [PERSON] проведена не була. Первинними документами, які підтверджують відповідний правовий статус зазначеного нерухомого майна являється запис в погосподарській книзі Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, відповідно до якого, житловий будинок №55 по вул. Вайди в с. Богдан, належав [PERSON], інвентарна справа №15 (технічний паспорт) на житловий будинок з надвірними спорудами №55 по вул. Вайди в с. Богдан Рахівського району Закарпатської області із характеристикою будинку, господарських будівель та споруд, зведеним актом вартості будинків, господарських будівель і споруд, планом будівлі та експлікацією приміщень до плану житлового будинку, виготовлений 25.01.2016 року директором КП "БТІ" Рахівської районної ради [PERSON] За свого життя [PERSON] 26 лютого 2001 року вчинила заповітне розпорядження, за яким все своє майно де б воно не перебувало із чого б воно не складалося і все те, що по закону належатиме їй, в тому числі житловий будинок, №42 по вул. Вайди в с. Богдан Рахівського району Закарпатської області заповіла йому [PERSON] [PERSON] народження. Даний заповіт є чинним, ніким не змінений та не скасований. Однак, через відсутність належних правовстановлюючих документів на житловий будинок, він як спадкоємець \~за заповітом фактично не має можливості оформити у встановленому законом порядку своє право власності на дане спадкове майно, про що нотаріусом йму відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. У зв"язку з чим просив визнати за ним право власності на житловий будинок №55, розташований по вул. Вайди в с. Богдан Рахівського району Закарпатської області разом з надвірними та господарськими спорудами. Позивач [PERSON] в судовому засіданні присутній не був. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримання позовних вимог та задоволення позову. Представник відповідача - Богданської сільської ради в судове засідання не з"явився. В.п. сільського голови [PERSON] направлено суду заяву про розгляд справи без участі представника ради та визнання позовних вимог. Представник третьої особи - Рахівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з"явився. Завідуюча держнотконторою [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з"явився. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Встановлено, що позивач [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 2 липня 2015 року. Після смерті [PERSON], залишилося спадкове майно - житловий будинок №55 по вул. Вайди в с. Богдан Рахівського району, Закарпатської області, і відносно якого остання розпорядилася шляхом складення заповіту 26 лютого 2001 року. Згідно даного заповіту [PERSON] належний їй житловий будинок з надвірними спорудами № 42 (наразі новий номер 55) по вул. Вайди в с. Богдан Рахівського району Закарпатської області заповіла [PERSON]. Звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням його права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в його користь. \~ [PERSON] власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). \~ \~ Норми ст. 392 ЦК не застосовуються щодо вимог про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва (ч. 3 ст. 376 ЦК), оскільки особа не є власником, а лише заявляє вимогу про встановлення права власності на об'єкт самочинного будівництва. \~ Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. \~ Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд №55 по вул. Вайди в с. Богдан Рахівського району, виданої КП "БТІ" Рахівської районної ради спадковий будинок побудований \~у 1970 році. \~ Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). \~ \~ Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. \~ Згідно довідки виконавчого комітету Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №139 від 18 січня 2016 року житловий будинок № 55 по вул. Вайди в с. Богдан Рахівського району Закарпатської області дійсно, згідно по господарської книги належав [PERSON], а отже його не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва. \~ \~ При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. \~ \~ Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких \~юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ч.3 ст. 1268 ЦК України, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець, мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний \~ строк для подачі заяви. \~ \~ Судом встановлено, що позивач прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом зі спадкодавцем, у зв'язку з чим набув правового статусу особи, яка цю спадщину прийняв. Спору щодо набуття права на спадщину судом не встановлено. Згідно даних Витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №42936160 від 12 лютого 2016 року та Витягу зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №42936146 від 12 лютого 2016 року, ніхто до нотаріальної контори не звертався з приводу прийняття спадщини після смерті [PERSON] та заповіт, складений 26 лютого 2001 року останньою є чинним і ніким не скасований. \~ \~ Таким чином, враховуючи, що позивач по справі належить до спадкоємців за заповітом, спадщину прийняв, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. \~ \~ Питання відшкодування судових витрат позивачем не ставилось. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved