Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

У березні 2021 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулося до суду із позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на їх користь суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 100950 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 2270 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 01.07.2019 на 176 км.+160 м. автодороги М-06 сполученням Київ-Чоп у с.Мартинівка Пулинського району Житомирської області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: ВАЗ 21011, д.р.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та "Mercedes-Benz", д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , власником якого є [PERSON] . Постановою Червоноармійського районного суду Житомирської області від 26.09.2019 [PERSON] визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП. На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу "Mercedes-Benz", д.р.н. [NUMBER] [PERSON] була застрахована за договором обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. [PERSON] своєчасно звернулася до позивача із повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування від 08.09.2019. На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована за договором обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди склала 100 950 грн. 20.11.2019 МТСБУ відшкодувало [PERSON] завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 100 000 грн., а за послуги аварійного комісара сплатили 950 грн. Ухвалою від 29.03.2021 відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 09 год. 30 хв. 19 квітня 2021 року, яке неодноразово відкладалося. Згідно ухвали Червоноармійського районного суду Житомирської області від 27 травня 2021 року, підготовче провадження у даній справі закрито та призначено до судового розгляду по суті на 09 год. 30 хв. 14 червня 2021 року, яке неодноразово відкладалося. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та пояснили, що 22.10.2019 [PERSON] із [PERSON] укладено договір про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки, посвідчений приватним нотаріусом, відповідно до якого [PERSON] мав відшкодувати [PERSON] завдані збитки за пошкодження автомобіля, сплачуючи кошти протягом 2 років по 5508 грн. щомісячно. На час звернення до суду позивача із позовом, відшкодував [PERSON] збитки на загальну суму 65000 грн., а станом на 20.11.2020 сплатив лише 4510 грн. Зазначили, що відповідачем у добровільному порядку здійснюється відшкодування заподіяних збитків, а тому просили у задоволені позову відмовити. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до переконання про те, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За правилами ст.ст.15, 16 ЦК Українита ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що 01 липня 2019 року о 19 год. 30 хв., на 176 км+160 м. автодороги М-06 сполученням Київ-Чоп в с.Мартинівка Пулинського району Житомирської області, [PERSON] керуючи в стані алкогольного сп`яніння автомобілем ВАЗ 21011, д.н.з. [NUMBER] та здійснюючи маневр розвороту у напрямку м.Житомира, не вибрав безпечної швидкості руху, не надав переваги у русі автомобілю марки Mersedes -Benz С 180, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого допустив зіткнення з даним автомобілем, що спричинило пошкодження транспортних засобів з матеріальними збитками. Вина [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Червоноармійського районного суду Житомирської області від 26.09.2019, згідно якої відповідача визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік (а.с.4). На час дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність [PERSON] при керуванні автомобілем Mercedes-Benz, д.р.н. [NUMBER] , була застрахована, що підтверджується полісом №ЕР-111944686 обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну, визначено на суму 100 000 грн. (а.с.8). Обов`язкова цивільно-правова відповідальність [PERSON] на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди при керуванні автомобілем ВАЗ 21011, д.н.з. [NUMBER] , застрахована не була (а.с.34). Власником автомобіля Mercedes-Benz С 180, д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.9). 08.10.2019 [PERSON] подала до Моторно (транспортного) страхового бюро України повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, схему дорожньо-транспортної пригоди та заяву про здійснення відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП, зазначаючи, що 01.07.2019 о 19 год. 30 хв., на 176 км. автодороги Київ-Чоп, сталася ДТП за участю автомобіля ВАЗ 21011, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки Mersedes-Benz С 180, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок якої пошкоджено належний їй автомобіль Mersedes -Benz (а.с.5-7). Згідно звіту № 7605/10/19 про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля Mersedes-Benz моделі С 180, реєстраційний номер [NUMBER] від 01.11.2019, вартість легкового автомобіля на момент пошкодження складає 291 626,78 грн.; вартість відновлювального ремонту - 417 754,46 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 179 904,98 грн. (а.с.10-31). З довідки №1 від 12.11.2019 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих МТСБУ, вбачається, що на відшкодування шкоди [PERSON] за пошкодження внаслідок ДТП автомобіля Mersedes -Benz С 180, д.н.з. [NUMBER] підтверджено шкоду на суму 100000 грн. (а.с.33). Відповідно до наказу МТСБУ № 12142 від 18.11.2019 та платіжного доручення №1155317 від 20.11.2019, МТСБУ сплатило на рахунок [PERSON] відшкодування шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 100 000 грн. (а.с.32, 35). Згідно акта виконаних робіт відповідно до листа МТСБУ № 3/1-05/63081 від 09.10.2019 по справі № 63081, рахунка-фактури № СФ-0000243 від 01.11.2019, платіжного доручення №1155611 від 28.11.2019, за виконання звіту № 7605/10/19 від 01.11.2019, огляд пошкоджених КТЗ, виїзд на огляд, нараховано та сплачено 950 грн. (а.с.36-38). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З роз`яснень, викладених у п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" вбачається, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України). Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно до пп. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. У п.1.7 ст. 1 Закону визначено поняття забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. З огляду на те, що автомобілем Mercedes-Benz, д.р.н. [NUMBER] на час дорожньо-транспортної пригоди 01.07.2019 керував [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого при керуванні даним автомобілем була застрахована, такий автомобіль є забезпеченим транспортним засобом, а тому відповідає вимогам п.1.7 ст. 1 Закону. Відповідно до п. 38.2 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. У пункті 13.1. ст.13 вказаного Закону визначено, що учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. Під час судового розгляду встановлено, що відповідач не відноситься до осіб зазначених у пункті 13.1. ст. 13 Закону, а тому не звільнявся від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності під час керування транспортним засобом, у зв`язку з чим позивач мав право подати регресний позов до [PERSON] . Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої прийнята постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене, вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та протиправність його дій доводиться постановою Червоноармійського районного суду Житомирської області від 26.09.2019, яка набрала законної сили, а його дії перебува ють у прямому причинному зв`язку із завданням збитків власнику автомобіля Mercedes-Benz, д.р.н. [NUMBER] [PERSON] . Позивач виплатив страхове відшкодування [PERSON] , як власнику автомобіля Mercedes-Benz, д.р.н. [NUMBER] , за полісом №ЕР-111944686 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 13.05.2019, в розмірі 100000 грн., тобто в максимальних межах страхової суми визначеної полісом, оскільки така відповідальність [PERSON] під час керування автомобілем не була застрахована. У зв`язку із викладеним, суд вважає, що до позивача - МТСБУ відповідно до ч. 1 ст.1191 ЦК України, п. 38.2 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", перейшло право вимоги до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки в розмірі 100 000 грн., у зв`язку з чим, позов в цій частині підлягає до задоволення. З позовної заяви та доданих документів вбачається, що до суми страхового відшкодування позивачем безпідставно включені витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 950 грн. Згідно ст. 9 Закону України "Про страхування", страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи те, що витрати МТСБУ в сумі 950 грн., не є страховим відшкодуванням, а позивач не заявляв вимогу про стягнення із відповідача витрат на послуги аварійного комісара, суд відповідно до ч.2 ст. 264 ЦПК України не може вийти за межі позовних вимог, тому вказані витрати стягненню не підлягають. Доводи відповідача та його представника про те, що [PERSON] із [PERSON] укладено договір про відшкодування заподіяної шкоди від 22.10.2019, на виконання якого відповідачем частково проведено розрахунок, а тому на цій підставі у задоволені позову необхідно відмовити, суд вважає безпідставними, з огляду на наступне. На час виплати МТСБУ 20.11.2019 [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 100 000 грн., [PERSON] відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана [PERSON] пошкодженням автомобіля відшкодована в повному розмірі не була, а за його твердженням сплачено на її відшкодування лише 4510 грн. Крім того, сплачене МТСБУ страхове відшкодування не покриває весь розмір збитків завданих [PERSON] пошкодженням транспортного засобу з вини [PERSON] , оскільки відповідно до звіту № 7605/10/19 від 01.11.2019 про оцінку автомобіля Mercedes-Benz, д.р.н. [NUMBER] , вартість відновлюваного ремонту автомобіля, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, складає 179 904,98 грн., тобто розмір не покритих страховим відшкодуванням збитків складає 79 904,98 грн. У той же час, за доводами [PERSON] , на час розгляду даної справи у суді, всього ним сплачено [PERSON] відповідно до укладеного договору на відшкодування завданих збитків суму в розмірі 65000 грн., яка є недостатньою навіть для відшкодування збитків не покритих страховим відшкодуванням в розмірі 79904,98 грн. Крім того, якщо [PERSON] вважає, що [PERSON] безпідставно набула сплачені ним грошові кошти, може на підставі ст.1212 ЦК України, звернутись до суду із заявою про повернення безпідставно отриманих грошових коштів. Також, [PERSON] має право внести зміни в укладений із [PERSON] договір, або його розірвати. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір», із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2270 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі (100000/100950) х 2270,00 = 2248 грн. 64 коп.

Outcome: partial