Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Позивач звернулась до відповідачки з позовом про позбавлення її батьківських прав щодо сина [PERSON] [INFO], зазначивши, що [PERSON] доводиться їй онуком. Вказала, що дочка дитиною не цікавиться, участі у вихованні сина не бере, його здоров"ям, загальним та психічним розвитком не цікавиться. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, та мотивуючи інтересами дитини, просила позбавити відповідача батьківських прав та стягнути зі [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 від усіх видів її заробітку (доходу). У судовому засіданні позивач підтримала позов, посилаючись на наведені у ньому обставини. Відповідач позов не визнала, посилаючись на безпідставність вимог позивача. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради позов підтримав. Суд, вислухавши сторони та представника третьої особи, а також дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з урахуванням такого. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на вимогу своїх підстав або заперечень. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов"язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти (п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.07 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав"). Зі свідоцтва про народження судом встановлено, що відповідач є матір'ю [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки Білоцерківського психонаркологічного територіального об'єднання, [PERSON] знаходиться під наглядом лікаря-нарколога з приводу синдрому залежності від алкоголю з 2010 року. Згідно з висновком Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, довідкою з місця проживання та актом обстеження житлових умов, [PERSON] проживає в квартирі, що належить матері та бабусі, однак догляд за дитиною здійснює бабуся. У зв'язку з тим, що матір дитини самоусунулась від виконання батьківських обов'язків, опікунська рада вважала доцільним позбавити її батьківських прав. Як вбачається з листа Дитячого навчального закладу «Оленка», з 2014 року мати [PERSON] приходила до школи 5-6 разів. Доказів того, що вона брала участь у вихованні та утриманні сина, дбала про його психічний та фізичний розвиток, надавала матеріальну допомогу відповідач суду не надала. З урахуванням наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що позивач довів те, що відповідач свідомо без поважних причин нехтує своїми батьківськими обов"язками, а тому позбавляє відповідача батьківських прав щодо сина [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Тому суд відповідно до зазначеної статті та ст.ст.180, 183 того ж Кодексу стягує з відповідача і аліменти на користь позивача на утримання сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову.

Outcome: approved