Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

Звернувшись до суду із вказаним позовом, Кредитна спілка "СуперКредит" просить стягнути із [PERSON] на свою користь кредитну заборгованість на загальну суму 9880.00 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 1921.00 грн,. При цьому посилається на те, що 28.09.2017 між сторонами спору було укладено кредитний договір кредитної лінії №СК-53/116/17/135/20СЗ про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до п.1.1 якого позивач зобов"язався надати відповідачу кредит в сумі 15000.00 грн. 28.09.2017 між позивачем та відповідачем було укладено додатковий договір про транш № 1 до кредитного договору, відповідно до пункту першого якого її сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 15000.00 грн, за наслідками видачі якого сума неповернутого кредиту на дату укладення додаткового договору № 1 складає15000.00 грн. Позивачем та відповідачем у пункті третьому додаткового договору № 1 було погоджено графік платежів по кредиту та процентам. Відповідно до пункту 3.1 договору кредит мав надаватися відповідачу у національній валюті після підписання договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача, або шляхом спрямування суми виданого кредиту на добровільний додатковий пайовий внесок відповідача в кредитну спілку за його заявою. Позивач виконав умови договору та перерахував кошти в сумі 15000.00 грн згідно заяви відповідача на перерахування коштів в сумі 15000.00 грн на добровільний додатковий пайовий внесок. 28.09.2017 відповідач звернувся до позивача із заявою про повернення добровільного додаткового пайового внеску в сумі 15000.00 грн і який йому було повернуто позивачем, що підтверджується касовим ордером від 28.09.2017. Відповідно до п.п. 3.2, 3.3 договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів з розрахунку 84% річних. Згідно з п.п. 10, п. 2.4. договору відповідач зобов"язався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 25 числа кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж зазначені в п. 3 додаткового договору № 1. Станом на 29.10.2019 відповідач має заборгованість в сумі 9880 грн, яка складається з: 4973,34 грн заборгованість по тілу кредиту; 4498,06 грн сума заборгованості по сплаті процентів станом на 02.10.2018 по 29.10.2019; 119,86 грн інфляційні втрати на прострочене тіло кредиту за період з 26.01.2019 по 30.09.2019; 112,82 грн три проценти річних від простроченої суми зобов"язання по кредиту за період з 26.01.2019 по 29.10.2019; 144,92 грн три проценти річних від простроченої суми зобов"язання по кредиту за період з 02.10.2018 по 29.10.2019; 31.00 грн витрачені кошти на листування. Сторони в судове засідання не з"явилися, натомість подали до суду заяви, з яких вбачається, що представник позивача вимоги свого довірителя підтримав повністю, відповідач позов визнав та просять суд справу розглянути у їх відсутності. У звязку із неявкою у судове засідання всіх учасників фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При цьому суд виходить із наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні положення містяться у ст. 19 ЦК України, за якими суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За вимогами ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до положень статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів та заяви клопотань. Відповідно до статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу, в тім, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини спору учасниками справи визнаються, а тому доказуванню у відповідност ідо положень ч.1 ст.81 ЦПК України не підлягають. Сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання сторонами у суду не виникає. Судом встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами спору, випливають із кредитних відносин та мають регулюватися положеннями ст.ст. 509, 526, 546, 553, 554, 610-614, 1054 ЦК України. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зі змісту викладених у позові та визнаних сторонами обставин спору вбачається, що відповідач взяті на себе зобов`язання по кредитному договору повністю не виконує, що спричинило заборгованість, яка станом на 29.10.2019 становить 9880.00 грн. З огляду на викладене, обставини справи, що викладені в позові і які визнав відповідач, визнання ним позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому судом приймається і позов таким чином підлягає задоволенню. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 960.50 грн. Окрім того, відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України інша частина сплаченого судового збору в сумі 960.50 грн. підлягає стягненю на його користь з відповідача у справі.

Outcome: approved