Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 24.12.2007 року між АКІБ «УКРСИББАНК», який у подальшому змінив назву на ПАТ «УКРСИББАНК» та [PERSON], надалі за текстом відповідачі, було укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11275544000, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 79840,00 грн. з кінцевим терміном повернення 23.12.2014 року та з оплатою 13 % річних за користування кредитом. За умовами кредитного договору, позичальник зобов'язувався своєчасно сплачувати на користь Банку проценти за користування кредитом за весь строк фактичного користування кредитом, здійснювати погашення заборгованості за кредитом згідно графіку погашення заборгованості шляхом внесення коштів щомісяця на рахунок, вказаний у договорі, сплачувати щомісяця проценти за користування кредитом на рахунок нарахованих відсотків. Однак, позичальник умови договору не виконав, суму заборгованості та проценти за користування кредитом на користь Банку не повернув. В забезпечення усіх грошових зобов'язань за Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11275544000 від 24.12.2007року між Акціонерним інноваційним комерційним банком «УкрСиббанк», яке в свою чергу змінило своє найменування на ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON], надалі за текстом - Відповідачі, 24.12.2007 р. укладено Договір поруки № 11275544000/П/1. В забезпечення усіх грошових зобов'язань за Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11275544000 від 24.12.2007 року між Акціонерним інноваційним комерційним банком «УкрСиббанк», яке в свою чергу змінило своє найменування на ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON], надалі за текстом - Відповідачі, 24.12.2007 р. укладено Договір поруки № 11275544000/П/2. Відповідно до умов Договору поруки Відповідач 2, Відповідач 3, Відповідач 4, Відповідач 5, Відповідач 6 як поручителі, поручаються за виконання Відповідачем 1 обов'язків, які виникли на підставі Договору. Згідно з ст. 553 ЦК України, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. В силу ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Внаслідок порушення виконання зобов'язань станом на 19.03.2013 року у боржника утворилась заборгованість у загальному розмірі 61829,08 грн. з яких: Внаслідок порушення позичальником умов договору, у кредитора виникло право вимагати повернення усієї суми заборгованості. «08» грудня 2011 року своє право вимоги, що виникло з кредитного договору у Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», останнім передано Публічному акціонерному товариству «Дельта банк», (що підтверджується Договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 8 грудня 2011 року), інтереси якого представляє на підставі довіреності Товариство з обмеженою відповідальністю «Колекторська Компанія «Вердикт». Таким чином у ПАТ «Дельта банк» існують всі підстави для стягнення заборгованості. Позивач надав суду розрахунок заборгованості станом на 09.10.2014 року заборгованість за кредитом складає в загальному розмірі 79166, 62 грн., яка складається з: Стягнути солідарно з [PERSON] (місце реєстрації: 52500, Дніпропетровська обл., [ADDRESS] ідентифікаційний номер: [NUMBER]), [PERSON] (місце реєстрації: [ADDRESS] ідентифікаційний номер: [NUMBER]), [PERSON] (місце реєстрації: 52500, [ADDRESS]; ідентифікаційний номер: [NUMBER]) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 36-Б, ЄДРПОУ 34947020) 79166,62 грн. - заборгованість за кредитним зобов'язанням. Відповідач [PERSON] надав суду заперечення на позовну заяву, в якому зазначив, що в провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ПАТ "Дельта Банк" до [PERSON] [PERSON], [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості по кредитному договору від 24.12.2007 року за № [NUMBER] у розмірі 61829,08 грн. ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК" зловживаючи своїм «особливим» статусом до суду надав лише виписки з договору про передачу активів це два аркуша договору купівлі-продажу від 08 грудня 2011 року - перший та останній. З яких не можливо довідатися, які саме права та обов'язки даються на ПАТ"ДЕЛЬТА БАНК", щодо повідомлення боржника про заміну кредитора у зобов'язанні. Відповідно до п. 2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, реєстроване поштове відправлення поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з псуванням до супровідних документів та вручаються одержувачу під розписку; рекомендоване поштове відправлення реєстрований лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок «М», які приймаються для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення. Доказів того, що ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК" направляв на його адресу чи адресу боржників повідомлення про заміну кредитора у зобов'язанні нема, більш того відсутні докази і того, що боржник отримував будь-які листи від ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» чи ПАТ "УКРССИББАНК». В матеріалах справи наявні копії документів, а саме: договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року між ПАТ «УКРССИББАНК» в якості продавця та ПАТ «Дельта Банк» в якості покупця, які в порушення вимог ДСТУ 4163-2003 завірені не банком ПАТ «Дельта Банк», а представником ТОВ Колекторська компанія «Вердикт» за довіреністю П.Муха. Порядок завіряння копій документів регламентовано ДТСУ 4163-2003 затвердженого наказом держспожистандарту України від 07.04.2003 року №55 (п.5.27 - вимоги до оформлення документів), який уніфікує правила оформлення копій документів та передбачає, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23. Таким чином договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» в якості продавця та ПАТ «Дельта Банк» не може братися судом в якості доказу оскільки його копії , які наявні в матеріалах справи завірені не належним чином. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] надали суду заперечення на позовну заяву, в яких зазначили, відповідно до п. 1.1. Договору поруки вони зобов'язуються перед ПАТ "УКРСИББАНК" відповідати за виконання [PERSON] усіх зобов'язань перед ПАТ "УКРСИББАНК", що виникли з основного Договору про надання споживчого кредиту. Як передбачено п. 2.2. Договору поруки, у випадку невиконання Боржником своїх зобов'язань за тим договором, Кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до Поручителя, які є обов'язковими до виконання Поручителем на 10-й робочий день з дати відправлення йому такої вимоги рекомендованим листом. 08.12.2011 року між ПАТ "УКРСИББАНК" та ПАТ "Дельта Банк" було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, на підставі якого відбулася заміна кредитора у зобов'язання, що виникли з кредитного договору та Договорів, якими забезпечено виконання грошового зобов'язання. В порушення умов Договору поруки, замість того, щоб відправити їй вимогу про повернення кредиту, ПАТ "Дельта Банк" одразу звертається до суду. Крім того, як передбачено ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Таким чином, суд має погодитися з тим, що ПАТ "Дельта Банк" пропустив строк пред'явлення вимоги до поручителя, передбачений в (частині 4 статті 559 ЦК України). З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору про те, що порука припиняється із припиненням всіх зобов'язань Боржника за Основним договором, що забезпечується такою порукою (пункт 3.1) не може розглядатися як установлення строку поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України. По-друге, в матеріалах справи наявні копії документів, а саме: договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року між ПАТ "УКРССИББАНК" в якості продавця та "ДЕЛЬТА БАНК" в якості покупця, які в порушення вимог ДСТУ 4163-2003 завірені не банком "ДЕЛЬТА БАНК", а представником ТОВ Колекторська компанія "Вердикт" за довіреністю П.Муха. По-третє, ПАТ"ДЕЛЬТА БАНК" зловживаючи своїм «особливим» статусом до суду надав лише виписку з договору про передачу активів це два аркуша договору купівлі-продажу від 08 грудня 2011 перший та останній. З яких не можливо довідатися, які саме права та обов'язки покладаються на "ДЕЛЬТА БАНК", щодо повідомлення боржника про заміну кредитора у зобов'язанні. В матеріалах справи наявна додаткова угода за № 1 до Договору про надання споживчого кредиту в заставу транспортного засобу № 11275544000 від 24 грудня 2007 року. Зі змісту вказаною угоди вбачається, що сторони ПАТ "УКРССИББАНК" та [PERSON], погодили внести зміни в договір а саме, п. 1.5 Додаткової угоди передбачає, що у випадку настання обставин передбачених підпунктами "а", "б" п. 5.2 договору - процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється в розмірі подвійної процентної ставки, в зв'язку з цим збільшився обсяг відповідальності [PERSON], при цьому згода поручителя на таку зміну в матеріалах справи відсутня. Більш того, на підтвердження того, що поручитель не був ознайомлений з умовами укладеного договору є п. 4 додаткової угоди, з якої вбачається, що вона укладена у двох примірниках по одному для кожної із сторін, що мають однакову юридичну силу, що підтверджує той факт, що поручителю на руки екземпляр додаткової угоди не надавався і про її зміст поручителю було не відомо. Враховуючи все зазначене вважає, що законних підстав для задоволення позовних вимог нема, просить відмовити в задоволенні позову. Представник позивача Макаренко С.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Пояснив, що вимоги відповідача про застосування строку позовної давності суперечать чинному законодавству, оскільки згідно пп.1.22 п.1.2 Договору про надання споживчого кредиту №11258413000 від 28.11.2007 р., згідно якого зазначено, що позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в термін та в розмірах, встановлених графіком погашення кредиту, але в будь-якому випадку не пізніше ніж - 27 листопада 2018 року, заява відповідача про застосування терміну позовної давності - не відповідає фактичним обставинам справи та задоволенню не підлягає. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, вважають, що позивач пропустив строк позовної давності, оскільки відповідач не виконав зобов'язання, щодо сплати кредиту в повному обсязі до 30.02.2010 року, у той час як з вимогами позивач звернувся 20.08.2013 року. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, підтримала свої заперечення на позовну заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але до його початку надала суду заяву в якій просить суд провести судовий розгляд справи за її відсутності, відмовити у позові у повному обсязі в зв'язку з ненаданням позивачем доказів в належному вигляді. Заслухавши думку сторін, представника позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В матеріалах справи є договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №1127554400 від 24 грудня 2007 року укладений між АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON], на підставі якого відповідачу було надано кредит у розмірі 79840,00 грн. з кінцевим терміном повернення 23.12.2014 року та з оплатою 13 % річних за користування кредитом. За умовами кредитного договору, позичальник зобов'язувався своєчасно сплачувати на користь Банку проценти за користування кредитом за весь строк фактичного користування кредитом, здійснювати погашення заборгованості за кредитом згідно графіку погашення заборгованості шляхом внесення коштів щомісяця на рахунок, вказаний у договорі, сплачувати щомісяця проценти за користування кредитом на рахунок нарахованих відсотків. В матеріалах справи Графік погашення кредиту, який є невід'ємною частиною Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11275544000 від 24.12.2007 року. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов?язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. Згідно договору поруки №11275544000/П/1 від 24.12.2007 року [PERSON] - поручитель поручається за невиконання боржником [PERSON] обов'язків, що виникли з Договору про надання споживчого кредиту №11275544000 від 24 грудня 2007 року. Згідно договору поруки №11275544000/П/2 від 24.12.2007 року [PERSON] - поручитель поручається за невиконання боржником [PERSON] обов'язків, що виникли з Договору про надання споживчого кредиту №11275544000 від 24 грудня 2007 року. Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В матеріалах справи є копія витягу договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року укладений між ПАТ «Укрсиббанк» в якості продавця та ПАТ «Дельта Банк» в якості продавця, згідно умов якого продавець погоджується продати (відступити) Права вимоги за кредитами та передати їх Покупццеві, а Покупець цим погоджується придбати Права вимоги за кредитами та прийняти їх та сплатити ціну купівлі. З виписки по кредитному договору [PERSON] вбачається факт невиконання відповідачем умов кредитного договору та наявність заборгованості за кредитом, відсотками, за період 24.12.2007 року по 09.10.2014 року в загальному розмірі 79166, 62 грн., яка складається з: Отже, факт невиконання відповідачем умов кредитного договору доведений і розмір заборгованості за кредитним договором є встановленим. Сам відповідач факту його перебування у договірних правовідносинах з позивачем не оспорював, як не оспорював і факт наявності у нього заборгованості за кредитним договором, у зв'язку з чим дані факти є встановленими згідно ч.1 ст.61 ЦПК України. Однак представник відповідача заявив, що позивачем пропущена позовна давність. Так, у відповідності до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У ч.5 ст.261 ЦК України зазначено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає причини пропущення позовної давності поважними, порушене право підлягає захисту, про що зазначено в ч.5 ст.267 ЦК України. Кредитний договір укладений 24.12.2007 року, згідно з розрахунку заборгованості за кредитом останнє погашення заборгованості було здійснене у жовтні 2011 року, що також не заперечували відповідачі. Позивач звернувся до суду із даним позовом 06 листопада 2013 року, тобто позивач пред'явив позов без пропуску трирічного строку і права позивача мають бути захищені. Згідно з ч.4 ст.599 ЦК України порука припиняється після закінчення строку встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов"язання не пред"явить вимоги до поручителя . Якщо строк основного зобов"язання не встановлений або встановлений моментом пред"явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред"явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Як роз"яснено у п.24 Постанови №5 Пленуму Вищого Сеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30 березня 2012 року відповідно до ч.4 ст.559 порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст.252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настання. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто, з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Суд дійшов до висновку, що на забезпечення виконання зобов?язання з поручителями за основним договором було складено самостійні договори поруки, а тому поручителі [PERSON] та [PERSON] не несуть в такому разі солідарної відповідальності між собою, тому не можна вважати поруку їхньою спільною відповідальністю перед кредитором. Таким чином, оскільки позичальник [PERSON] не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, поручителі [PERSON] та [PERSON] несуть з ним таку саму відповідальність перед банком, таким чином позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленими. На підставі ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідачів на користь ПАТ „Дельта-Банк" документально підтверджені платіжним дорученням судові витрати в розмірі 618,29 грн. та на користь держави судовий збір у розмірі 173,37 грн., у зв'язку зі збільшенням розміру позовних вимог. З огляду на це, суд стягує з кожного з відповідачів по 206,09 грн. на користь позивача, та по 57,79 грн. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved