Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

20.10.2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат та індексації аліментів. В судовому засіданні представник позивача додаткову позовну заяву підтримала в повному обємі з мотивів, наведених в ній. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] половину додаткових витрат на навчання їхньої дочки - [PERSON], [INFO], в сумі - 10772 грн. 91 коп., а також - 114 грн. 40 коп. заборгованості індексації аліментів та судові витрати. Також просить збільшити розмір аліментів, стягуваних із [PERSON], [INFO], уродженця і жителя [INFO], б/н, Надвірнянського району, Івано-Франківської області в користь [PERSON] на утримання дочки - [PERSON], [INFO], з 800 грн. на 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, заперечує проти стягнення з нього аліментів, а також половини витрат на навчання дочки. Зазначає, що станом на сьогоднішній день він немає постійного доходу, тому що працює по тимчасових заробітках, однак свої батьківські обов"язки по утриманню дочки виконує, аліменти сплачує в сумі, яка визначена рішенням суду. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 228,229,235 ЦПК України, які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, та, з'ясувавши фактичні обставини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, \~виходячи з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Судом встановлено, що сторони по справі з 13.04.2010 року перебувають у зареєтрованому шлюбі. Від шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Неповнолітня дочка проживає з позивачем по справі та фактично знаходиться на її утриманні, що не спростовано в судовому засіданні відповідачем. Згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16.03.2017 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач по справі - [PERSON] є інвалідом другої групи, не працює та отримує соціальну допомогу, що стверджується посвідченням серії ААБ №123072 від 17.10.2008 року. Дочка сторін по справі [PERSON] навчається на денній формі навчання в Івано-Франківському базовому медичному коледжі за спеціальністю «Сестринська справа». Термін закінчення коледжу червень 2021 року. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що соціальної допомоги позивача та стягуваних з відповідача в користь позивача аліментів не вистачає на утримання неповнолітньої дочки. Відповідач на даний час офіційно не працює, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сімї, виданим депутатом Фитьківської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, який долучений до матеріалів справи. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Також відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. \~\~\~\~ Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. \~\~\~\~ Згідно з вимогами діючої частини 2\~ст. 182 СК України\~в редакції\~Закону № 2037-VІІІ від 17.05.2017 року, який набрав чинності 08.07.2017 року, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року 1860 гривень, з 1 липня 1944 гривні, з 1 грудня 2027 гривень; Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, а також роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в п. 17 постанови від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Також в п. 23 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При визначенні розміру аліментів в твердій грошовій сумі судом враховано положення ч. 1\~ст. 184 СК України\~і роз"яснення, викладені в пункті 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", згідно яких, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вже зазначалося, у відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В зв"язку з цим суд вважає обгрунтованими вимоги позивача про збільшення розміру присуджених аліментів. При визначенні розміру аліментів суд також врахував і те, що відповідач будь-яких доказів свого важкого матеріального становища або важкого стану здоровя, який перешкоджає йому заробляти кошти для прожиття, суду не надав. Тому з огляду на наведене, виходячи з прожиткового мінімуму на одну дитину та вищезазначених норм сімейного законодавства, суд прийшов до висновку збільшити розмір аліментів до 1000 грн., що узгоджується з нормами чинного цивільного законодавства та відповідає принципам розумності та справедливості. Також позивач просить стягнути з відповідача 1/2 частину понесених нею додаткових витрат, пов"язаних з навчанням дочки [PERSON] в розмірі - 10772,91 грн. З цього приводу суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Виходячи зі змісту названої статті у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2 ст. 185 СК України витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно в залежності від причини, що зумовила додаткові витрати. У пункті 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. Крім того відповідно до ч.2ст. 185 СК України додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на інструменти, призначені для розвитку здібностей дитини, або документи, що підтверджують необхідність здійснення додаткових витрат на лікування дитини. На підтвердження витрат на навчання дочки [PERSON], позивач надала суду квитанції, відомості оплати за навчання. Суд встановив, що згідно поданих квитанцій позивачем, які визнані судом належними та допустимими доказами по справі, додаткових витрат на навчання було витрачено в сумі 6010 грн. 32 коп., що підтверджується долученими до матеріалів справи квитанціями. Разом з тим, придбання ноутбука «DELL» вартістю 6768 грн. та мобільного телефону «HUAWEI», вартістю 2757 грн. 20 коп., на переконання суду, не можна вважати додатковими витратами на навчання дочки, оскільки дані речі не обовязковими для навчального процесу в медичному коледжі. Таким чином, вирішуючи питання про визначення розміру участі відповідача у додаткових витратах на дитину, суд з урахуванням вищевказаних обставин, вважає доцільним та достатнім стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] частину понесених нею додаткових витрат, пов'язаних з навчанням неповнолітньої дочки одноразово в розмірі 6010,32 грн. [PERSON] також просить стягнути з відповідача індексацію аліментів, розмір яких визначений в твердій грошовій сумі. З цього приводу суд приходить до наступних висновків. Частиною другою статті 184 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст.ст.1,3 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання; поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення. Індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним,публікується в офіційних періодичних виданнях. Статтею 4 Закону визначено підстави для проведення індексації. Зокрема зазначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв'язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Таким чином, підставою для проведення індексації є перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації в розмірі 101 відсотка. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] - 114 грн. 40 коп. індексації аліментів, визначених в твердій грошовій сумі. Тому, з врахуванням всіх обставин справи, наявних в матеріалах справи доказів, суд прийшов до висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог [PERSON] З відповідача відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~також слід стягнути судові витрати по справі в дохід держави. На підставі ст.ст.\~180, 181, 184, 185, 192 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved