Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивач звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість за договором позики в розмірі 300 000 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання позивач подала до суду письмове клопотання, в якому просить розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена заздалегідь та належним чином, про причини неявки суду не повідомляла, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Суд, вважає можливим розгляд справи провести у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення у справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 10 вересня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір позики (безвідсотковий), за умовами якого, Позикодавець в порядку і на умовах, визначених цим Договором, надає Позичальнику безвісоткову позику у сумі 300 000 грн., а останній зобов"язується повернути позику у визначений цим Договором строк. Строк надання позики Позичальнику становить 2 роки (до 10 вересня 2016 року) з моменту реальної передачі всієї грошової суми (п.2.1). Факт отримання відповідачем грошових коштів підтверджується письмовою розпискою від 10 вересня 2014 року, згідно якої відповідач отримав від позивача грошові кошти у розмірі 300 000 грн. на виконання договору позики від 10 вересня 2014 року. У визначені строки борг [PERSON] не повернула. Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов"язку в натурі. Цей спосіб захисту цивільного права випливає із загального принципу повного та належного виконання зобов"язання. Відповідно до ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обов"язків є договори та інші правочини, а також юридичні факти. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 527 ЦК України боржник зобов"язаний виконати свій обов"язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов"язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов"язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов"язку не встановлений або визначений моментом пред"явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. За таких обставин у відповідності до вимог діючого законодавства, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики в розмірі 300 000 грн.. Згідно ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved