Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

У позовній заяві позивач стверджує, що відповідач, - [PERSON], на якого оформлено особовий рахунок, користується послугами Кремінського теплокомуненерго і відповідно до приписів Закону України "Про теплопостачання", який корегується з "Правилами надання населенню послуг з централізованого опалення… ", затвердженних Постановою Кабінета Міністрів Украіни № 630 від 21 липня 2005 року, зобов"язаний сплачувати за надані послуги, однак оплату не здійснює і має заборгованість. Судовий наказ про її стягнення за заявою відповідача судом скасовано. Тому позивач вимушений звернутися до суду в порядку позовного провадження та просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за послуги теплопостачання станом на 01.04.2014 року у розмірі 7747,59 грн та судові витрати в справі. В уточненій позовній заяві (лс61-63) представник позивача просить про стягнення в солідарному порядку із відповідачів, які є співвласниками квартири за адресою [ADDRESS], суми заборгованості та 243,6 грн судових витрат. Відповідачі,- [PERSON], [PERSON] у судове засідання двічі не з"явилися без поважних причин, були повідомлений належним чином. Відповідачі,- [PERSON], [PERSON], явка яких судом була визнана обов»язковою, у судове засідання двічі не з"явилися без поважних причин, були повідомлений належним чином, направили в суд своїх представників, які заперечували проти задоволення позову з причин невідповідності тарифів діючому законодавству та перевищення повноважень органами місцевого самоврядування щодо встановлення їх розміру. А тако ж посилалися на існування буцім-то житлового кооперативу, який і надає послуги з теплопостачання. Свідок [PERSON], як представник Кремінської міської ради, в судовому засіданні зазначила, що до повноважень органу місцевого самоврядування належить доведення до населення тарифів з теплопостачання, встановлених НКРЕ. Єдиним постачальником для населення міста тепла є Комунальне підприємство "Креміннатеплокомуненерго". Вислухавши сторони, свідка, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов частково обґрунтованим, і таким, що підлягає частковому задоволенню відповідно до приписів ст.714 ЦК України, яка предбачає обов"язок споживача оплачувати вартість прийнятих ресурсів за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу та вимог ст. 19 Закону України "Про теплопостачання", яка корегується з п.20-23 "Правил надання населенню послуг з централізованого опалення… ", затвердженних Постановою Кабінета Міністрів Украіни № 630 від 21 липня 2005 року про обов»язок отримувача послуг їх своєчасно оплатити. Згідно вимог ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов»язаний брати участь у витратах на управління,утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів(обов»язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов»язаннями, пов»язаними із спільним майном. Судом встановлено, і не оспорюється сторонами, що відповідачам на праві спільної часткової власності (в рівних частках, по ? кожному) належить квартира, площею 78,9 кв.м, за адресою [ADDRESS], що випливає із Свідоцтва про право власності на житло від 12.07.1996 року(а.с50-51). На одного із співвласників, а саме [PERSON], оформлено особовий рахунок, як споживача тепла (лс6). Таким чином, сторони є постачальником послуг та їх споживачем. Споживач [PERSON] отримує послуги з теплопостачання, від тепломережі не від»єднаний, особистого опалення в квартирі не встановлено, договір з теплопостачальником не розірваний (лс12-15), з іншим надавачем таких послуг договору не укладено. Єдиним постачальником послуг є підприємство -позивач, що збігається із поясненнями неупередженого свідка. За надані послуги відповідач не сплачує, заборгованість по оплаті за послуги теплопостачання існує. Судовий наказ про стягнення з відповідача заборгованості скасовано (лс10-11). Суд зважує, що станом на 01.04.2014 року заборгованість відповідача по оплаті за послуги теплопостачання становить саме 5601,09 грн (ас5), з урахуванням погодженої сторонами суми заборгованості станом на 01.08.2013 року, про що свідчить акт звірки, підписаний сторонами (лс13) з додаванням суми за опалювальний сезон 2014 року. Розрахунок, наданий позивачем з урахуванням суми заборгованості за минулі роки 2146,50 грн, станом на 01.10.2006 року, суд до уваги не приймає з огляду на її недоведеність позивачем, відсутність будь яких доказів її існування та заяву сторони про застосування загальної позовної давності (лс39). Оскільки відповідач послуги в розрахунковий період отримував але за них повністю не сплачував, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а встановлена судом сума заборгованості, станом на 01.04.2014 року, - 5601,09 грн стягненню з відповідачів відповідно до їх часток в спільному майні. Солідарний порядок стягнення заборгованості до відповідачів застосований бути не може з огляду на приписи ст 360 ЦК України та встановлені судом обставини справи. Посилання відповідача в запереченнях суд до уваги не приймає з огляду на встановлені судом правовідносини сторін як постачальника послуг та їх споживача і приписи ст. 12,13,17 Закону України "Про теплопостачання" та ст. 28 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" щодо компетенції органів місцевого самоврядування щодо встановлення та регулювання тарифів, встановлюваних НКРЕ. В іншій частині заперечення відповідача також не заслуговують на увагу, оскільки позивачем надано не спростовані відповідачем докази щодо рішень виконкому та доведення до населення шляхом оприлюднення в засобах масової інформації (газета «Кремінщина») тарифів на теплопостачання, встановлених саме НКРЕ (лс16-21). Судові витрати в справі підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках на користь позивача.

Outcome: partial