Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості посилаючись на те, що з відповідачем [PERSON] в 2006 році було укладено кредитний договір та отримано нею кредит у розмірі 26370,00 доларів США на термін до 09.10.2011 року. В забезпечення виконання зобов'язання за Договором було укладено Договір поруки, укладеним з поручителем [PERSON] Позивач виконав умови договору надавши кредитні кошти. Відповідачі зі своєї сторони порушили умови договору та мають заборгованість. При розгляді справи відповідач [PERSON] подав зустрічний позов до ПАТ КБ «Приват Банк» про припинення договору поруки, посилаючись на те, що оскільки строк в договорі поруки сторонами не встановлений, то він вважається припинений ще 10.04.2007 року, тобто після закінчення шести місяців строку від дня настання строку основного зобов'язання, а Банком пред'явлено до поручителя позов про стягнення заборгованості в січні 2014 року, тобто через більше ніж 6 років. В зв'язку з чим, строк для звернення до суду з позовом до поручителя, відповідачем пропущено. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив стягнути з відповідачів існуючу заборгованість, що стосується зустрічного позову, то вважає його необґрунтованим, безпідставним і таким, що не підлягає задоволенню. Позивачем не надано суду жодних належних доказів які б підтвердили його позовні вимоги. В судовому засіданні відповідач за первісним позовом, третя особа за зустрічним позовом [PERSON] з позовними вимогами погодилась та не заперечувала проти їх задоволення, вимоги зустрічного позову підтримала та не заперечувала проти їх задоволення. В судовому засіданні відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] з вимогами первісного позову не погодився. заперечував проти їх задоволення, позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав та просив їх задовольнити. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази по справі суд вважає, що позовні вимоги Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приват Банк" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню, в задоволені позовних вимог за зустрічним позовом [PERSON] до Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приват Банк", третя особа: [PERSON] про припинення договору поруки слід відмовити. Так, судом встановлено, що 10.10.2006 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № М035 на придбання автомобіля, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 26370,00 доларів США на термін до 09.10.2011 року зі сплатою відсотків в розмірі 16 % річних. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється щомісяця, у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, позичальник сплачує відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. В забезпечення виконання зобов'язання позичальником [PERSON] за Договором № М035 між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено Договір поруки № М035/Р від 10.10.2006 року в якому поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язків за Кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, що обумовлено п.2 зазначеного Договору поруки. Відповідно до ст.ст. 610,554 ЦК України, боржник та поручитель несуть відповідальність, як солідарні боржники. Станом на 04.12.2013 року відповідачі мають заборгованість в розмірі 1410,67 доларів США, що еквівалентно за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 04.12.2013 року та складає 11271,25 гривень, що не заперечується відповідачкою [PERSON]. З огляду на викладене, основні зобов'язання за кредитним договором не виконані, тому Договір поруки діє і до нині, правові підстави для його припинення відсутні. Крім того, про існуючу заборгованість відповідачам було направлено на їх адресу письмову вимогу із зазначеним невиконаних зобов'язань за кредитним Договором, однак дана вимога була проігнорована та не виконана. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Згідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Отже, за таких обставин, суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] порушили покладені на них Кредитним договором зобов'язання, у зв'язку з чим виникла існуюча заборгованість, яка підлягає стягненню з них солідарно. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Що стосується позовних вимог [PERSON] позивача за зустрічним позовом, то згідно з пунктом 11 Договору Поруки передбачено, що він вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов'язань за Кредитним договором, а ч. 2 ст. 252 ЦК України, визначено, що термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. В даному випадку, це повне виконання зобов'язань за кредитним договором, як кредитора та і поручителя. Отже, вимоги зустрічного позову не знайшли свого підтвердження, оскільки. суду не надано жодних належних доказів, які б підтвердили порушення прав [PERSON], а тому до задоволення не підлягають.

Outcome: approved