Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26. 08. 2009 року, зареєструвавши його у Лівобережного відділу реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім"ї , актовий запис № 1567. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO]. Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини по 5000 гривень щомісячно з момсенту звернення до суду та до повноліття дитини, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося , оскільки їх відносини вже давно перестали будуватися на почуттях взаємної любові і поваги, протягом останніх чотирьох років життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин , проживають окремо . В судовому засіданні позивачка свої вимоги, підтримала та просила їх задовольнити, оскільки вважає, що збереження сім"ї та примирення не можливе. Шлюбні стосунки припинені , проживають окремо. Крім того просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки по по 5000 гривень щомісячно з момсенту звернення до суду та до повноліття дитини, підтвердження про доходи відповідача та його матеріальне забезпечення у неї відсутні, оскільки відповідач працює у приватного підприємця, але не буде заперечувати щодо вирішення питання про стягнення аліментів у відповідності до чинного законодавства. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день тра час був повідомлений у відповідності до вимог чинного законодавства, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення судової повістки 31.03. 2014 року. Будбь- яких заяв через загальну канцелярію до суду не надходило. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України, відповідно до заяви позивача. Суд, заслухавши пояснення позивачки , дослідивши матеріали справи у їх сукупності приходить до висновку, що сім"я сторін існує лише формально, між сторонами склалися ненормальні взаємовідносини, домашнє господарство ведуть окремо, проживають окремо. Наміру на примирення не мають, вважають, що збереження сім"ї неможливе, оскільки не підтримують шлюбні відносини , домашнє господарство ведуть окремо, проживають окремо. Майнового спору у сторін на день слухання справи про розірвання шлюбу не виникає. Тому на підставі викладеного суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в цій частині, оскільки вони знайшли своє підтвердження в ході судового засідання. У відповідності з ст. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з копії свідоцтва про народження ( а.с. 4) відповідач [PERSON] являється батьком неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO]. Згідно ст. 181 СК України , кошти на утримання неповнолітніх дітей з їх батьків стягуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Таким чином, дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, оскільки відповідач являється батьком неповнолітньої доньки від сумісного шлюбу і не надає матеріальної допомоги, та враховуючи його фінансове та матеріальне положення, вважає за доцільне стягнути аліменти з відповідача на користь позивачки по 1/4 частині всіх видів доходів щомісячно але не менше 30% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до повноліття дитини, починаючи з 03 березня 2014 року, у відповідності до вимог ч.1 ст. 191 СК України., тобто з моменту звернення позивачки з вказаною заявою до суду.Оскільки позивачка не надала докази, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла отримати у зв"язку з ухиленням останнього, а тому для стягнення аліментів у розмірі 5000 ( п"яти тисяч ) гривень щомісячно, у суду підстав немає. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Також підлягає стягненню і судовий збір з відповідача у відповідності з ст. 88 ЦПК України при задоволенні позовних вимог.

Outcome: approved