Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «Фідобанк», третя особа - [PERSON] , про визнання іпотеки припиненою, посилаючись на те, що 18.09.2008р. між ВАТ «Ерсте Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір з фізичною особою №014/2180/2/23123 про надання кредиту в сумі 500.000 доларів США зі сплатою 12,5% річних на строк до 17.09.2017 р.. Також на забезпечення виконання зобов`язань за кредитом 18.09.2008р. між ВАТ «Ерсте Банк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки №014/2180/2/23123. ПАТ "Фідобанк" є правонаступником усіх прав та зобов`язань ПАТ "Ерсте Банк" та ВАТ "Ерсте Банк", що підтверджується витягом зі Статуту відповідача. Предметом іпотеки за вищезазначеним договором є житловий будинок та земельна ділянка, площею 0,1000 га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Також позивач зазначила, що рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15.01.2014р. у справі № 310/14016/13-ц за нею визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку та на 1/2 частину земельної ділянки, що розташовані по [ADDRESS] , про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідні відомості: щодо Ѕ частки земельної ділянки - 03.06.2014 р., а щодо 1/2 частки житлового будинку - 07.03.2014 р., тому з цього часу вона є іпотекодавцем щодо вказаного майна. [INFO] [PERSON] помер, проте вона не є його спадкоємцем, не надавала і не надає згоди забезпечувати виконання зобов`язання іншим боржником. Тому вважає, що іпотека за договором іпотеки № 014/2180/2/23123 від 18.09.2008р. підлягає припиненню на підставі ч. 1 ст. 523 ЦК України, оскільки вона, як іпотекодавець, не погодилась забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником - [PERSON] , який є спадкоємцем [PERSON] . Вважає, що у даному випадку особисті зобов`язання [PERSON] за кредитним договором № 014/2180/2/23123 від 18.09.2008 р. припинилися у зв`язку з його смертю, яка настала [INFO] , оскільки вона не є спадкоємцем [PERSON] , не надавала і не надає згоди банкові відповідати своїм майном, зокрема, 1/2 частиною житлового будинку та 1/2 частиною земельної ділянки, що розташовані по [ADDRESS] , за зобов`язаннями іншого боржника за кредитним договором. Просила суд визнати припиненою іпотеку за договором іпотеки №014/2180/2/23123 від 18.09.2008р. між [PERSON] та ВАТ «Ерсте Банк». Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представника відповідача Димитрашко Д.В. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважав їх безпідставними та підтримав письмовий відзив, в якому зазначено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і за загальним правилом є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору, якщо договір іпотеки не припинено з визначених законом підстав, то усі права і обов`язки, набуті сторонами за цим правочином, повинні безперешкодно здійснюватися і є діючими до його повного виконання, припинення іпотеки можливе виключно з тих підстав, які передбачені спеціальними нормами, а саме: ст.17 Закону України «Про іпотеку». Крім того, просив застосувати строк позовної давності, оскільки про укладення оспорюваного договору іпотеки від 18.09.2008 року позивачу було достеменно відомо ще під час його укладення сторонами, адже [PERSON] , як дружина позичальника (іпотекодавця - [PERSON] ), подавала письмову заяву (згоду) на укладення ним цього договору, про що зазначено в п.2.1.4 Договору іпотеки. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи Данилова К.Ю. у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити. Суд, вислухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 18 вересня 2008 року між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» (а.с.31-33), та [PERSON] було укладено Кредитний договір з фізичною особою №014/2180/2/23123 про надання кредитних коштів в сумі 500 000,00 доларів США строком до 17.09.2017 року (а.с.6-10). На забезпечення виконання основного зобов`язання за вищевказаним кредитним договором 18.09.2008 року між сторонами також було укладено Договір іпотеки №014/2180/2/23123, посвідчений приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Чуєвою Т.Т., зареєстрований за № 2739, за яким [PERSON] забезпечив свої зобов`язання за цим кредитним договором та передав в іпотеку нерухоме майно - житловий будинок та земельну ділянку (кадастровий номер - [NUMBER] ), площею 0,1000га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (а.с.11-18). При цьому, в п. 2.1.4 Договору іпотеки зазначено, що предмет іпотеки є спільною сумісною власністю подружжя ( [PERSON] та [PERSON] ), оскільки набутий ними під час перебування у зареєстрованому шлюбі. Дружиною іпотекодавця - [PERSON] надана письмова заява (згода на укладення іпотекодавцем цього договору), справжність підпису на цій заяві засвідчена Чуєвою Т.Т., приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області 18 вересня 2008 року за реєстром № 2734. Обтяження нерухомого майна іпотекою зареєстровано відповідачем у порядку, визначеному законом, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (витяги про реєстрацію обтяжень - а.с.19-20) та в Державному реєстрі іпотек (а.с.28, 30). Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15 січня 2014 року по справі № 310/14016/13-ц частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя (яке в цій частині в апеляційному порядку не оскаржувалося та апеляційним судом не переглядалося), зокрема, поділено між [PERSON] та [PERSON] житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані по [ADDRESS] ; визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку та на 1/2 частину земельної ділянки, що розташовані по [ADDRESS] ; залишено у власності [PERSON] 1/2 частину житлового будинку та 1/2 частину земельної ділянки, що розташовані по [ADDRESS] (а.с.23-26). [INFO] [PERSON] помер (свідоцтво про смерть [NUMBER] від 03.09.2014р. - а.с.22). Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 16 травня 2018 року по справі № 310/8706/15-ц за позовом ПАТ «Фідобанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки залишено без змін рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 червня 2016 року у цій справі, яким позовні вимоги ПАТ «Фідобанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено; у рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «Фідобанк» за кредитним договором №014/2180/2/23123 від 18.09.2008 року, яка станом 21.08.2014 року становить 229 343,72 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти по курсу НБУ (1 USD = 21,185441 UAH) складає 4 858 747,85 грн. та 62 917,93 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно за договором іпотеки від 18.09.2008 року №014/2180/2/23123, а саме: на житловий будинок, що знаходиться на земельній ділянці, площею 1000,0 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , яке зареєстроване за [PERSON] на праві власності; визначено спосіб реалізації зазначеного нерухомого майна, що є предметом іпотеки, шляхом продажу ПАТ «Фідобанк» іншій особі із застосуванням процедури продажу предмету іпотеки, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку», встановивши початкову ціну продажу предмету іпотеки в розмірі 1102994,00 грн. (а.с.81-84). Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). При цьому за правилами ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. За змістом ст.ст. 1218, 1219 ЦК України зобов`язання боржника за кредитним договором не є таким, що нерозривно пов`язано з його особою. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» визначено підстави припинення іпотеки, окрема, іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. При цьому, в цій статті Закону України «Про іпотеку» підстави для припинення іпотеки, як смерть боржника за кредитним договором, на які посилається позивач у своєму позові, відсутні. Також відповідно до ст. 23 Закон України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання, є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору і припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору (ст. ст. 3, 17 Закону України "Про іпотеку). А невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором є встановленим і не спростованим. За таких підстав суд вважає, що правові підстави для задоволення позову відсутні, оскільки сам факт смерті боржника згідно з чинним законодавством України не може бути підставою для припинення іпотеки. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed