Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

Представник позивача, Гребенюк О.С. , діючи на підставі довіреності № 367-К-Н-О від 31.01.2019 року та в інтересах АТ КБ «ПриватБанк», звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача - [PERSON] на користь АТ КБ „Приватбанк" заборгованість у сумі 32119 гривень за кредитним договором № б/н від 17.12.2008 року та понесені банком судові витрати в сумі 2102 гривні. З позову виходить, що 17.12.2008 року відповідач з метою отримання банківських послуг підписала заяву № б/н, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 10000,00 грн.. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг. При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах і може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Дія договору підтверджується фактом користування Відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів. Відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговим зобов"язанням, що відображено у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Але в процесі користування кредитним рахунком, відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення п.6.5 Договору, а також ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідач станом на 22.03.2020 має заборгованість - 32119,00 грн., яка складається з наступного: 18106,36 грн. - заборгованість за тілом кредита, в тому числі: 20,00 грн - заборгованість за поточним тілом кредита, 18086,36 грн - заборгованість за простроченим тілом кредита, 7565,54 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625, 4679,53 грн - нарахована пеня, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн - штраф (фіксована частина), 1517,57 грн - штраф (процентна складова). Позивач посилається і на те, що при пред`явленні позову до суду сплачено судовий збір в сумі 2102 гривні, що підлягає поверненню шляхом стягнення цієї суми з відповідача на користь банку. У судове засідання представник позивача не з`явився, оскільки подав до суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, з проханням задовольнити позовні вимоги та у випадку неявки відповідача у судове засідання провести заочний розгляд справи (а.с.47). Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце засідання повідомлена належним чином (а.с.59), відповідно до приписів статей 128, 130, 131 ЦПК України. Подала заяву про часткове визнання позовних вимог банку (суми тіла кредиту і процентів) та просила проводити судовий розгляд без її участі за наявними матеріалами (а.с.60). Одночасно відповідач клопотала про врахування її скрутного матеріального становища: те, що вона утримує двох неповнолітніх дітей, отримує мінімальну заробітну плату. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов"язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України. З урахуванням клопотань, заявлених сторонами, суд дійшов висновку про можливість постановлення рішення за наявними матеріалами. Дослідивши усі наявні матеріали справи та докази, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено і цей факт підтверджується матеріалами справи, що 17.12.2008 року відповідач з метою отримання банківських послуг підписав заяву, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено до 10000,00 грн. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.3.2, п.3.3 договору, на підставі яких відповіда при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою банку. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг. При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах і може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Дія договору підтверджується фактом користування Відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів. Відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговим зобов"язанням, що відображено у розрахунку заборгованості за договором. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Серед письмових доказів, наданих банком, мається довідка про ті умови кредитування, які прийняла відповідач, відсотки та штрафні санкції їй були доведені під розписку (а.с.28). Таким чином, її підписом доведено усвідомлення умов кредитування. Згідно приписів ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У відповідності до вимог ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно положень ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами /з розстроченням/, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Стаття 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За приписами ст.598 ЦК України зобов"язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом, а згідно ст.599 ЦК України зобов"язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У свою чергу з остаточного розрахунку заборгованості по кредитному договору (а.с.17) вбачається, що розмір заборгованості за кредитним договором від 17.12.2008 року станом на 22.03.2020 року складає: заборгованість за тілом кредита - 18106,36 грн., в тому числі заборгованість за поточним тілом кредита - 20,00 грн., заборгованість за простроченим тілом кредита - 18086,36 грн.,заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 - 7565,54 грн., заборгованість по пені - 4679,53 грн., загальна заборгованість за наданим кредитом - 30351,43 грн., заборгованість по судовим штрафам - 1767,57 грн., разом - 32119,00 грн.. Щодо вирішення позовних вимог про стягнення пені та штрафів (фіксованої частини та процентної складової) суд враховує положення статті 61 Конституції України, у відповідності до якої ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення. Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне і те саме порушення строків виконання грошових зобов"язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином, суд приходить до висновку, що стягнення одночасно пені і штрафу нарахованих за порушення строків проведення сплати коштів за кредитом, не відповідає вимогам Закону та є подвійним стягненням, тому у задоволенні пені на суму 4679,53 грн слід відмовити. Нарахування процентів передбачено умовами Договору, тому за відсутності доказів їх добровільної сплати з відповідача слід стягнути невиконані зобов"язання. Таким чином, до стягнення підлягає: заборгованість за тілом кредита в загальній сумі 18106,36 грн (включає 20 грн заборгованості за поточним тілом кредита та 18086,36 грн заборгованості за простроченим тілом кредита) і заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит в сумі 7565,54 грн. Загальна сума задоволених позовних вимог, з урахуванням вище вказаного, складає 25671,90 гривень Коригуванню підлягає сума штрафу (процентної складової). Така процентна складова становить 1283, 60 гривень (25671,90 х5:100). Фіксована частина залишається незмінною. З"ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» ґрунтуються на законі та укладеному договорі і висунуті позовні вимоги, підлягають задоволенню частково з урахуванням вище вказаного. Стороною позивача при подачі позову до суду сплачено судовий збір який підлягає стягненню з відповідача, відповідно до приписів ст.141 ЦПК України пропорційно до частини задоволених вимог.

Outcome: partial