Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 11.06.2014 року між ПАТ КБ "Приватбанк"та [PERSON] було укладено договір № б/н, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв`язку з тим, що відповідач порушила умови договору щодо погашення кредиту, станом на 01.12.2019 року у неї виникла заборгованість в сумі 14929,61 грн., яку позивач просить стягнути, а також судовий збір в сумі 2102,00 грн. Ухвалою суду від 04.02.2020 відкрито спрощене позовне провадження та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання представник позивача не з"явився, в позовній заяві зазначив, про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з"явився, повідомлявся належним чином про день та час розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання. Згідно з частиною 1 статті 280 Цивільного процесуальногокодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. 11.06.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, у відповідності до якого відповідач отримала кредит у розмірі 800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Даний Кредитний договір складається з Анкети-Заяви (копія на а.с. 13), тарифів банку (а.с.14), а також Умов та правил надання банківських послуг (копія на а.с. 15-31). При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Підтвердженням укладення договору № б/н від 11.06.2014 року є заява відповідача (копія на а.с. 13). Відповідно до даної заяви відповідач ознайомилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, про що свідчить її підпис в даній заяві. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Станом на 01.12.2019 року у відповідача виникла заборгованість за договором б/н від 11.06.2014 року, яка згідно розрахунку, наданого позивачем (а.с.8-12), становить - 14929,61 грн., яка складається: 4012,33 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 589,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 9141,16 - нарахована пеня; 500 гривень - штраф (фіксована частина); 687,12 грн - штраф (процентна складова). Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно п.1.1.2.1.1., 1.1.2.1.2. Клієнт зобов"язаний належним чином виконувати зобов"язання, визначені Умовами та правилами надання банківських послуг, клієнт зобов"язаний вчасно здійснювати оплату банківських послуг відповідно до тарифів Банку, здійснювати погашення заборгованості у строки та в розмірах, визначених Договором. У відповідності до п.1.1.6.1 Умов та Правил якщо інше не зазначено у відповідному підрозділі Умов та правил, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання клієнтом Заяви про приєднання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк У відповідності до витягів з тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. В порушення умов договору, відповідач не виконала взятих на себе зобов`язань та станом на 01.12.2019 року у неї виникла заборгованість, яка згідно розрахунку наданого позивачем, становить 14929,61 грн. і складається: 4012,33 грн - заборгованість за тілом кредиту; 589,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 9141,16 - нарахована пеня; 500 гривень - штраф (фіксована частина); 687,12 грн - штраф (процентна складова). Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання зобов`язання та спростування суми заборгованості перед позивачем. При цьому суд враховує, що у відповідності до положень статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі статтею 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий правовий висновок зроблено Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15 та постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі №366/1358/16-ц. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення штрафу в сумі 1187,12 грн задоволенню не підлягають. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором б/н від 11.06.2014 року на загальну суму 13742,49 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 4012,33 грн.; 589,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 9141,16 - нарахована пеня. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України та становить 1935 грн. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed