Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

24.01.2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та свої доводи мотивує тим, що 05.12.2013 року вона звернулась з листом до ТОВ " Ринок" з пропозицією купівлі десяти торгівельних павільйонів, що розташовані за адресою [ADDRESS]. ТОВ " Ринок" розглянуло пропозиції її, та надало згоду на продаж вищевказаних об"єктів, з умовою 100% передоплати 30 000 грн. Після отримання передоплати підприємство зобов"язалось підготувати необхідні документи та укласти угоду купівлі-продажу торгівельних павільйонів протягом 20-ти днів. Згідно фіксальних чеків від 27.12.2013 року в касу підприємства ТОВ « Ринок» вона перерахувала вищезазначену суму, але після закінчення 20-ти днів зобов»язання з боку підприємства не були виконані.17.01.2014 року вона звернулась до ТОВ «Ринок» з вимогою оформлення у найкоротші строки угоди купівлі-продажу торгівельних павільйонів, але отримала необґрунтовану відмову з боку підприємства, фінансові труднощі та втрата свідоцтва про право власності об»єктів. Позивачка не має можливості оформити право власності через нотаріальну контору, т.я. відповідач від нотаріального посвідчення угоди уклоняється. Оскільки позивачка та ТОВ « Ринок» домовилися по усім суттєвим умовам договору та відбулося повне його виконання обома сторонами, а відповідач уклоняється від нотаріального посвідчення угоди то просила визнати договір дійсним. Позивачка на позові наполягає. Представник відповідача ТОВ « Ринок» в судове засідання не з'явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов визнають. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступного. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У відповідності до ст. 657 ЦК України договір купівлі - продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі та підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно ст. 220 ЦК України в разі не виконання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Суд може визнати такий договір дійсним, якщо сторони домовилися про усі суттєві умови договору, що підтверджується письмовими доказами та відбулося повне або часткове його виконання. Згідно ст.334 ч.3 ЦК України право власності на майно за договором,який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору,не посвідченого нотаріально-дійсним. Згідно ст.219 ч.2 ЦК України суд може визнати правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особі яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. Згідно чеків № № 0000025512, 0000025513, 000002514 від 27.12.2013 року позивачкою в касу підприємства перерахована сума 30 000 грн., сторони уклали договір купівлі - продажу десяти торгівельних павільйонів, розташованих по [ADDRESS]. Торгівельними павільйонами володіє позивачка, гроші у повній сумі за вказану нерухомість перераховані на ТОВ « Ринок». Викладені докази приводять суд до впевненості, що між сторонами відбулася угода купівлі - продажу нерухомості, десяти торгівельних павільйонів, розташованих по [ADDRESS] Волноваського району, Донецької області, загальною площею 257,2 кв.м., і договір повинен бути визнаний дійсним, а за позивачкою необхідно визнати право власності на вказану нерухомість. На підставі ст.ст. 220, 657 ЦК України,

Outcome: approved