Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь матеріальну шкоду в розмірі 50147,21 грн., моральну шкоду в розмірі 20000 грн. та судові витрати понесені в зв"язку з розглядом справи : 768,40 грн. сплаченого судового збору , 3000 грн. витрати на правничу допомогу. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 28 листопада 2016 року біля 15:00 год., [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним автомобілем марки ВАЗ 2101 державний номер [NUMBER] , рухаючись по польовій дорозі сполученням с.Флорино - с.Яланець Бершадського району Вінницької області, в порушення вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам, не надавши перевагу в русі автомобілю «Ауді А6» номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який наближався до перехрещення проїзних частин по головній дорозі зі сторони с. Флорино в напрямку с. Яланець Бершадського району, виїхав на перехрестя та пересікши переривчасту лінію дорожньої розмітки, почав рухатися в тому ж напрямку, в результаті чого автомобіль «Ауді А6» номерний знак [NUMBER] з`їхав у кювет та перекинувся. Внаслідок даної пригоди водій автомобіля «Ауді А6» номерний знак [NUMBER] [PERSON] , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 178 від 06.12.2016, отримав тілесні ушкодження в вигляді багатоуламкового перелому кісток носа зі зміщенням уламків, S-подібним викривленням носової перетинки травматичного походження і пов`язаним з цим значним порушенням функцій носового дихання, відновлення якого неможливе без оперативного втручання, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості, а його неповнолітній син - [PERSON] [INFO] , згідно висновку експерта № 180 від 06.12.2016 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді синців на ногах, які могли утворитися внаслідок неодноразової або комплексної дії тупих предметів, що могли мати місце 28.11.2016 року. За ступенем важкості дані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень. 28.11.2016 відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за № 12016020090000941 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України. Вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 05.11.2018 [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Внаслідок вчинення відповідачем кримінального правопорушення позивачу була завдана матеріальна шкода в розмірі 50147,21 грн, яка складається: з понесених витрат на придбання медичних ліків -1117 грн., транспортні витрати, пов`язані з прибуттям на слідчі дії та судові засідання -1265 грн., матеріальні збитки, завдані пошкодженням автомобіля -47765,21 грн. Крім того, в зв`язку з протиправними діями відповідача позивачу була заподіяна моральна шкода, яку він оцінює в 20 000 грн., яка полягає в психічному переживанні, в фізичному болю та душевних стражданнях, які він зазнав та переніс під час дорожньо-транспортної пригоди за себе та свого малолітнього сина, який разом з ним потрапив в ДТП. Оскільки, в результаті дорожньо-транспортної пригоди малолітній син позивача - [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді синців на ногах, які за ступенем важкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, а позивач [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді багатоуламкового (фрагментарного) перелому кісток носу зі зміщенням уламків, S- подібним викривленням носової перетинки травматичного походження і пов`язаним з цим значним порушенням функцій носового дихання, відновлення якого неможливе без оперативного втручання, які за ступенем важкості відносяться до середнього ступеня важкості тілесних ушкоджень. Крім того встановлена наявність тілесних ушкоджень у вигляді синців на обох повіках обох очей, синця та саднин на спинці носа, які за ступенем важкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я. Відповідач у встановлений судом строк подав відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги визнав частково, а саме: згоден відшкодувати матеріальну шкоду, яка складається з понесених витрат на лікування в сумі 1117 грн., транспортні витрати в сумі 1265 грн. Однак витрати пов`язані з пошкодженням автомобіля на суму 47765,21 грн. не визнав, оскільки позивач [PERSON] до позовної заяви не надав доказів , що автомобіль «Ауді А6», яким він керував в момент дорожньо-транспортної пригоди належить йому на праві власності. Моральну шкоду, яку просить позивач стягнути в його інтересах та інтересах його малолітнього сина, визнав частково в сумі 3 500 грн (три тисячі п`ятсот гривень). Вважає, що заявлена позивачем моральна шкода в сумі 20 000 грн. є явно завищеною та неаргументованою, оскільки позивач та його малолітній син отримали тілесні ушкодження з його необережної вини, стягненню підлягає моральна шкода [PERSON] , який отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості в сумі 3 000 грн, малолітньому [PERSON] , який отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді синців - 500 грн, а всього 3 500 грн. Позивач [PERSON] та його представник, адвокат Страшок О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали частково в розмірі 30 000 грн. (матеріальна і моральна шкода 28231,60 грн., сплачений судовий збір в розмірі 768,40 грн. та 1000 грн. витрат на професійну правничу допомогу). Відповідач [PERSON] та його адвокат Животовська Г.М. в судовому засідання позовні вимоги в розмірі 30 000 грн. визнали та не заперечували проти задоволення позовних вимог в такому розмірі . Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 05.11.2018 по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за № 12016020090000941 [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і призначено йому покарання у виді трьох місяців арешту з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік та на підставі п "в" ст. 1 Закону України "Про амністію в 2016 році" звільнено від відбування основного та додаткового призначених судом покарань. Вказаним вироком встановлено, що 28.11.2016 року біля 15 год. обвинувачений [PERSON] , керуючи належним йому на праві власності технічно-справним автомобілем ВАЗ 2101 державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись по польовій дорозі, яка розташована ліворуч відносно автомобільної дороги сполученням с. Флорино - с. Яланець Бершадського району Вінницької області, в порушення вимог п.16.11 Правил дорожнього руху, який зобов`язує водія транспортного засобу на перехресті нерівнозначних доріг, що рухається по другорядній дорозі, дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до перехрещування проїзних частин по головній дорозі незалежно від напрямку їх подальшого руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам, не надавши переваги в русі автомобілю «Ауді А6» номерний знак [NUMBER] під керуванням потерпілого [PERSON] , який наближався до перехрещення проїзних частин по головній дорозі зі сторони с. Флорино в напрямку с. Яланець Бершадського району, виїхав на перехрестя та пересікши переривчасту лінію дорожньої розмітки, почав рухатись в тому ж напрямку. В результаті цього водій [PERSON] , щоб уникнути зіткнення з вказаним транспортним засобом, обігнав його по правому узбіччі, в результаті чого автомобіль занесло на ліве узбіччя та він з`їхав у лівий від дороги кювет, де сталося перекидання автомобіля. Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля Ауді А6 номерний знак [NUMBER] [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді багатоуламкового перелому кісток носа зі зміщенням уламків, S-подібним викривленням носової перетинки травматичного походження і пов`язаним з цим значним порушенням функцій носового дихання, відновлення якого неможливе без оперативного втручання, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості. Ця дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON] , який своїми діями грубо порушив п. 16.11 ПДР, який зобов`язує водія транспортного засобу на перехресті нерівнозначних доріг, що рухається по другорядній дорозі, дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до цього перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено та не оспорюється відповідачем, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень позивач [PERSON] проходив лікування та на придбання медичних препаратів витратив кошти в сумі 1117 грн., що підтверджується товарним чеком від 30.11.2016. Також позивачем було понесено транспортні витрати, пов"язанні з прибуттям на слідчі дії та судові засідання в сумі 1265 грн., що підтверджується фіксальним чеком на придбання бензину та також не оспорюється відповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до висновку експерта № 3714/17-21 від 24.07.2017 року, за результатами проведеної автотоварознавчої експертизи, проведеної на підставі постанови заступника начальника СВ Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області Тура А.В. по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за № 12016020090000941, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Ауді А6» номерний знак [NUMBER] складає 47765,21 грн. Стаття 395 ЦК України визначає види речових прав на чуже майно до яких належить право володіння. Речове право на чуже майно, як і право власності, носить абсолютний характер. Суб`єкт речового права на чуже майно вступає у відносини з усіма іншими суб`єктами, хто його оточує. Таким чином, абсолютний характер речового права проявляється в тому, що порушником речового права на чуже майно може бути будь-яка особа із числа тих, з ким він вступає у відносини. Відповідно до статті 396 ЦК України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно. Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України. Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права. Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо). Таким чином, спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеного у постанові від 3 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14. Встановивши, що [PERSON] управляв транспортним засобом на підставі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, технічного паспорту на автомобіль та доручення № 5 від 15.08.2016, суд дійшов висновку, що він правомірно володів цим майном, а тому має право на відшкодування завданої шкоди. Частиною 1 статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою ст. 1167 ЦК України. Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У роз`ясненнях, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», зокрема у п. 3 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Судом встановлено, що в результаті неправомірних дій відповідача позивач зазнав також моральних страждань. Враховуючи, що внаслідок вчинення злочину, своїми неправомірними діями [PERSON] заподіяв [PERSON] матеріальну та моральну шкоду, яку позивач просить стягнути в розмірі 28231,60 грн та яка в добровільному порядку відповідачем не відшкодована, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в зазначеному розмірі. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, покладаються на відповідача . Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 768,40 грн. сплаченого судового збору та 1000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: approved