Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання договору купівлі-продажу в частині покупців недійсним, визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами, посилаючись на наступні обставини. 17.11.2012 року між громадянином [PERSON] та [PERSON], [PERSON] був укладений договір купівлі - продажу житлового будинку [ADDRESS] в м.Нікополі. Даний договір був посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дрябловим О.B., реєстровий № 1184. На сьогодняшній день відповідач [PERSON] в зв"язку з укладенням шлюбу взяла собі прізвище „[PERSON]". Згідно п.1.1 даного Договору [PERSON] передав у власність відповідачам в рівних частках кожному по 1/2 частині вищевказаного будинку, а відповідачі зобов"язались оплатити продавцю вартість продажу будинку в розмірі 98 073 грн. Насправді, гроші за продаж будинку були передані ним [PERSON], що підтверджується власноручною розпискою [PERSON] від 17.11.2012 року. Суть угоди заключалась в тому, що він планував утворити сім"ю з [PERSON]. І хоч вони й не почали сумісне проживання та ведення сумісного домашнього господарства, йому кортіло створити матеріальну основу для їх сумісного проживання, в зв"язку з чим він й придбав спірний будинок. В подальшому, після угоди, [PERSON] вселилась в будинок й припинила всіляке спілкування з ним, заявивши, що буде утворювати сім"ю з іншою людиною. Тим не менше, гроші за проданий будинок були передані саме ним, оскільки [PERSON] не мала достатніх доходів для його придбання. Вважає, що є всі підстави для визнання даного договору купівлі - продажу недійсним в частині покупців, виходячи з наступного. Відповідно ст.234 ЦК України, фіктивною є угода, укладена без наміру утворення правових наслідків, які обумовлені даною угодою. Фіктивна угода визнається судом недійсною. У відповідності зі ст.217 ЦК України, недійсність окремої частини угоди не має наслідком недійсність інших її частин та угоди в цілому, якщо можна припустити, що угода могла б бути укладена й без включення в неї недійсної частини. Дійсно, оскільки гроші за проданий будинок [ADDRESS] в м.Нікополі були передані [PERSON] за рахунок його особистих коштів саме ним, а не [PERSON] і [PERSON], і угода в тому варіанті, в якому вона була укладена, була б укладена й без відповідачів, оскільки ніщо не заважало йому бути покупцем будинку, вважає, що договір, укладений 17.11.2012 року, в частині покупців необхідно визнати недійсним. Оскільки він є дійсним покупцем будинку [ADDRESS] в м.Нікополі, вважає, що за ним необхідно визнати й право власності на даний будинок. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у випадку втрати ним документу, який посвідчує його право власності. На підставі ст.655 ЦК України, по договору купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов"язується передати майно (товар) у власність іншій стороні (покупцю), а покупець приймає або зобов"язується прийняти майно (товар) та сплатити за нього певну грошову суму. За таких обставин вважає, що за ним як справжнім покупцем спірного будинку необхідно визнати право власності на нього. За таких обставин звернувся до суду і просить визнати договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] в м.Нікополі, укладений між [PERSON] і [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дрябловим A.B., реєстровым № 1184, в частині покупців недійсним, визнавши його покупцем за даним договором. Визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS] в м.Нікополі, до складу якого входять: житловий будинок (літ.„А", загальною площею 64,1 м2, житловою - 32,3 м2); сарай (літ.„Б"); вбиральня (літ.„В"); гараж (літ.„Г"); № 1,2,6,1 спорудження. А також стягнути з відповідачів солідарно на його користь судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі і суду пояснив, що гроші ним передавались продавцю в [PERSON] вдома в гривні до 100 000 грн., точну суму назвати не може. Будинок він купив на свою маму та свою на той час співмешканку [PERSON]. До нотаріуса також їздив, був присутнім під час укладення договору. Півбудинку оформив на відповідачку - свою колишню співмешканку - бо хотів показати їй свою порядність і довести серйозність своїх намірів стосовно неї. В нього в банку є кредити, але це купівлі будинку не стосується. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги свого довірителя підтримав в повному обсязі і суду пояснив, що його довіритель придбав будинок для спільного проживання з [PERSON] за власні кошти. Відповідачка не вклала в купівлю спірного будинку жодної копійки. Однак, де передавались гроші і в якій валюті сплачувалась сума за будинок, не знає. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що проти позову заперечує в частині своєї довірительки [PERSON] Стосовно позову до [PERSON] - заперечує. Позивач з її довірителькою, дійсно, збирались проживати разом однією сім"єю, однак, її довірителька дізналась про те, що позивач в Дніпропетровську проживає з іншою жінкою, яка влаштувала його до себе на роботу й видала довідки про надання грошової допомоги в сумі 100 000 грн. Куди позивач витратив ці кошти, вона не знає. Якщо взагалі позивач ці гроші отримував, а не скористався фіктивними довідками. На момент купівлі будинку у позивача були кредити на суму 70 000 грн. в кількох банках. Грошей в нього не було. Гроші за будинок були її довірительки, вона їх й передавала. В квітні 2014 року [PERSON] дзвонили позивач та його представник і вимагали написати розписку про те, що гроші йому передавав саме [PERSON]. Після кількох дзвінків [PERSON] все ж написав розписку. Однак, звертає увагу суду на те, що розписка про отримання грошей написана [PERSON] не в момент передачі грошей за купівлю будинку, а значно пізніше. Потім [PERSON] писав до міліції заяву про те, що написати розписку його примусили. Відповідачка [PERSON] до суду не прибула, про розгляд справи була повідомлена належним чином. Надала до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позов визнає, просить задовольнити в повному обсязі. В письмових поясненнях посилалась на те, що будинок був оформлений на неї та на відповідачку [PERSON], оскільки її син займав високе кар"єрне положення в одному з підприємств Дніпропетровська і вважав неприпустимим оформити будинок на себе. Тому попросив оформити півбудинку на неї і на відповідачку, з якою планував утворити сім"ю (а.с.18). Вислухавши позивача, представників сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.26 Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину. В абз.5 п.5 Пленуму зазначено, що, відповідно до ст.215, 216 ЦК, вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, може бути заявлена як однією із сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Як встановлено в судовому засіданні, 17.11.2012 року між [PERSON] і [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS] в м.Нікополі, згідно з яким продавець [PERSON] передає у власність (продає), а покупці [PERSON] та [PERSON] приймають в рівних частках (кожний по ? частц) житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, [ADDRESS] і оплачують його вартість за ціною та у порядку, що передбачені договором (а.с.6-7). В даному договорі в п.2.1 зазначено, що за домовленістю сторін продаж житлового будинку з надвірними будівлями вчиняється за ціною 98 073, 00 грн. (а.с.6 зв.). Крім того, в п.4.2 вказано, що покупець [PERSON] стверджує, що майно, яке є предметом цього договору, набувається нею за особисті кошти (а.с.7). В аналогічному п.4.3 зазначається, що покупець [PERSON] стверджує, що майно, яке є предметом цього договору, набувається нею за особисті кошти (а.с.7). З договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями вбачається, що підписанням цього договору сторони свідчать, що текст цього договору прочитано ними особисто, його умови ними повністю зрозумілі, юридичні наслідки укладення цього договору, вплив розміру ціни, за яку продаються жилий будинок з надвірними будівлями, на права та обов"язки сторін, їх захист, на витрати, пов"язані з оформленням цього договору, на оподаткування сторін, їм нотаріусом роз"яснено. Особи громадян, що підписали цей договір, встановлено, їх дієздатність перевірено. Суд не може прийняти до уваги й розписку [PERSON], що міститься на аркуші справи 8, в якій він підтверджує отримання за продаж спірного будинку 98 073, 00 грн. і зазначає про те, що дана сума грошей отримана ним готівкою в повному обсязі в день написання даної розписки, оскільки цей факт спростовується самим [PERSON], допитаним в судовому засіданні в якості свідка. Так, [PERSON] суду пояснив, що свій будинок [ADDRESS] в м.Нікополі продав чи у вересні, чи у жовтні 2012 року (точно не пам"ятає). Коли віддавали йому завдаток за будинок в жовтні 2012 року, була присутня при передачі грошей відповідачка [PERSON] з подругою. [PERSON] віддала йому завдаток в сумі 2 000 доларів США. Повний розрахунок за будинок відбувся в листопаді 2012 року. Тоді були присутніми позивач та [PERSON]. Гроші віддавав [PERSON], віддав він йому 90 000 грн. Після цього вони всі поїхали до нотаріуса. Домовились, що 15.12.2012 року вони віддадуть йому ще 1 000 доларів США. Повірив на слово і підписав договір купівлі-продажу спірного будинку в той же день. Розписку писав лише на завдаток в 2 000 доларів США. Інших розписок не писав. Оглянувши в судовому засіданні в матеріалах справи розписку на суму 98 073 грн. пояснив, що розписка написана ним, але він її не пам"ятає. Про розбіжність між сумою, про яку він говорив раніше в 90 000 грн. і сумою, зазначеною в розписці, пояснити нічого не може. Стверджує, що в кінці року борг за будинок в сумі 1 000 доларів США йому сплатила [PERSON], хоча приїжджали вони з [PERSON] до нього вдвох. Претензій до позивача не має. З розмов між позивачем та відповідачкою [PERSON] зрозумів, що гроші були позивача. [PERSON], стоячи поруч з [PERSON], лише посміхалась. В міліції за своєю заявою ніякого розгляду більше не хоче. В судовому засіданні також був допитаний в якості свідка й [PERSON], який суду пояснив, що відповідачка по справі [PERSON] - його донька. Позивача бачив один раз до купівлі будинку. З позивачем вже познайомився тоді, коли вони купили будинок. Він доньці привіз в будинок новий холодильник. Він допоміг своїй доньці й будинок купити. Бо він - моряк і отримує зарплатню в валюті. В травні - червні 2012 року він подарував своїй доньці [PERSON] 10 000 доларів США. Віддав стільки, скільки в нього було, бо вона хотіла купити собі житло. Що саме вона планувала купити - квартиру чи будинок - не уточнював. Коли стояв на рейді в Індії, [PERSON] подзвонила і сказала, що вже купила будинок. Моряком він працює офіційно. Уточнив, що холодильник він не привозив, він дав доньці на купівлю холодильника 1 000 доларів США. Крім того, в судовому засіданні була також допитана в якості свідка й [PERSON] Однак, доводам свідка [PERSON] суд може дати лише критичну оцінку, оскільки напочатку допиту в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що в неї з відповідачкою [PERSON] ([PERSON]) відносини неприязні. В них з відповідачкою вийшов конфлікт і зараз вони з [PERSON] не спілкуються. До цього вони 8 років дружили. Відповідачка - хрещена мати її другої дитини. А потім відповідачка підставила її з роботою (вона спочатку запропонувала їй роботу, а потім стала підробляти підпис на документах), тому вони розсварились і зараз в неї до відповідачки дуже погане ставлення. Коли в них ще були нормальні стосунки, відповідачка познайомила її з позивачем. Їй сказала, що коханий чоловік купує їй будинок. В неї грошей не було. Про купівлю будинку знає лише зі слів. Про те, що будинок купив позивач, знає зі слів позивача і відповідачки. Їй після допиту свідка погрожував батько відповідачки. В спірному будинку після купівлі-продажу проживали позивач, відповідачка та син відповідачки. Чому розбіглись позивач та відповідачка - не знає. Критично суд також може оцінити й уточнення свідка [PERSON], яка заявила в судовому засіданні про те, що 26.11.2012 року відповідачка [PERSON] прийняла її до себе на роботу і місяць розповідала їй, що коханий купує їй будинок, оскільки будинок на момент прийняття свідка на роботу вже було куплено. Договір купівлі-продажу спірного будинку [ADDRESS] в м.Нікополі датовано 17.11.2012 року (а.с.6-7). Крім того, суд допитав в якості свідка й чоловіка [PERSON] - [PERSON], який пояснив, що в нього з [PERSON] ([PERSON]) - відносини ніякі. Він робить ремонти в будинках, квартирах тощо. Пам"ятає, що навесні чи восени 2012 року вони з напарником зустрілись з [PERSON] та [PERSON]. Коли приїхали в спірний будинок, [PERSON] сказала, що цей будинок купив їй коханий і вони там будуть жити. Коли вони підрахували ціну матеріалів, які необхідно закупити для ремонту, позивач сказав, що в нього зараз грошей немає, він позичить в себе на підприємстві і розрахується за будинок і за їх роботу по ремонту цього будинку. Він ще й однокласник [PERSON]. Знає, що відповідачка скиталась по квартирах, оскільки свого житла в неї не було. З її слів, й грошей в неї також не було. [PERSON] розійшлась з [PERSON], не знає. На той час вони вже не спілкувались. В спірний будинок вперше потрапив восени, бо вони міняли там опалення, це було ще до опалювального сезону. Відповідно до ст.234 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", для визнання правочину фіктивним, необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Однак, в судовому засіданні було встановлено, що між сторонами був укладений саме договір купівлі-продажу. Продавець [PERSON] дійсно продав житловий будинок з надвірними будівлями відповідачам по справі [PERSON] та [PERSON] А відповідачі [PERSON] та [PERSON] дійсно купили спірний будинок з надвірними будівлями. Судом не встановлено, що всі сторони правочину мали умисел на фіктивність правочину. В судовому засіданні був також оглянутий договір про надання поворотної фінансової допомоги № 1/11-ФП від 15.11.2012 року, згідно якого ТОВ „Домус-Проект" в особі директора і громадянин України [PERSON] уклали договір про надання [PERSON] поворотної фінансової допомоги в розмірі 100 000, 00 грн. на безоплатній основі терміном на 3 роки (а.с.21-24). В пункті 2.4 даного договору зазначено, що передача грошових коштів здійснюється позикодавцем позичальнику із каси підприємства (а.с.21). В пункті 2.5 вищевказаного договору зазначено, що поворотна фінансова допомога використовується для потреб позичальника - для придбання житла у місті Нікополь Дніпропетровської області (а.с.21). Однак, жодного доказу того факту, що дана сума в 100 000, 00 грн. була видана для придбання саме спірного будинку по [ADDRESS] в м.Нікополі, а також прямих доказів того факту, що вищевказана сума поворотної фінансової допомоги була витрачена на придбання спірного будинку суду позивачем надано не було. Однак, враховуючи визнання позову відповідачкою [PERSON], суд вважає за можливе задовольнити позов в частині, яка стосується саме відповідачки [PERSON] Оцінивши в сукупності докази, надані суду сторонами та досліджені в судових засіданнях, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial