Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

Орган опіки та піклування Видиборської сільської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обгрунтування позову позивач зазначив, що відповідач являється матір`ю малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] залишила дитину відразу після її народження, яка була передана до комунального закладу "Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишилися без піклування батьків" Житомирської обласної ради. Згідно свідоцтва про народження дитини, відомості про батька внесені відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері). Відповідач жодного разу не відвідала свою дитину, не поцікавилася її життям та здоров"ям. За місцем свого проживання, що в с.Коростелівка, Черняхівського району Житомирської області, відповідач [PERSON] характеризується, як особа, яка зловживає спиртними напоями, ніде не працює, веде бродячий спосіб життя. На підставі викладеного, позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] та вирішити питання про стягнення аліментів на її утримання. Представники позивача в судове засідання не з"явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав та просив його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилась, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи (а.с.23), причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності не подавала. Представник третьої особи: Служби у справах дітей Черняхівської районної державної адміністрації Стеценко К.В. в судовому засіданні позов підтримала та просила його задоволити, позбавивши відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON] . Враховуючи викладене, суд ухвалив провести розгляд справи у відсутності представника позивача та відповідачки, належним чином повідомлених про день та час розгляду справи у відповідності до вимог ч.1 ст. 223 ЦПК України, вирішивши її на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Дитина залишена матір"ю відразу після її народження та з 20.06.2018 року дитина перебуває на повному державному утриманні та вихованні в комунальному закладі "Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишилися без піклування батьків" Житомирської обласної ради (а.с. 26). Згідно характеристики наданої Видиборською сільською радою Черняхівського району Житомирської області [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , не працює, живе за рахунок випадкових заробітків, умов для проживання дитини [PERSON] не створено, схильна до зловживання спиртними напоями (а.с.7). Згідно висновку наданого органом опіки та піклування виконавчого комітету Видиборської сільської ради (а.с.6), [PERSON] протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В будинку , де проживає [PERSON] порушені санітарно-гігієнічні норми проживання, відсутній запас продуктів харчування. Нормами частин 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За нормами ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а також протягом шести місяців не виявили відносно дитини батьківської опіки. Відповідно до ч. 3 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у п.6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Судом встановлено та ні ким не спростовано, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо своєї малолітньої дитини [PERSON] . Орган опіки та піклування Видиборської сільської ради вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] . На підставі викладеного, суд, вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить з наступного. За змістом частин 2, 3 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі та за правилами ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України, встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, частиною 1 ст.191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні розміру аліментів, суд враховує положення ч.2 ст.182, ч.2 ст.183 Сімейного кодексу України, приймає до уваги майновий стан відповідача, яка є працездатного віку, не має жодних перешкод для працевлаштування та отримання грошових коштів для утримання своєї дитини, суд приходить до висновку про можливість стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає необхідним роз`яснити [PERSON] , що у відповідності до ч.1 ст.169 Сімейного кодексу України, вона має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1681,60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved