Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала у шлюбних відносинах з 28.07.2000 року по 22.12.2013 року. Шлюб між ними розірвано рішенням суду в 2013 . Від даного шлюбу у них [INFO] народилася донька, [PERSON]. На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатись у Вінницькому торговельно-економічному інституті КНТЕУ на денній формі навчання та не має змоги влаштуватися на роботу. Крім того вона щороку сплачує за навчання 9900 грн. згідно договору про навчання освітніх послуг. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає. Матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, так як отримує пенсію, має присадибне господарство, город, сад. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання , в розмірі ? частини з усіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму до досягнення дитиною відповідного віку. Відповідач відзив до суду не надіслав. Відповідно до п. 3 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VІІІ " Про судоустрій і статус суддів", районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з"явилась. Про дату, час та місце підготовчого розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити. В підготовче судове засідання відповідач [PERSON] не з"явився. Про дату, час та місце підготовчого розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. На адресу суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Заявлені позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти стягнення із нього аліментів на утримання повнолітньої дитини [PERSON], яка продовжує навчання. Наслідки визнання позову зрозумілі. Враховуючи, що підготовчий розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши викладені у заяві по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявних для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, що підтверджується рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 12.12.2013 про розірвання шлюбу. (а.с. 6). Судом встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін є повнолітня донька- [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 12.10.2000 року, актовий запис № 99, [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Монастирищенського районного управління юстиції у Черкаській області (а.с.4) [PERSON], навчається у Вінницькому торгівельно-економічному інституті КНТЕУ на 2 курсі денної форми навчання за умовами договору про навчання. Закінчення навчання у червні 2021. Стипендію не отримує, що підтверджується довідкою № 478 від 11.09.2018 (а.с.7). Відповідно до довідки № 4552 від 01.10.2018, виданої виконкомом Монастирищенської міської ради [PERSON] склад її сім»ї становить: дочка [PERSON], 2000 року народження, дочка: [PERSON], 2006 року народження (а.с.8) . Відповідно до вимог ст. ст. 199 ч.1, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов"язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частина 1 ст. 199 СК України, зобов»язує батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, надавати їм матеріальну допомогу, але лише за умови, що батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Згідно ч. 3 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вимоги закону та визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх повнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення дочкою 23 років, оскільки аліменти в мінімальному їх розмірі, а саме не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначено для неповнолітніх, тобто осіб до 18 років. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір, від сплати якого звільнено позивача, оскільки пенсійне посвідчення відповідача як інваліда 2 групи ( [NUMBER]) дійсне до 31.08.2018 року. Інших доказів на підтвердження факту звільнення відповідача від сплати судового збору суду не надано. Суд вважає за необхідне на підставі ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved