Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

у жовтні 2015 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 09.03.2006 року між ним та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 4 700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на те, що [PERSON] не виконує зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого у нього виникла заборгованість на загальну суму 34 507,41 грн., просив задовольнити його вимоги. В судове засідання позивач не забезпечив явку свого представника, в позовній заяві просить розглянути справу без участі позивача. Представник відповідача в судовому засіданні не визнала позовні вимоги та заперечувала проти їх задоволення, подала заяву про застосування строку пзовної давності, зазначивши, що строки виконання зобов"язань зі щомісячним погашенням платежів, останній з яких у визначеній сумі підлягав виконанню у строк до 27 грудня 2010 року. Вислухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхудно відмовити з наступних пдстав. Судом встановлено, що 09 березня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 4 700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" є правонаступником прав та обов"язків Закритого акціонерного товариства комерціний банк "Приватбанк", у зв"язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства комерціний банк "Приватбанк" на Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", про що зазначено у п. 1.1 Статуту ПАТ КБ "Приватбанк". 17 липня 2009 року проведено державну реєстрацію вазаних змін. Кредитний договір складається із Заяви позичальника, Пам'ятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг та ТарифівБанку. Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Своїм підписом [PERSON] підтвердив, що заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифи складають укладений між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що свідчить про досягнення сторонами згоди щодо істотних умов договору. Відповідно до умов кредитного договору кредитний ліміт у розмірі 4 700,00 грн. було установлено на кредитну карту. Карту та ПІН-конверт відповідач отримав. Листом Міністерства фінансів України від 09.12.2003 р. № 31-04200-30-5/7021 затверджено схему відображення кредиту «овердрафт», відповідно до якої кредитове сальдо поточного рахунку, що утворюється за позикою «овердрафт» відображається на підставі виписки банку за кредитом рахунку 31 «Рахунки банку», і відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №2 «Баланс» - у статті «Короткострокові кредити банків» розділу IV пасиву Балансу (форма№1), і відповідно до п.2.2 постанови Правління НБУ від 27.12.2007 р. №481 Банк відображає в бухгалтерському обліку суму наданих кредитів овердрафт за дебетом рахунків клієнтів у результаті чого виникає дебетовий залишок на цих рахунках. Листом від 06.09.2011 р. за № 11-219/3984-10558 Національний банк України роз'яснив, що чинним законодавством України не передбачено обов'язок клієнта банку при укладенні ним кредитного договору укладати договір про відкриття поточного рахунку. Таким чином, доказом надання ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитних коштів відповідачеві та заборгованості щодо їх повернення, є банківська виписка по рахунку, з якої убачається, що Банк надав грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник порушив грошові зобов'язання внаслідок чого у нього виникла заборгованість по кредиту. Проте, згідно п. 3.1 Умов та правил надання банківських послуг, Банк відкриває клієнту картрахунки, видає клієнту карти, їх вид та строк дії визначений в заяві та пам'ятці клієнта, підписанням якого клієнт та банк укладають договір про надання банківських послуг. Відповідно до умов кредитного договору строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії карти. В судовому засіданні встановлено, що строк дії карти до останнього алендарного дня визначеного мсяця, тобто до 09 березня 2009 року. За змістом ст.257 ЦК України загальна позовна давність становить три роки. За загальним правилом, визначеним ч.1 ст.261 цього Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 19.03.2014 р. у справі № 6-14цс14, відповідно до Правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливу останнього дня місяця дії картки, а не закінченням строку дії договору. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у жовтні 2015 року, тобто після закінчення встановленого законом трирічного строку для звернення до суду за захистом порушеного права, початок якого слід рахувати зі спливом останнього дня місяця дії виданої банком картки. У заяві представник відповідача [PERSON] наполягала на застосуванні строку позовної давності. Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України). З урахуванням наведеного позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволенню не підлягають у зв'язку з пропуску ним строку позовної давності.

Outcome: dismissed