Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивач 19.07.2016 р. звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог просив стягнути з відповідача ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 49000,00 грн.; стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 15494,29 грн.; стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача суму франшизи в розмірі 1000,00 грн.; стягнути з відповідача ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь позивача моральну шкоду в розмірі 30000,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 03 вересня 2014 року, близько 14 год. 30 хв. на вул. Північній в м. Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Рено Трафік» д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON] та автомобіля марки «Хонда Аккорд» д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON] та який належить [PERSON] Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року, відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні вищевказаної ДТП. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12 грудня 2014 року постанову Оболонського районного суду м. Києва від 16.10.2014 р. залишено без змін. Відповідно до звіту №10 «Про оцінку транспортного засобу» від 23.09.2014 p., вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу складає 65917,57 грн. 15 січня 2015 р. позивачем було оплачено вартість ремонту належного йому автомобіля Honda Accord, д.н.з. [NUMBER] на суму 64494,29 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №1136 від 15 січня 2015 р. На час ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія», відповідно до полісу АІ/0029775. Відповідно до наявної у позивача інформації, ліміт страхового відшкодування за даним полісом становить суму в розмірі 50000,00 грн., а франшиза становить суму в розмірі 1000,00 грн. Згідно повідомлення про прийняте рішення по події, яка мала місце 03.09.2014 року, вих. № 65/15 від 16.09.15 p., ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» було прийнято рішення щодо виплати позивачу страхового відшкодування в розмірі 21691 грн. 58 коп. Незважаючи на те, що позивач надав страховій компанії всі необхідні для здійснення страхового відшкодування документи, з невідомих причин, ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» не виплатило позивачу страхового відшкодування. Таким чином, ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» було порушено норми ст. 22 та ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідач ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» повинна відшкодувати страхове відшкодування в межах страхової суми зазначеної в полісі. Відповідач [PERSON] повинен сплатити різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою, що становить 15494,29 грн. (64494,29-49000), а також суму франшизи 1000 грн. Також позивач з врахуванням страждань, які довелось перенести позивачу, зокрема: порушення звичайного укладу життя, негативного впливу на стан здоров'я, а також моральних страждань, пов'язаних з дорожньо-транспортною пригодою, вважає за доцільне оцінити розмір заподіяної моральної шкоди в сумі 30000.00 грн., яку просить стягнути з відповідача ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія». Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити з підстав наведених в позовній заяві. Представник відповідача ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» подав письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що страховою компанією проведено розрахунок страхового відшкодування за страховим випадком за полісом обов"язкового страхуванняі цивільно-правової відповідальності № АІ№ 0029775 та визначено суму для виплати 21691,58 грн. Згідно ст.29 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв"язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов"язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку встановленому законодавством. Вартість матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту зносу складає 26205,39 грн., франшиза складає 1000 грн. Згідно п.36.2 Закону оцінена шкода зменшується на суму визначеного податку на додану вартість. Щодо відшкодування моральної шкоди, то відповідно до ст.26-1 Закону моральна шкода відшкодовується потерпілому-фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров"я, в розмірі 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров"ю. Оскільки шкоди здоров'ю не було завдано, отже вимога позивача щодо відшкодування моральної шкоди є безпідставною та незаконною. Представник відповідача ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення суми страхового відшкодування, згідно висновку експерта №288/17 в розмірі 38319,87 грн., щодо відшкодування моральної шкоди, то представник відповідача зазначив, що шкоди здоров'ю не було завдано, отже вимога позивача щодо відшкодування моральної шкоди є безпідставною та незаконною. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] не заперечувала проти задоволення позову в частині стягнення з відповідача [PERSON] різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою, що становить 15494,29 грн., а також суми франшизи 1000 грн. Заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи‚ суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Судом встановлено, що 03 вересня 2014 року, близько 14 год. 30 хв. на вул. Північній, 7 в м. Києві, [PERSON], керуючи автомобілем марки «Рено Трафік» д.н.з. [NUMBER], перед зміною напрямку руху, поворотом лівору не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, в результаті здійснив зіткнення з автомобілем марки «Хонда Аккорд» д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року, відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Власником автомобіля «Хонда Аккорд» д.н.з. [NUMBER], є позивач [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/0029775 від 27.03.2014 року цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» з лімітом за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 50000,00 грн. з франшизою в розмірі 1000,00 грн. Відповідно до звіту №10 від 23.09.2014 року «Про оцінку транспортного засобу» вартість відновлювального ремонту автомобіля «Honda Accord», державний номерний знак [NUMBER], складає 65917,57 грн., вартість матеріального збитку - 39164,33 грн. Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 288/17 від 21.06.2017 року вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Honda Accord», державний номерний знак [NUMBER], внаслідок його пошкодження в ДТП, що сталася 03.09.2014 року станом на момент ДТП становить 38319,87 грн. Вартість матеріального збитку визначена як сума вартості відновлювального ремонту досліджуваного КТЗ з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та величини втрати товарної вартості. Позивачем відремонтовано автомобіль «Honda Accord», державний номерний знак [NUMBER] та було оплачено вартість ремонту належного йому автомобіля Honda Accord, д.н.з. [NUMBER] на суму 64494,29 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №1136 від 15 січня 2015 р. За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Разом з тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов'язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають з обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов'язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV. Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5). Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. За змістом статей 9, 22-28, 35 Закону № 1961-IV настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. При цьому в Законі № 1961-IV визначено порядок розрахунку шкоди, пов'язаної з пошкодженням транспортного засобу. Так, відповідно до статті 29 цього Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика). Відповідно до пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості. Тому вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку - це та сума, яку за Законом № 1961-IV має сплатити страховик як страхове відшкодування. З огляду на зазначене сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов'язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов'язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування шкоди, пов'язаної з пошкодженням транспортного засобу, - це виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми, з урахуванням зносу транспортного засобу та в разі якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок. Також згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто з метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника (зокрема, винуватця ДТП) покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність. Отже, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування завданої потерпілому шкоди, то потерпілий на підставі статті 1194 ЦК України має право звернутися безпосередньо до страхувальника з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтею 22.1. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. 17.08.2015 року [PERSON] подав до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» заяву про виплату страхового відшкодування, в якій просив суму страхового відшкодування перерахувати на картковий рахунок Банку Філія «Центральне РУ АТ Банк «Фінанси та кредит». У п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Відповідно до ст.12.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Відповідно до пункту 36.6 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Таким чином, з відповідача ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі матеріального збитку відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 288/17 від 21.06.2017 року в сумі 38319,87 грн., який визначено як сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та величини втрати товарної вартості. З відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди та суми відшкодування страховика (64494,29 - 38319,87 ) = 26174,42 грн. Відповідно до ч.2 ст.264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода в межах позовних вимог - 15494,29 грн. та франшиза в сумі 1000,00 грн. Згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності, інших цивільних прав, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ст.26-1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. Позивачем не надано належних та допустимих доказів заподіяння йому ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, а тому в ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 164,94 грн. та відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська охоронна-страхова компанія» підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 383,20 грн.

Outcome: partial