Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. На підставу своїх вимог спирається на те, що між публічним акціонерним товариством „Державний Ощадний банк України" в особі філії Житомирське обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] відповідно до письмовою договору №651337 від 23 жовтня 2014 року про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки відповідачу банком був відкритий поточний рахунок №26251500862424 (п. 1.1.1) в гривнях України на умовах тарифного пакету «Зарплатний» та для його користування оформив та видав клієнту банківську платіжну картку (БПК) типу Маstercard Debit Standard (п. 1.1.2). В подальшому здійснював обслуговування платіжної картки відповідно до встановлених тарифів на загальних умовах. 26 лютого 2015 року, відповідно до заяви про встановлення кредиту по рахунку фізичної особи від 26.02.2015 року, між позивачем та відповідачем укладений додатковий договір №1 до Договору №651337 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. На підставі додаткового договору та домовленості між сторонами до попереднього договору були внесені наступні зміни в тому числі відповідно до п. 1.1.4 Банк встановив клієнту кредит у сумі 9900,00 грн., під 28,00 процентів річних за користування кредитними коштами. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки, в тому числі при випуску БПК на новий строк. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків відповідача та позивача є укладений Договір №651337 від 26 лютого 2014 року та додатковий договір від 26 лютого 2015 року про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки між [PERSON] і АТ „Ощадбанк", а також діючі нормативно-правові акти Національного банку України, правління АТ „Ощадбанк". Так, відповідно до вищевказаних договорів позивачем виконанні всі зобов'язання належним чином, своєчасно та сумлінно. Банк відкрив клієнту рахунок №26251500862424 в гривнях для обліку по ньому грошових коштів до запитання і операцій за платіжною карткою на умовах договору відповідно до нормативно-правових актів НБУ, правил МПС та тарифів за послуги банку, а також відкрив кредитну лінію на погоджувальних умовах. Для користування рахунком банк оформив та видав клієнту платіжну картку. В свою чергу відповідач зобов'язувався неухильно дотримуватись умов цього договору та правил користування БПК, здійснювати оплату послуг банку за проведення операцій за рахунком у розмірі встановленими тарифами. Починаючи з жовтня місяця 2015 року по картковому рахунку відповідача відсутні належні суми зарахування грошових коштів, що призвело до виникнення заборгованості, яка відповідно до зобов'язання в добровільному порядку відповідачем не погашається. Відповідно до умов договору позичальник повинен самостійно регулювати ліміт витрат по рахунку, поповнювати його готівкою та безготівковим платежем, не допускати перевищення витратного ліміту (овердрафт), а в разі його допущення сплачувати банку відповідні проценти за перевищення витратного ліміту в розмірах, передбачених діючими тарифами, та зобов'язується погасити заборгованість по овердрафту. У відповідності до договору клієнт зобов'язаний протягом місяця до закінчення строку дії основної та додаткових БПК подати заяву про випуск БПК на нові терміни або закрити рахунок. Якщо клієнт не звернувся до банку після закінчення строку дії картки із заявою про її поновлення або про закриття рахунку, рахунок не закривається до звернення клієнта в банк. Будь-яких звернень від відповідача до банку до теперішнього часу не постало. У разі допущення прострочки заборгованості за рахунком та кредитом, її непогашення у строки визначені правилами, позичальник згідно договору відповідає всім належним клієнту майном за заподіяні банку збитки в повному обсязі у разі невиконання чи неналежного виконання зобов'язань по даному договору як особисто клієнтом, так і держателем БПК, а також відшкодовувати витрати, пов'язані з судовим розглядом спорів з цих підстав та розшуком винної особи. Відповідно до договору позивач має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати всіх платежів, вимагати від відповідача відшкодування всіх витрат, в тому числі процентів, штрафів, пені та сплати заборгованості відповідно до умов договору. Між сторонами погоджено п.4.1. що договір набуває чинності з дати підписання його сторонами та діє до моменту повного виконання сторонами своїх обов'язків, встановлених договором, правилами, тарифами та закриття рахунку. Зі сторони позивача відповідач належним чином був повідомлений та ознайомлений з усіма наявними в установі АТ «Ощадбанк» умовами кредитування, з коротким описом відмінностей між ними, вартістю супутних витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, отримав всі необхідні роз'яснення. Підписанням цього договору клієнт засвідчує, що він ознайомлений з інформацією, надання якої вимагається відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», а також з правилами та тарифами, погоджується вважати положення вказаних правил та тарифів обов'язковими для застосування до відносин, які виникли на підставі цього договору ( п.п. 4,3). В порушення взятих на себе зобов'язань відповідач систематично не виконує умови договору, в результаті чого станом на 09.11.2017 року заборгував банку 16287,79 грн., та спричинив збитки на вищевказану суму. Так, станом на 9 листопада 2017 року заборгованість по наданому кредиту становить 16287,79 грн. (шістнадцять тисяч двісті вісімдесят сім гривень 79 копійок) і складається із: - сума боргу - 9730,11 грн.; плата за кредит - 5657,88 грн.; комісійні доходи - 10,00 грн.; інфляційні втрати - 727,86 грн.; 3% річних від прострочених сум - 161,94 грн. Незважаючи на неодноразові письмові повідомлення боржника про необхідність своєчасно сплатити борг та попередження про застосування заходів примусового відшкодування у випадку несплати, відповідач до цього часу не погасив заборгованість, у зв'язку з чим представник позивача вимушений звертатись до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутності та підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач до суду не зявився. Відповідно до ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно довідки Маньківської селищної ради від 27.11.2017 року №5347 про реєстрацію місця проживання вбачається, що відповідач зареєстрований в [INFO]. Повістки суду направлені на дану адресу повернуті з відміткою "за закінченням терміну зберігання", а повістки суду на судові засідання на 15.01.2018 та 25.01.2018 згідно витягу про перевірку статусу відстеження не врученні в зв"язку з невдалою спробою вручення (не вручене під час доставки). Відповідно до ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Зазначене дає суду всі підстави вважати що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи і його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі зібраних доказів у його відсутності. Крім того від відповідача заяв про відкладення чи перенесення розгляду справи на адресу суду не надходило. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що між сторонами відповідно до письмового Договору №651337 від 23 жовтня 2014 року про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки відповідачу банком був відкритий поточний рахунок №26251500862424 (п.1.1.1) в гривнях України на умовах тарифного пакету «Зарплатний» та для його користування оформив та видав клієнту банківську платіжну картку типу Маstercard Debit Standard (п.1.1.2). В подальшому здійснювалося обслуговування платіжної картки відповідно до встановлених тарифів на загальних умовах. 26 лютого 2015 року, відповідно до заяви про встановлення кредиту по рахунку фізичної особи від 26.02.2015, між позивачем та відповідачем укладений додатковий договір №1 до Договору №651337 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. На підставі додаткового договору та домовленості між сторонами до попереднього договору були внесені наступні зміни в тому числі відповідно до п. 1.1.4 позивач встановив відповідачу кредит у сумі 9900,00 грн., під 28,00 процентів річних за користування кредитними коштами. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки, в тому числі при випуску картки на новий строк. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків відповідача та позивача є укладений договір №651337 від 26 лютого 2014 року та додатковий договір від 26 лютого 2015 року про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки між сторонами. Судом встановлено, що позивач відкрив відповідачу рахунок №26251500862424 в гривнях для обліку по ньому грошових коштів до запитання і операцій за платіжною карткою на умовах договору, а також відкрив кредитну лінію на погоджувальних умовах. В порушення взятих на себе зобов'язань відповідач не виконує умови договору, в результаті чого станом на 09.11.2017 року створив заборгованість в сумі 16287,79 грн., яка складається із: - сума боргу - 9730,11 грн.; плата за кредит - 5657,88 грн.; комісійні доходи - 10,00 грн.; інфляційні втрати - 727,86 грн.; 3% річних від прострочених сум - 161,94 грн. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. У відповідності зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Крім того, як передбачено ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.. Згідно ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. За ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, а також завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства ст. 14 ЦК України, а тому позов підлягає до повного задоволення. Судові витрати у відповідності до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved