Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про звернення стягнення заборгованості в розмірі 32 979,11 доларів США за договором про іпотечний кредит №489 від 13.08.2008 року на предмет іпотеки, а саме: квартиру [ADDRESS], мотивуючи тим, що 13.08.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит №489, згідно з яким банк зобов`язався надати відповідачу грошові кошти в сумі 40 000 дол. США під 16 % річних строком на 171 місяць з терміном остаточного погашення не пізніше 13.11.2022 року на придбання однокімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Банк, видавши кредит, повністю виконав зобов`язання згідно укладеного договору. [PERSON] згідно цього договору зобов`язався точно, в строки, обумовлені договором, повернути кредит та своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов`язань за договором на першу вимогу банку в порядку передбаченому цим договором достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів, нарахованих за фактичний залишок заборгованості по кредиту, а також сплатити штрафні санкції в порядку та на умовах передбачених цим договором. Однак, позивач систематично порушував умови, передбачені договором про іпотечний кредит щодо своєчасності та повноти внесення коштів за користування кредитом, внаслідок чого за [PERSON] наявна заборгованість. На забезпечення виконання договору про іпотечний кредит №489 від 13.08.2008 року між сторонами було укладено іпотечний договір, відповідно до якого предметом іпотеки є квартира [ADDRESS]. А тому, позивач просить в рахунок погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит №489 від 13.08.2008 року в розмірі 32 979,11 дол. США звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, а саме: квартиру [ADDRESS], шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої ЗУ "Про виконавче провадження", встановивши початкову ціну для реалізації предмета іпотеки 473 403,00 грн., стягнути з відповідача судові витрати по справі. 26.05.2016 року представник позивача подав до суду заяву про зміну позовних вимог, відповідно до якої просив стянути із [PERSON] кредитну заборгованість в розмірі 32 797,11 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 703 017,83 грн. та 3 654,00 грн. витрат по оплаті судового збору (а.с. 113-117). Представник позивача в судове засідання не з"явився, попередньо подав до суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи проводити без його участі (а.с.112). Відповідач в судове засідання не з"явився, попередньо подав до суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с.118), а також клопотання, відповідно до якого не заперечив щодо погашення кредитної заборгованості, однак, враховуючи складне матеріальне становище та стан його здоров"я, що підтверджується довідкою лікувального закладу, просив максимально зменшити розмір нарахованої пені до 100-200 дол. США, що на сьогодні в гривневому еквіваленті становить 2 500-5000 грн., а також вирішити питання щодо не застосування до нього стягнення суми 3% річних - 194,41 дол. США, які не повинні нараховуватись за валютними кредитами (а.с.119). Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов договору про іпотечний кредит, забезпеченого іпотекою внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за вказаним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 13.08.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», в подальшому назву якого змінено на ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит № 489, за яким банк надав, а позичальник (відповідач) отримав кредитні ресурси в розмірі 40 000 дол. США строком на 171 місяць з терміном остаточного погашення не пізніше 13.11.2022 року. Пунктом 1.1. договору про іпотечний кредит встановлено розмір процентів за користування кредитними коштами, який становить 16 % річних. Умови нарахування та сплати процентів за користування кредитними коштами визначені п. п. 1.5.-1.7. В п. 1.12. сторони погодили щодо розміру та умов сплати комісійної винагороди (а.с.10-13). В забезпечення належного виконання зобов'язання по договору про іпотечний кредит № 489 від 13.08.2008 року, між банком та відповідачем [PERSON], 21.08.2008 року було укладено іпотечний договір, відповідно до якого іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов"язання, що випливає з кредитного договору (договору про іпотечний кредит), передає в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених у цьому договорі, предмет іпотеки, який належить іпотекодавцю на праві власності, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченим 21.08.2008 року Сопків З.І., приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу за реєстровим №4910. зареєстрованим в Державному реєстрі правочинів 21.08.2008 року, номер правочину 3093003, та зареєстрованим в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 21.08.2008 року, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №19971307, реєстраційний номер 17447011, виданого 21.08.2008 року обласним комунальним підприємством "Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентеризації", номер запису: 6097 в книзі 134. Предметом іпотеки за цим договором є нерухоме майно, а саме: квартира [ADDRESS] (а.с.14, 15). 25.03.2009 року між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до договору про іпотечний кредит №489 від 13.08.2008 року, відповідно до якої внесено зміни у п.1.1. Договору про іпотечний кредит, зокрема встановлено розрім відсотків - 13% річних (а.с.16). За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Не зважаючи на взяті на себе за договором про іпотечний кредит зобов'язання, відповідач систематично порушував умови, передбачені цим договором щодо своєчасності та повноти внесення коштів за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором про іпотечний кредит № 489 від 13.08.2008 року (а.с. 23-25). Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Згідно п. 5.2 договору про іпотечний кредит за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. У відповідності до п. 4.2.2. договору про іпотечний кредит при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами більше ніж на 2 місяці, а також в інших випадках, передбачених цим договором, банк вправі вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим договором, та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку, в тому числі, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором. Позивачем станом на 28.08.2015 року проведено розрахунок заборгованості за договором про іпотечний кредит № 489 від 13.08.2008 року, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача за кредитними зобов'язаннями в розмірі 32 979,11 дол. США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 28.08.2015 року становить 703 017,83 грн., в тому числі: 24 789,33 дол. США - заборгованість за кредитом, 3 676,10 дол. США - заборгованість за відсотками, 4 319,27 дол. США - пеня, 194,41 дол. США - 3% річних. Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру неустойки до 100-200 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 2 500-5 000 грн., то суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно роз'яснень викладених в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Відповідач в своїх поясненнях посилався на важкий матеріальний стан та стан його здоров"я, суд вважає такі обставини істотними. З урахуванням викладеного, виходячи з умов справедливості та розумності, суд вважав за можливе зменшити розмір пені з 4 319,27 дол. США до 550 дол.США, що по курсу НБУ 21,317065 станом на 28.08.2015 року становить 11 724,39 грн. Щодо стягнення 3% річних, що становить 194,41 дол. США, то відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Укладеним між сторонами договором про іпотечний кредит №489 від 13.08.2008 року передбачено сплату процентів за користування кредитом в розмірі 16 % річних, а отже, позовна вимога про стягнення з відповідача додатково 3% річних, окрім передбачених договором процентів, є необгрунтованою, та такою, що до задоволення не підлягає. Згідно положень ст. ст. 16, 20 ЦК України передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. В даному випадку позивач просить про захист порушеного права шляхом стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за договором про іпотечний кредит підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 16, 20, 526, 527, 548, 610, 611, 612, 1054, 1050 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 197 ЦПК України,

Outcome: approved