Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

07.02.2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Посилаючись на те, що відповідачка є матір"ю [PERSON], [INFO]. Відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. За вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 04.12.2015 року [PERSON] засуджена до 1 року позбавлення волі за ст. 15, 185 ч.2 КК України. 15.03.2017 року затримана для відбування покарання, малолітній [PERSON] влаштований під опіку [PERSON], де і проживає до теперішнього часу. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 23.11.2017 року з відповідачки стягнуті аліменти на утримання дитини. 04.10.2017 року [PERSON] звільнена з місця позбавленя волі. 07.12.2017 року відповідачка звернулась до служби у справах дітей Маріупольської міської ради із заявою про встановлення порядку спілкування з її малолітнім сином. У зв"язку зі складними життєвими обставинами, пов"язаними з поверненням відповідачки з місць позбавлення волі та з метою соціалізації і надання їй допомоги в повернення дитини в родину, відповідачка 11.12.2017 року взята під соціальний супровід Приморським районним центром соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді міської ради, однак жодного разу не відвідала спеціалістів Центру та не виявила зацікавленості вирішенні власних проблем. Не з"явилася відповідачка і на засідання комісії з питань захисту прав дитини яка вібулася 19.12.2017, і де мали розглядати питання повернення до її родини дитини та встановлення порядку спілкування з сином до моменту повернення. 10.01.2018 року відповідачка прийшла до служби у справах дітей ММР по Приморському району з ознаками вживання алкогольних напоїв. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 16.01.2018 року відповідачці було надане право бачитися з дитиною, однак не зважаючи на те, що відповідачка жодним чином не була позбавлена можливості бачитися з дитиною, вона з невідомих причин на зустрічі з дитною не з"являлася, що свідчить про небажання відповідачки виконувати відносно дитини батьківські обов"язки, покладені на неї законом. За час перебування на обліку відповідачка тричі була притягнута до адміністративної відповідальності за ухиляння від виконання батьківських обов"язків за ч.ч. 1, 2 ст.184 КПАП. [PERSON] проживає разом зі співмешканцем [PERSON] та його батьками. Крім сина [PERSON] відповідачка має ще 4 дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. [PERSON], [INFO], від виховання яких вона самоусунулась і які разом з нею не проживають. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини від 16.01.2018 року вібувся розгляд зібраних матеріалів стосовно можливості передачі малолітнього [PERSON] на виховання відповідачці. Встановлено, що відповідачка після звільнення з місця позбавлення волі рекомендації спеціалістів щодо працевлаштування не виконала, долею дитини та її станом здоров"я не цікавиться, участі у її вихованні не приймає, не має постійного доходу. Члени родини [PERSON] з якими вона проживає також не працюють, постійного доходу не мають,. З моменту звільнення матері син [PERSON] набув правана виховання в рідній сім"ї, втрату статусу дитини, позбавленої батьківського піклування та припинення опіки з боку [PERSON]. Відсутність доходу у матері не дозволяє забезпечити дитині належні матеріальні умови утримання для повноцінного розвитку та виховання, її пасивне відношення до подалання складних життєвих обставин порушує права дитини на виховання в рідній сім"ї. Розуміючи винність своєї поведінки відповідачка свідомо нехтує своїми батьківськими обов"язками по відношенню до дитини, не виконує обов"язки по вихованню та утриманню дитини, не піклується про її здоров"я, моральний і духовний розвиток, матеріально дитину не утримує, тому позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина.. Представник позивача надала заяву про розгляд справи без представника органа опіки та піклування Маріупольської міської ради, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка, в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, про що мається повідомлення про вручення судової повістки, причини неявки суду не повідомила, відзиву щодо заявлених позовних вимог позивача від неї не надійшло, тому суд, відповідно до вимог ст.280 ЦПК України, розглядає справу в порядку заочного провадження, зі згоди позивача, на підставі наявних у справі доказів. Суд перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 151 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст.ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст. 164 ч.1 п.2 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідачка доводиться матір"ю дитини [PERSON], [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] виданого 25.03.2017 року Центральним районним у м. Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області (а.с.5). Згідно рішення Маріупольської міської ради Приморської районної адміністрації № 56 від 26.04.2017 року малолітньому [PERSON], 03.04.2016 року надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.(а.с.7). Згідно рішення Маріупольської міської ради Лівобережної районної адміністрації № 152 від 26.07.2017 року [PERSON] призначено опікуном над [PERSON] (.а.с.8). Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 23.11.2017 року з [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки від всіх доходів щомісячно, на утримання [PERSON], [INFO], але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь [PERSON].(а.с.9). Згідно листа ЦПМСД № 5 м. Маріуполя від 23.01.2018 року № 93 дитина після вилучення з родини матері мала вагу, що не відповідає віку, ознаки рахіту, дисбактеріоз, сколіотичну осанку, затримку психомовного розвитку, перебував на диспансерному нагляді у зв"язку з гіпотрофією 1 стадії через неналежне харчування та догляд за дитною (а.с.13). З акту обстеження умов проживання від 17.04.2018 року складенному зав. сектором ССД Радівіловой О.О., головним спеціалістом ССД Савченко Т.Г. вбачається, що при обстеженні умов посліднього відомого місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] встановлено, що житло потребує ремонту, в коридорі зняті шпалери, санітарно-гігієнічний стан незадовільнений, всі члени родини [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] знаходилися в стані алкогольного сп"яніння, [PERSON] вів себе дуже агресивно, зі слів [PERSON], [PERSON] за даною адресою не проживає близько місяця, дитячі речі з собою не забрала.( а.с.26). Згідно висновку органу опіки та піклування Маріупольської міської ради малолітнього [PERSON] не можливо передати на виховання його матері [PERSON].(а.с.10). Згідно витягу з протоколу № 1 від 16.01.2018 року Приморська районна в м. Маріуполі комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. (а.с.26-27). Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, однією із цих підстав є позбавлення батьків батьківських прав. З вище викладеного вбачається, що відповідачка впродовж тривалого часу життям та здоров'ям сина взагалі не цікавилася, участі у його вихованні та утриманні взагалі не приймала. Згідно п. 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини і тому її необхідно позбавити батьківських прав. Судові витрати відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України слід покласти на відповідку. На підставі ст.ст.164 ч.1 п.2, ст. 166 ч.2, 167 ч.4 СК України, п.п.15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 року,

Outcome: approved