Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивач звернулася до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області з позовом до територіальної громади в особі Поліської сільської ради про встановлення факту належності житлового будинку за спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина за заповітом на спадкове майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS], який належав спадкодавцю. Позивач стверджує, що вона є спадкоємцем за заповітом та фактично прийняла спадщину, так як звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини. Проте нотаріусом позивачу було роз»яснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на спадковий будинок. За таких обставин просила встановити факт належності на праві приватної власності спадкодавцю спадкового будинку та визнати за нею право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. До суду сторони не з"явилися, були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. Від представника відповідача - Поліської сільської ради надійшла до суду заява про визнання позовних вимог, та про розгляд справи за відсутності представника установи. За таких обставин, на підставі ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. [INFO] помер батько позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с.7). Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS], який належав спадкодавцю згідно запису в погосподарській книзі № 4 виконкому Поліської сільської ради, про що вказано в довідці №395 від 03.07.2014 року (а.с.13). Спадкодавець [PERSON] за життя зробив заповітне розпорядження, відповідно до якого заповів все своє майно дочці [PERSON] (а.с.11,12). Позивач [PERSON] фактично вступила в управління спадковим майном, оскільки в шестимісячний строк звернулася в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, проте через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.10) . Після смерті [PERSON] Коростенською районною державною нотаріальною конторою спадкова справа не заводилася . Судом визнано, що спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України (дата набрання чинності з 01 січня 2004 року). Постановою Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що при неможливості видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину, справа про спадкування розглядається судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, у разі коли це право оспорюється, не визнається, або у разі відсутності документів на майно. За правилами ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за заповітом відповідно до ст.1217 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з частиною 1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину ( ст.1296 ЦК України). Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, повно та всебічно з"ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволеню. Суд визнає, що мало місце спадкування за заповітом, а отже і перехід права власності на спірний будинок від спадкодавця до його спадкоємця (позивача). Суд вважає, що позивач [PERSON] правомірно набула право власності на житловий будинок [ADDRESS], і тому за нею слід визнати право власності на дане майно в порядку спадкування. Здатність мати цивільні права та обов"язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті (ст.25 ЦК України). Суд позбавлений можливості вирішувати спір щодо прав та обов"язків [PERSON], який помер [INFO], а тому, позовна вимога щодо встановлення факту належності на праві приватної власності житлового будинку за спадкодавцем задоволенню не підлягає. Виходячи з викладеного,

Outcome: partial