Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої злочином. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вироком Жовківського районного суду від 26.12.2014 року [PERSON] засуджений за ст. 128 КК України за те, що 26.07.2014 року біля 21 год. він знаходячись біля приміщення кафе-бару ФОП "[PERSON]", що по [ADDRESS], на грунті неприязних відносин, під час сварки наніс позивачу рукою удар в голову від чого він впав і отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді перелому руки, що стверджено актом судово- медичної експертизи від 28.07.2014 року. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень позивач знаходився на амбулаторному лікуванні з 28.07.2014 року до 17.08.2014 року, а з 27.08.2014 року до 15.09 2014 року на стаціонарному лікуванні в Львівській лікарні швидкої допомоги, що стверджено листками непрацездатності серії АГЛ № 461817, АГЛ № 385188. Оскільки він фактично вважається працівником ПП "[PERSON]", однак виплату суми по листку непрацездатності йому не проведено так як ушкодження ним отримано внаслідок злочину. Згідно довідки про середню заробітну плату, яка видається для нарахування та отримання допомоги по непрацездатності йому належиться до виплати 2964 грн. 78 коп. (1520,40 грн. за період з 28.07.2014 року по 17.08.2014 року та 1444 грн. 38 коп. з 27.08.2014 р. по 15.09.2014 року). На лікування [PERSON] вимушений був також придбати ліки за власні кошти. Сума витрат на придбання ліків становить 2902 грн. 20 коп. Отже, вважає, що відповідач повинен йому виплатити суму, яка позивачу належалася до виплати по листках непрацездатності, але не виплачена та суму затрачену на придбання ліків, що становить 5866 грн. 98 коп. Крім того, зазначає, що внаслідок злочину відповідачем заподіяно йому моральну шкоду, оскільки він отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому руки, терпів біль, страждання внаслідок перелому через протиправну поведінку відповідача. До отримання ушкодження позивач ще працював, однак на даний час йому важко працювати. На час отримання ушкодження і наданий час позивач є інвалідом 3-ї групи через травму ноги, під час події користувався і в даний час користується палкою і відповідач добре знаючи, що йому важко ходити, наніс удар в голову. Падаючи, від удару, позивач пошкодив собі хвору ногу, яка в даний час болить його все більше і тому погіршився його загальний стан. Моральну шкоду позивач оцінює в 50000 грн., виходячи з характеру скоєного злочину, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення реалізації його здібностей. На підставі вищенаведеного просить стягнути в його користь з [PERSON] 5866 грн. 98 коп. матеріальної шкоди та 50 000 грн. моральної шкоди, що разом становить 55866 грн. 98 коп. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги зазначені у позовній заяві підтримав повністю та додав, що на досудовому слідстві [PERSON] не визнавав своєї вини, а саме щодо того, що його побив. Однак, відповідачем під час розгляду кримінальної справи про його обвинувачення за ст. 128 КК України вину ним визнано в повному обсязі, а тому просить матеріальну та моральну шкоду стягнути в повному обсязі. Просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що вважає, що саме позивач завдав йому моральної шкоди. Так, позивач [PERSON] обговорював його між односельчанами, стверджуючи, що він викрадає в його ставку рибу. Через це між ними виник конфлікт під час якого він наніс позивачу один удар рукою в обличчя від якого він впав та зламав руку. Щодо матеріальної шкоди, то вважає, що другий лікарняний, який долучений позивачем до матеріалів справи, взагалі відношення до справи немає. Окрім цього, у позивача відсутні квитанції на підтвердження купівлі ним ліків для лікування, а лише представлені чеки на бензин, які також жодного відношення до даної справи не мають. Просить відмовити в позові, а також врахувати ту обставину, що він хоча і працює, однак потребує постійного лікування, 2 рази в рік, оскільки він на 15 % непрацездатний. Окрім цього зазначив, що має на утриманні двоє малолітніх дітей. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів. З вироку Жовківського районного суду Львівської області від 26.12.2014 року вбачається, що [PERSON] визнано винним за ст. 128 Кримінального кодексу України і засуджено на 240 годин громадських робіт. [PERSON] засуджено за те, що він 26.07.2014 року біля 21 год. знаходячись біля приміщення кафе-бару ФОП [PERSON], що по [ADDRESS], на грунті особистих неприязних відносин, під час сварки із гр.. [PERSON], шляхом нанесення удару рукою в голову, від якого потерпілий [PERSON] впав, вчинив необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження потерпілому [PERSON] Обвинувачений [PERSON] в судовому засіданні, після роз"яснення йому суті обвинувачення, підтвердив вищевказані обставини, у вчиненні злочину свою вину визнав повністю і пояснив, що він 26.07.2014 р. знаходився біля приміщення кафе-бару ФОП [PERSON], що по [ADDRESS]. Там він побачив [PERSON] в якого запитав навіщо він його обговорює, наче він у нього зі ставка викрадає рибу, після чого між ними виникла сварка під час якої він наніс [PERSON] один удар рукою в обличчя, від якого потерпілий впав та зламав руку. У вчиненому розкаявся, що вбачається з копії вироку долученого позивачем до матеріалів справи. Даний вирок не оскаржувався і вступив в законну силу. Відповідно до ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов"язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Позивач [PERSON] перебував на лікарняному з 28.07.2014 року по 17.08.2014 року та з 27.08.2014 року по 15.09.2014 року, що вбачається із листків непрацездатності серії АГЛ № 461817 від 28.07.2014 року та серії АГЛ № 385188 від 15.09.2014 року. Відповідно до вимог ч.2 ст. 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно висновку експерта № 123/14 від 28.07.2014 р. у гр.. [PERSON] виявлено закритий перелом лівої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням, який міг утворитися 26.07.2014 р. від дії та при контакті з тупим предметом, по механізму утворення більш характерний для утворення при падінні і відноситься до ушкодження середньої важкості. Даний висновок оголошено в судовому засіданні під час слухання кримінального провадження № 1-кп/444/122/2014 про обвинувачення [PERSON] за ст. 128 КК України. Даний висновок експерта ніким не оспорювався. На придбання ліків та бензин позивачем було витрачено 2902,20 грн., що вбачається з копій фіскальних чеків долучених позивачем до матеріалів справи. Судом встановлено, що позивач працює на ПП "[PERSON]", однак виплати суми по листках непрацездатності йому не проведено, так як ушкодження ним отримано внаслідок злочину. Відповідно до ч. 1 ст. 1195 Цивільного кодексу України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я фізичній особі, зобов"язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду, тощо. Згідно довідки про середню заробітну плату, яка видається для нарахування та отримання допомоги по непрацездатності, позивачу належиться до виплати 2964 грн. 78 коп. (1520.40 грн. за період з 28.07.2014 року по 17.08.2014 року та 1444 грн. 38 коп. з 27.08.2014 року по 15.09.2014 року). Таким чином, загальний розмір матеріальних збитків завданих позивачу становить 5866,98 грн. (2902,20 грн. + 2964,78 грн.), які необхідно стягнути в його користь з відповідача. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] в користь позивача моральної шкоди в розмірі 50000,00 грн., то така підлягає до часткового задоволення у зв"язку з наступним. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Так, у даній події, яка мала місце 26.07.2014 року, позивач отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому руки, тобто терпів біль та страждання внаслідок перелому через протиправну поведінку відповідача. До отримання даного ушкодження [PERSON] працював, а на даний час йому важко. На час отримання ушкодження і наданий час позивач є інвалідом 3-ї групи через травму ноги і падаючи від нанесеного відповідачем удару він пошкодив собі хвору ногу, яка в даний час його болить у зв"язку з чим погіршився позивача загальний стап. Виходячи з характеру скоєного злочину, глибини фізичних та душевних страждань позивача, погіршення реалізації його здібностей, суд вважає, що необхідно стягнути в користь позивача з відповідача моральної шкоди в розмірі 20000 грн. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (ч.2 ст. 1167 ЦКУ). Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31 березня 1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Однак, при винесенні даного рішення суд враховує вимоги ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України, де зазначено, що при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди враховуються вимоги розумності і справедливості, а також можливості винною особою відшкодувати шкоду. Суд враховує те, що відповідач [PERSON] хоча є особою працюючою, однак хворіє, потребує лікування 2 рази на рік, інших доходів окрім заробітної плати не отримує, має на утриманні двох малолітніх дітей. Тому виходячи з вимог розумності та справедливсті, враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] в користь позивача слід стягнути 20000,00 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв"язку з вищенаведеним, з відповідача підлягає до стягнення в користь Державного бюджету судовий збір в сумі 258,66 грн. пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: approved