Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом де вказує, що18 травня 2007 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №014/0070/74/87120, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 301485 доларів США зі сплатою відсотків у розмірі 12,85% та кінцевою датою повернення 18 травня 2027 року. В забезпечення виконання цього договору між ним та відповідачем були укладені договори іпотеки №014/0070/74/87120/1 та 014/0070/74/87120/2, за якими відповідач передав банку в іпотеку наступне майно: - житловий будинок літер А-2, цегловий, житловою площею 134,4 кв.м., загальною площею 306,1 кв.м. з надвірними спорудами та будівлями та земельною ділянкою площею 0,15 га, які знаходяться за адресою: Харківська область, Харківський район, смт.Безлюдівка, вул.Молодіжна, 53; - земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: Харківська область Харківський район, смт.Безлюдівка, вул.Молодіжна, 54. У зв"язку з тим, що відповідач не виконував свої зобов"язання за кредитним договором рішенням Харківського районного суду Харківської області від 26 травня 2011 року були задоволені позовні вимоги банку та звернено стягнення на предмет іпотеки шляхом надання банку права на продаж від свого імені іпотечного майна. 24.06.2015 року позивач повідомив письмово зацікавлених осіб про намір реалізувати іпотечне майно. 06.07.2015 року від відповідача [PERSON] на адресу банку надійшло повідомлення про те, що в будинку окрім нього зареєстровані також його малолітні діти - [PERSON] та [PERSON] Крім того, під час підготовки до реалізації заставного майна банком уло з"ясоване, що окрім зазначених осіб в будинку зареєстровані відповідачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Своїми діями відповідач [PERSON],А. порушив умови іпотечного договору №014/0070/74/87120/1 від 18.05.2007 року, а саме пункти 4.1.4, 4.1.5. Тому просив виселити відповідачів зі спірного домоволодіння та стягнути з них витрати по оплаті судового збору. Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав і просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав і просив відмовити у їх задоволенні. Також пояснив, що дійсно у 2007 році укладав з позивачем кредитний договір на придбання спірного домоволодіння. На теперішній час в будинку зареєстровані та мешкають - він, його дружина та їх малолітні діти. Відповідач [PERSON] разом з дітьми також зареєстровані в будинку, але мешкають в ньому періодично. Іншого житла в його родини немає. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні. Надала суду пояснення аналогічні поясненням відповідача [PERSON] Представник відповідачів у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вони не грунтуються на вимогах діючого законодавства. Окрім того, родина [PERSON] іншого житла не має. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з"явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомили. Тому суд вважає можливим розглядати справу у їх відсутність. Представник третьої особи у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував та пояснив суду, що відповідач [PERSON] була позбавлена батьківських прав у відношенні неповнолітніх дітей - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Діти тривалий час мешкають в інших родинах, за ними закріплена житлова площа за місцем попереднього проживання матері. Також не заперечував проти виселення відповідачів [PERSON], оскільки в них є інше житло і права дітей порушені не будуть. Заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. Відповідно до вимог ст.71 Цивільного кодексу України опікун не має права без дозволу органу та піклування: 1) відмовитися від майнових прав підопічного; 2) видавати письмові зобов"язання від імені підопічного; 3) укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, у тому числі договори щодо розподілу або обміну житлового будинку, квартири; 4) укладати договори відносно іншого цінного майна. Аналогічні вимоги містяться і у ч.2 ст.177 Сімейного кодексу України. Як встановлено у судовому засіданні 18 травня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №014/0070/74/87120, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 301485 доларів США зі сплатою відсотків у розмірі 12,85% та кінцевою датою повернення 18 травня 2027 року. В забезпечення виконання цього договору між ним та відповідачем були укладені договори іпотеки №014/0070/74/87120/1 та 014/0070/74/87120/2, за якими відповідач передав банку в іпотеку наступне майно: - житловий будинок літер А-2, цегловий, житловою площею 134,4 кв.м., загальною площею 306,1 кв.м. з надвірними спорудами та будівлями та земельною ділянкою площею 0,15 га, які знаходяться за адресою: Харківська область, Харківський район, смт.Безлюдівка, вул.Молодіжна, 53; - земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: Харківська область Харківський район, смт.Безлюдівка, вул.Молодіжна, 54 (а.с.8-9). У зв"язку з невиконанням відповідачем своїх обов"язків за кредитним договором позивач звертався до суду суду з позовом про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 16 травня 2011 року позовні вимоги ПАТ "[PERSON] банк "Аваль" були задоволені, було звернено стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок літер А-2, цегловий, житловою площею 134,4 кв.м., загальною площею 306,1 кв.м. з надвірними спорудами та будівлями та земельною ділянкою площею 0,15 га, які знаходяться за адресою: Харківська область, Харківський район, смт.Безлюдівка, вул.Молодіжна, 53 та земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: Харківська область Харківський район, смт.Безлюдівка, вул.Молодіжна, 54, які належать [PERSON] і банку було надано право на продаж іпотечного майна, у відповідності з вимогами ст.38 ЗУ "Про іпотеку" (а.с.10-13). Відповідач належним чином повідомлявся про необхідність виконання рішення суду, але своїм листом від 02.07.2015 року, яке надійшло до позивача 06.07.2015 року, заперечував проти продажу будинку, оскільки в ньому зареєстровані його малолітні діти (а.с.14). У відповідності з пунктами 4.1.4 та 4.1.5 іпотечного договору №014/0070/74/8710/1, укладеного між сторонами 18 травня 2007 року відповідач був зобов"язаний не відчужувати предмет іпотеки у будь-який спосіб та на обтяжувати його зобов"язаннями з боку третіх осіб (зокрема не передавати його в оренду, найом, не передавати в наступну заставу тощу), не видавати довіреності на користування та розпорядження предметом іпотеки, а також виступати поручителем за третіх осіб без отримання попередньої письмової згоди на це від іпотекодержателя. На період дії цього договору не надавати згоду третім особам на реєстрацію (прописку) в житловому будинку, який є предметом іпотеки (а.с.8-9). Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] була зареєстрована у спірному домоволодінні 04 квітня 2009 року, [PERSON] - 27.06.2015 року, [PERSON] - 27.06.2015 року, [PERSON] - 15.08.2009 року, [PERSON] та [PERSON] - 15.08.2009 року, [PERSON] - 15.08.2009 року (а.с. 82-90). Також у судовому засіданні встановлено, що відповідачем письмової згоди банку на реєстрацію у спірному домоволодінні зазначених осіб отримано не було. Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов"язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, які звичайно висуваються. Таким чином, оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів призводить суд до висновку про порушення з боку відповідача [PERSON] умов іпотечного договору. У відповідності з вимогами ст.40 ЗУ "Про іпотеку" звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлявся про необхідність звільнення спірного домоволодіння, але на час винесення судом рішення спірне домоволодіння в добровільному порядку не звільнив і своїм листом від 02.07.2015 року повідомив про свою незгоду з продажем будинку, який є іпотечним майном (а.с.14). Однак суд не приймає до уваги таку позицію відповідачів [PERSON], оскільки [PERSON] свої зобов"язання за кредитним договором не виконував, що потягло за собою постановлення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки - домоволодіння №53 по вулиці Молодіжній у смт.Безлюдівка Харківського району Харківської області. Зі сторони позивача були витримані усі необхідні умови для зверненя до суду з позовом про виселення позивачів, передбачені ст.40 ЗУ "Про іпотеку". До того ж відповідачем [PERSON] були порушені вимоги договору іпотеки №014/0070/74/87120/1 від 18.05.2007 року в частині реєстрації інших відповідачів без згоди іпотекодержателя - позивача по справі. Суд вважає, що права малолітніх дітей, зареєстрованих у спірному домоволодінні порушені не будуть, оскільки [PERSON], [PERSON], [PERSON] рішеннями виконкому Мерф"янської міської ради №286 від 09.08.2011 року, №285 від 09.08.2011 року, №284 від 09.08 2011 року поставлені на квартирни облік, як діти позбавлені батьківського піклування (а.с.104-106), а діти подружжя [PERSON] забезпечені житлом у смт.Покотилівка Харківського району Харківської області, і цей факт сторонами у судовому засіданні не оскаржувався. Таким чином, оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів призводить суд до висновку про можливість задоволення позову у повному обсязі. \~ \~ \~ \~На підставі вищевикладеного, ст.71, 526 ЦК України, ст.177 СК України, ст.40 ЗУ "Про іпотеку", постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин",

Outcome: approved