Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] зареєстрованого 04 жовтня 1997 року в виконкомі Верхньокоропецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області актовий запис №10, посилаючись на те, що сімейне життя не склалося, разом не проживають, відповідач матеріально сім"ю не утримує, збереження сім»ї не можливе. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище "[PERSON]". Від даного шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідач відмовляється в добровільному порядку утримувати доньку. Після розірвання шлюбу просить доньку залишити їй на вихованні, відповідача стягнути аліменти на утримання доньки в розмірі 800 грн. 00 коп., щомісячно і до досягнення нею повноліття. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача, просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 800 грн. 00 коп. на утримання [PERSON]. Після розірвання шлюбу просить залишити позивачу прізвище "[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через засоби масової інформації. Беручи до уваги заяву представника позивача, суд, знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно вимог ст.169 ч.4 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних та доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, суд приходить слідуючого висновку. Судом встановлено, що між сторонами 04 жовтня 1997 року укладено шлюб та зареєстровано його в виконкомі Верхньокоропецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області актовий запис №10, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 04 жовтня 1997 року (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про народження встановлено, що відповідач являється батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], виданого 20 жовтня 1998 року (а.с.7). З доводів позивача вбачається, що даний шлюб виявився невдалим, сімейне життя не склалося, разом не проживають, відповідач матеріально сім"ю не утримує, збереження сім»ї не можливе. Відповідач відмовляється в добровільному порядку утримувати доньку. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За відсутності домовленості між батьками щодо утримання дитини, стягнення аліментів проводиться в судовому порядку, з урахуванням основних правил - це захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів необхідних для її життєдіяльності, збереження по можливості того рівня життя, який дитина мала тоді, коли проживала з батьками. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності з вимогами ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому приймаючи рішення, слід врахувати всі обставини справи. Беручи до уваги встановлені судом факти та відповідні правовідносини суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. На вимогу позивача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]".

Outcome: approved