Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

15.04.2016 року позивач звернувся у суд із зазначеним позовом і свої доводи мотивував тим, що 08.02.2005 року помер його рідний брат [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку загальною площею 4,263 га, кадастровий номер: 1421586800:03:000:0966, 1421586800:03:000:1007 розташованої на території [PERSON] сільської ради, Волноваського району, Донецької області, призначеної для ведення особистого селянського господарства, яка належала згідно Державного акту на право приватної власності серія ДН № 079949 [PERSON]. Позивач вважає, що фактично прийняв спадщину після смерті брата спадкового майна у вигляді земельної ділянки, т.я. на час смерті брата проживав разом з ним, користується спадковим майном, від спадщини не відмовлявся. Спадкову справу в нотаріальній конторі не відкривав, у зв'язку з втратою оригіналів правовстановчих документів, залишилися лише копії Державного акта на земельну ділянку. Позивач є спадкоємцем першої черги, другіх спадкоємців нема. Тому позивач просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку. Позивач надав заяву у якій просить справу розглянути без його участі, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] сільська рада просить розглянути справу без участі представника відповідача, позов визнають. Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін. У відповідності до вимог частини 2 статті 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно Державного акту на право приватної власності серія ДН № 079949 земельна ділянка загальною площею 4,263 га, кадастрові номери: 1421586800:03:000:0966, 1421586800:03:000:1007 яка розташованої на території [PERSON] сільської ради, Волноваського району, Донецької області, призначеної для ведення особистого селянського господарства належала [PERSON] (а.с.7). На день смерті [PERSON] проживав разом з братом [PERSON] в с.Рівнопіль, вул. Первомайська 58, Волноваського району Донецької області, що підтверджується довідкою голови Рибінської сільської ради Волноваського району № 134 від 28.03.2005 року.(а.с.8). З свідотцтва про смерть серія 1-НО № 019369 виданого 29.03.2005 року виконкомом [PERSON] сільської ради Волноваського району Донецької області вбачається, що [PERSON] помер 08.02.2005 року.(а.с.6). З наданої інформації завідуючої Волноваської державної нотаріальної контори [PERSON] від 15.04.2016 року за № 378/01-16 вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON], що помер 08.02.2005 року, станом на 15.04.2016 року не відкривалася, заповіти від імені померлого не посвідчувалися.(а.с.16-18).. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив відмову від неї. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб-спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття, право на спадкування за законом, як зазначено у ст.1223 ЦК України, одержують спадкоємці з першої по пяту чергу. Ст.1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" та за нормою ч. 1 ст. 1258 ЦК України, справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК власник майна має право пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.18 п.є Постанови ПВСУ від 16.04.2004 року № 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ не може здійснюватися право власності за судовими рішеннями на земельні ділянки, які перебувають у власності громодяндля ведення товарного сільскогосподарського виробництва, а також земельних часток/паїв/, крім передачі їх у спадщину. Відповідно ст.81 ч.1, п.г. ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, шляхом визнання за [PERSON] права власності на земельну діляну загальною площею 4,263 га, кадастровий номер: 1421586800:03:000:0966, 1421586800:03:000:1007, розташованої на території [PERSON] сільської ради, Волноваського району, Донецької області, призначеної для ведення особистого селянського господарства. На стягнення судових витрат позивач не наполягає. На підставі ст. 328, 392, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved