Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача. У позові зазначає , що відповідно до розпорядження Петропавлівської райдержадміністрації від 12.07.2007 р. № 393-р-07 матері позивачки - [PERSON] було вирішено передати у приватну власність земельну ділянку площею 1.0096 га , розташовану на території Троїцької сільської ради. [PERSON] померла [INFO]( свідоцтво про смерть від 13.06.2005 р. , серії [NUMBER] ) . Відповідно до діючого законодавства та в установлені строки позивачка через свого представника за довіренністю - [PERSON] звернулася до Петропавлівської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця . Відповідно до листа Петропавлівської державної нотаріальної контори від 17.11.2014 р. № 682/02-14 до складу спадкового майна померлої [PERSON] дана земельна ділянка не увійшла , оскільки дана особа за життя не отримала державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. За життя [PERSON] подала до Петропавлівської РДА усі необхідні документи для передачі їй у власність вищевказану земельну ділянку . Але , у зв"язку з довготривалим виготовленням документації та узгодженням на всіх рівнях розпорядження про затвердження технічної документації та передачу земельної ділянки у приватну власність [PERSON] за життя не прийняла . У зв"язку з цим позивач , як єдиний спадкоємець своєї матері , не змогла надати до Петропавлівської ДНК державний акт про право власності на земельну ділянку. У відповідності до до довідки Троїцької сільської ради , починаючі з 2004 р. і по даний час дана земельна ділянка фактично перебуває в безперервному та відкритому користуванні позивача. Просить суд визнати за [PERSON] ( і.п.н. [NUMBER] ) право власності на земельну ділянку загальною площею 1.0096 га , розташовану на території Троїцької сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства , що передана у власність матері [PERSON] , яка померла [INFO] на підставі розпорядження Петропавлівської райдержадміністрації від 12.07.2007 р. № 393-р-07 за набувальною давністю. Сторони в судове засідання не з'явилися . В своїх заявах просять суд справу заслухати у їхню відсутність. Позивач позов підтримує . Відповідач позов визнає . Суд ухвалив справу розглянути у відсутність сторін на підставі ст. 174 ЦПК України , так як відмова відповідача не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню . Судом встановлено, що [INFO] в с. Троїцьке Петропавлівського району Дніпропетровської області померла мати позивача [PERSON] у віці 84 р. , що підтверджується свідоцтвом про смерть , серії [NUMBER] , виданого виконкомом Троїцької сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області Розпорядженням голови Петропавлівської РДА від 12.07.2007 р. № 393-р-07 " Про затвердження технічної документації щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадян для ведення особистого селянського господарства з земель Троїцької сільської ради" було зобов"язано громадян - одержати державні акти на право власності на земельні ділянки громадян ( згідно додатку ) з земель Троїцької сільської ради... Згідно доданого списку громадян Троїцької ради , яким передаються у власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства [PERSON] ( мати позивача ) значиться під № 22 . В листі завідуючої Петропавлівської державної нотаріальної контори від 17.11.2014 р. ( вих. № 682/02-14 ) на ім"я [PERSON] повідомляється , що для прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] необхідно надати правовстановлюючі документи на земельні ділянки , а оригінали відсутні. В зв"язку з цим , рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на вищезазначене спадкове майно. Довідкою Троїцької сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області від 22.12.2014 р. за вих. № 1185 зазначається , що згідно розпорядження голови районної державної адміністрації № 393-р-07 від 12.07.2007 р. " Про затвердження технічної документації щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам для ведення особистого селянського господарства з земель Троїцької сільської ради " за гр. [PERSON] на територіїї ради числиться земельна діялнка площею 1.0096 га. Іншою довідкою даної сільської ради від 05.03.2015 р. вих. № 224 зазначається , що починаючи з 2004 р. і по даний час дана земельна ділянка фактично перебуває у безперервному користуванні [PERSON] ( доньки померлої [PERSON] ) . Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Таким чином , факт добросовісного , відкритого та безперервного володіння спірної земельної ділянки підтверджується вищезазначеними доказами. Набувальна давність (або давність володіння) відноситься до первісних способів набуття права власності, тому що права набувача основані не на минулій власності чи відносинах правонаступництва, а на обов'язковій сукупності обставин, передбачених ч. 1 ст. 344 ЦК України, до яких насамперед відносяться законний об'єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння). Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 (десяти) років, набуває право власності на це майно. Згідно ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до Ухвали колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 20 лютого 2008 року відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Судовою практикою (Постанова Вищого господарського суду України від 6 червня 2007 р. у справі № 3/269) визначено наступні положення: відповідно до п.п. 1, 4, 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01.01.04 р. ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності; щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Доказів визнання спадщини відумерлою відповідно до ст. 1277 ЦК України та ухвалення такого судового рішення Троїціька сільрада не подала. Таким чином , позивач в частині визнання права власності за набувальною давністю на земельну ділянку надала суду достатньо доказів , а тому позов підлягає задоволенню. Також суд дійшов висновку про можливість звільнення відповідача від сплати судових витрат. На підставі викладеного ,

Outcome: approved