Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, мотивуючи тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі, який між ними розірвано 31.03.2005 року про що зроблено відповідний актовий запис № 45. У період шлюбу у них із відповідачем народилася одна дитина син [PERSON], [INFO], яка на даний час досяг повноліття та являється студентом вищого навчального закладу. Зокрема, її з відповідачем син [PERSON] навчається Хустській філії ТзОВ Медичний коледж "Монада" факультету "Лікувальна справа" ІІІ курс. [PERSON] стверджено довідкою Медичного коледжу від 18 листопада 2016 року № 790. При цьому, згідно договору про підготовку фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» від 14 серпня 2015 року загальна вартість освітньої послуги становить 49650 гривень. Тобто тривалість навчання складає 3 роки і за кожний рік навчання потрібно сплачувати відповідну суму. На даний час вона не працює, син також не працює поскільки навчається стаціонарно. Їй важко одній в повній мірі забезпечувати дитину всім необхідним, а також оплачувати навчання сина. Відповідач, як батько дитини добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини, зокрема на її навчання не надає. При цьому, відповідач, як їй було відомо до цього часу, являється сезонним робітником, є працездатною особою, тому на її думку має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина до закінчення ним навчання. Враховуючи, що сезонна робота за своїм змістом в певній мірі не може бути постійним заробітком, а має мінливий характер доходів, вважає за необхідне прохати перед судом про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини на період її навчання у вищому навчальному закладі саме в твердій грошовій сумі, тобто в сумі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду до закінчення дитиною навчання у вищому навчальному закладі, але не більше, ніж до досягнення нею 23 річного віку. Таким чином, зважаючи на те, що вона не взмозі повністю самостійно займатися забезпеченням оплати навчання та утримання повнолітнього сина, а останній в свою чергу потребує додаткової матеріальної допомоги з боку відповідача, як батька, на якого законодавством покладено обовязок утримувати свою дитину до повноліття, а в разі повноліття, за умови навчання, не пізніше, ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох річного віку, оскільки ніде не працює, не взмозі сама себе забезпечити, маючи прагнення здобути вищу освіту, й у зв"язку з тим що на даному етапі життя вона одна утримує дитину, просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на навчання повнолітнього сина в сумі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду до закінчення дитиною навчання у вищому навчальному закладі, але не більше, ніж до досягнення нею 23 річного віку Позивачка, [PERSON] в судове засідання не з"явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відстуності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав зазначених у позові. Відповідач, [PERSON] в судове засідання повторно не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома. Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали 31 березня 2005 року, на підставі чого відділом реєстрації актів громадянського стану Закарпатської області видано свідоцтво про розірвання шлюбу від 31 березня 2005 року. Від даного шлюбу у них народилася одна дитина син [PERSON], [INFO], та який наразі являється повнолітні, що стверджується свідоцтвом про народження , та навчається у вищому навчальному закладі. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, за загальним правилом, батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, тобто, до 18 років. Проте, існують випадки, коли право на утримання мають також повнолітні діти, як це передбачено ст. 199 СК України. Підставою виникнення обов'язку батьків щодо утримання повнолітніх дітей в даному випадку є такий склад юридичних фактів: походження дітей, продовження повнолітніми дітьми навчання, потреба повнолітніх дітей у зв'язку з продовженням навчання в матеріальній допомозі, здатність батьків таку допомогу надавати. Сукупність цих фактів утворює юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов'язання. У разі відсутності хоча б одного з наведених вище фактів аліментне зобов'язання, пов'язане з утриманням батьками своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не виникає. У випадку наявності зазначених підстав, батьки зобов'язані утримувати дитину, яка навчається, до досягнення нею 23 років. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Аналогічне роз'яснюється Постановою Пленуму Верховного суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів, як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Так, позивачкою заявлена вимога про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], на період його навчання у вищому навчальному закладі, але не більше як до 23 річного віку. Відповідно до довідки Хутськогої філії ТзОВ Медичник коледж "Монада" від 18 листопада 2016 року № 790 син сторін, [PERSON] є студентом цього навчального закладу, денної форми навчання. В теперішній час відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги позивачці на навчання повнолітньої дочки. Згоди про участь кожного з батьків у витратах на утримання дитини сторони між собою не досягли. Згідно довідки Великобичківської селищної ради № 5987 від 29 грудня 2016 року та акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON]М, на утриманні позивачки знаходиться повнолітній син [PERSON], [INFO]. Позивачка проживає з сином. Крім того, відповідно до договору про навчання або про надання додаткових освітніх послуг син сторін [PERSON] навчається на контрактній формі навчання, де загальна вартість освітньої послуги становить 49650 гривень за рік. Як вже було встановлено, повнолітній син сторін, [PERSON] навчається у вищому навчальному закладі на денній форма навчання. Отже він не в змозі мати самостійний заробіток, через постійну зайнятість у навчальному процесі і тому потребує матеріальної допомоги до отримання відповідної спеціальності у вищому навчальному закладі. Таким чином, враховуючи насамперед інтереси дитини, її матеріальне благополуччя, прагнення отримати освіту, а також приймаючи до уваги матеріальне становище дочки сторін, а саме те, що не має доходу, матеріально-побутові умови задовільні і матеріальне становище відповідача, який є працездатним, інших утриманців не має, протилежне ним не доведено, та виходячи із принципу розумності та справедливості суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнувши з [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина, [PERSON] до закінчення ним навчання у вищому навчальному закладі, але не більше ніж до 23 річного віку, в сумі 1000 грн. щомісячно. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 29 грудня 2016 року. Крім того, суд приходить до висновку, що на підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача на спеціальний фонд Державного бюджету України, слід стягнути судовий збір в розмірі 551 гривню 20 копійок.

Outcome: approved