Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської областіпро визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги наступним: [INFO] померла його дружина [PERSON], яка на час смерті проживала в с. Тавільжанка Дворічанського району Харківської області. Після смерті дружини залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS]. Свого часу дружина [PERSON] у 1972 році побудувала вказаний житловий будинок разом з надвірними будівлями за вищевказаною адресою, але не зареєструвала його органах БТІ та не отримала свідоцтва про право власності. Право власності на цей житловий будинок з надвірними будівлями не було зареєстровано в Єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, правовстановлюючий документ на житловий будинок з надвірними будівлями не видавався. За життя дружина заповіту не склала. Спадщину [PERSON] прийняв, подавши відповідну заяву до Дворічанської держнотконтори. Однак, йому через відсутність правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок на ім»я померлої державним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, пов'язаних з оформленням спадщини за законом після смерті [PERSON] В зв»язку з цим, позивач просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок разом з надвірними будівлями, як за спадкоємцем за законом після смерті дружини [PERSON]. В підготовчому судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю і просив їх задовольнити. Представник відповідача - Тавільжанський сільський голова Тритяк М.І. позовні вимоги визнав у повному обсязі, у поданій до суду заяві просив слухати справу у його відсутність. За результатами підготовчого провадження на підставі повідомлених позивачем обставин справи, наданих ним і витребуваних ухвалою суду за його клопотанням доказів встановлені такі фактичні обставини та спірні правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 13 травня 2005 року, [PERSON] та [PERSON] є чоловіком та дружиною. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO], [PERSON] померла [INFO]. Після смерті [PERSON] залишився житловий будинок з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS]. Згідно виписки виконавчого комітету Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області № 02-30/1882 від 01.12.2017, відповідно до записів погосподарської книги № 6, особовий рахунок [NUMBER], [PERSON], 1935 р. н., яка померла 15.05.2017, дійсно була головою домогосподарства в [ADDRESS], а саме: зафіксованого в технічному паспорті КП "Дворічанське БТІ" житлового будинку з надвірними будівлями, а саме: житловий будинок А, тамбур а, навіс а1, сарай Б, прибудова до сараю б1, погріб б, убиральня В, забор № 1, хвіртка № 2, ворота № 3, хвіртка № 4, вигріб № 5 , свердловина ? № 6. Право власності на зазначений вище житловий будинок не було зареєстроване за життя за померлою [PERSON] в Єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, правовстановлюючий документ на житловий будинок не видавався, оскільки закон, який існував до 01 січня 2004 року, не передбачав державної реєстрації права власності. Право власності на житловий будинок підтверджував запис в погосподарській книзі виконкому сільської ради в особовому рахунку. Відповідно до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 112\\5, а саме пункту 40, в якому вказано, що в погосподарській книзі в розділі ІУ „Споруди, які є особистою власністю господарства" записуються дані про житловий будинок, назви інших будівель, рік їх збудування, та характеристика будинку, споруд, підстави виникнення права власності, вид права власності. Згідно постанови Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області № 1351/02-31 від 24 листопада 2017 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій, [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його дружини [PERSON], яка померла [INFO], в зв»язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок по [ADDRESS] на ім»я померлої. Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. Згідно ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При розв"язанні даного спору, враховуючи, що спірні цивільні правовідносини, пов"язані з набуттям [PERSON] права власності на зазначений житловий будинок, виникли до 1 січня 2004 р., згідно вимог Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, суд застосовує норми ЦК України від 18.07.1963. А до спірних цивільних правовідносин, пов"язаних зі спадкуванням вказаного житлового будинку, на підставі ч. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, слід застосовувати правила книги шостої Цивільного кодексу України, оскільки спадщина відкрилася після набрання чинності цим кодексом. Згідно ч. 1 ст. 86 ЦК України (в редакції 1963 р.), право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Однією із форм власності - є приватна (ч. 4 ст. 86 ЦК). Відповідно до ч. 6 цієї ж статті, відносини власності регулюються Законом України "Про власність", цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Згідно ст. 13 Закону України "Про власність" (в редакції 1991 р.), чинного на момент виникнення спірних правовідносин, одним із об"єктів приватної власності є житловий будинок. Згідно з відомостями погосподарського обліку Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, особовий рахунок [NUMBER], зазначений вище житловий будинок по [ADDRESS] перебував у приватній власності голови домогосподарства [PERSON] (довідка Тавільжанської сільської ради № 02-30/1882 від 01.12.2017). Таким чином, належність на праві приватної власності житлового будинку, розташованого за вищевказаною адресою, підтверджується випискою з особового рахунку погосподарської книги Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, технічним паспортом на житловий будинок від 28 серпня 2017 року, виготовленим КП „Дворічанське бюро технічної інвентаризації ". Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно довідки від 23.05.2017 № 02-30/996 Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, після смерті [PERSON] спадкоємцем за законом є її чоловік [PERSON]. Заповіт на території сільської ради не складався та не посвідчувався. Згідно довідки Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області № 35/01-16 від 23.01.2018, після смерті [PERSON], яка померла [INFO], спадщину прийняв її чоловік [PERSON], про що заведено спадкову справу за № 119/2017, заява № 312. Заяв від інших спадкоємців про прийняття або відмову від спадщини до Дворічанської держнотконтори не надходило. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач скористався зазначеним правом, але постановою державного нотаріуса Дворічанської держнотконтори № 1351/02-31 від 24.11.2017 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дружини у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок на ім»я померлої. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, в зв"язку з чим в даний час неможливо внести відомості до Державного реєстру прав щодо вказаного житлового будинку, належного дружині позивача, що дало б можливість йому отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після її смерті в нотаріальній конторі. Враховуючи викладене і відсутність іншого способу відновлення порушеного права, позивач обґрунтовано звернувся з позовом до суду за захистом порушеного права шляхом визнання за ним права власності на житловий будинок разом з надвірними будівлями в порядку спадкування в судовому порядку. Згідно зі статтею 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Таким чином, згідно ст. 1216 ЦК України, з дня відкриття спадщини після смерті [PERSON] право власності на зазначене домоволодіння перейшло до позивача. За таких обставин, згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. При цьому, згідно вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України суд роз»яснює представнику відповідача наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 цієї статті. Судом також встановлено, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved