Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач, ДП «Кіровоградтепло», звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за отриману послугу з централізованого теплопостачання в сумі 4 411,07 грн.; 3% річних в сумі 226,76 грн., індексу інфляції в сумі 67,96 грн. та пені в сумі 619,84 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Шляхом відкриття особового рахунку [NUMBER] та видачею абонентської книжки, сторони вступили у фактичні договірні відносини по наданню послуг з теплопостачання, відповідно до яких позивач зобов"язаний надавати послуги з теплопостачання належної якості, а відповідач своєчасно сплачувати вартість таких послуг. Підприємством виконуються взяті на себе зобов'язання по наданню послуг за вищевказаною адресою за період з жовтня 2010 по грудень 2013 років, проте відповідачем надані послуги в повному обсязі не оплачувались, в зв'язку з чим виникла заборгованість у вказаному розмірі. Посилаючись на вимоги діючого законодавства та обставини, викладені в позовній заяві, просить суд стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлявся, причини неявки суду не сповістив. Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача за наявними матеріалами справи та ухвалив розглядати справу заочно, про що не заперечував представник позивача в своїй заяві. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами склалися фактичні договірні відносини, за умовами яких позивач надає належної якості послуги з теплопостачання, а відповідач зобов'язаний своєчасно та в повному розмірі оплачувати вартість таких послуг. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Підприємством виконуються взяті на себе зобов'язання, проте відповідачем надані в період з жовтня 2010 року по грудень 2013 року послуги в повному обсязі не оплачувались, в зв'язку з чим станом на 01.01.2014 року у нього виникла заборгованість у розмірі 4 411,07 грн. Викладені обставини підтверджені в судовому засіданні матеріалами справи, передусім розрахунком розміру заборгованості відповідача по оплаті за використану теплову енергію, в зв'язку з чим такі обставини судом вважаються встановленими. При аналізі встановлених у судовому засіданні обставин судом враховується, що відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. З урахуванням викладеного суд відзначає наявність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача заборгованості по оплаті за використану теплову енергію в розмірі 4 411,07 грн. Крім того, судом відзначається можливість застосування до правовідносин між сторонами положень ст. 625 ЦК України, відповідно до яких боржник, який прострочив виконання зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. В зв'язку з цим стягненню з відповідача підлягає сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення - 67,69 грн. та 3% річних від простроченої суми - 226,76 грн. Відповідно, вказані суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Одночасно судом відзначається необґрунтованість вимоги позивача про стягнення з відповідача 619,84 грн. пені за порушення зобов"язання. Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов"язання за кожен день простроченого зобов"язання. П.10 ч. 3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальі послуги" визначено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов"язаний сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Оскільки ні законом, ні укладеним між сторонами договором не визначено розмір пені, що підлягає сплаті відповідачем у разі порушення ним зобов"язання по оплаті отриманих послуг, остільки вимога про стягнення з відповідача пені не підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України відшкодуванню відповідачем підлягають судові витрати позивача по справі в розмірі 243,60 грн. На підставі вище викладеного і ст. 68 ЖК України, ст. 526, 625 ЦК України, ст. 20 Закону України «про житлово-комунальні послуги»

Outcome: partial