Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 11.09.2013 р. звернулась до суду з позовом до відповідачів ТОВ «Аморіно Кідц», [PERSON] про захист ділової репутації та стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що 06.08.2013 р. в Солом»янському районному суді м.Києва в судовому засіданні по справі № 2609/19209/12, 2-4053/13 за позовом [PERSON] про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди директор ТОВ «Аморіно Кідц» [PERSON] та адвокат представник ТОВ «Аморіно-Кідц» [PERSON] поширили недостовірну інформацію, що «позивач не професійний та некваліфікований». Дана інформаціє є недостовірною та не відповідає дійсності, оскільки позивач має відповідну освіту та великий досвід роботи технологом швейного виробництва, модельєром-конструктором швейних виробів. Позивач отримав в своїй професійній діяльності високу оцінку якості своєї роботи та засвідчення відповідності вимогам Європейського союзу якості своїх розробок конструкції швейних виробів, технології пошиття виробів, технічної документації в МПТВП «Оніко». Позивач має вищу освіту по спеціальності «Технологія швейних виробів», кваліфікація: інженер-технолог, спеціальність - закрійник легкого жіночого одягу, курсову підготовку з художньої машинної вишивки, користувач ПК, офіс-менеджер. Поширюючи неправдиву інформацію 06.08.2013 р. в судовому засіданні, що «позивач не професійний та не кваліфікований», відповідачі представили позивача, як людину, яка не має відповідної кваліфікації та професійного досвіду, тому зі слів відповідачів не могла бути допущена до роботи на посаді технолога швейного виробництва в ТОВ «Аморіно-Кідц», внаслідок чого немає підстав виплачувати позивачеві заробітну плату. Внаслідок поширення відповідачами неправдивої інформації 06.08.2013 р. позивачу завдано моральну шкоду, яку позивач оцінює в 30000 грн., яку просила стягнути з відповідачів по 15000 грн. з кожного. Позивач просить визнати недостовірною, такою, що не відповідає дійсності, порушує права позивача, ганьбить ділову репутацію позивача, інформацію, що «позивач не професійний та не кваліфікований», яка була поширена директором ТОВ «Аморіно Кідц» [PERSON] та представником ТОВ «Аморіно Кідц» [PERSON] в Солом»янському районному суді м.Києва на судовому засіданні 06.08.2013 р. за позовом [PERSON] по справі № 2609/19209/12, 2-4053/13 та зобов»язати відповідачів спростувати недостовірну інформацію, поширену ними у спосіб найбільш близький до способу її поширення, шляхом офіційного вибачення перед позивачем письмово та усно на судовому засіданні. Ухвалою суду від 05.03.2014 р. за клопотанням позивача залучено в якості відповідача [PERSON]. Позивач в судовому засіданні просила визнати недостовірною, такою, що не відповідає дійсності, порушує права позивача, ганьбить ділову репутацію позивача, інформацію, що «позивач не професійний та не кваліфікований», яка була поширена директором ТОВ «Аморіно Кідц» [PERSON] та представником ТОВ «Аморіно Кідц» [PERSON] в Солом»янському районному суді м.Києва в судовому засіданні 06.08.2013 р. під час розгляду справи 2609/19209/12, 2-4053/13 за позовом [PERSON] про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди та зобов»язати відповідачів спростувати недостовірну інформацію, поширену ними у спосіб найбільш близький до способу її поширення, шляхом офіційного вибачення перед позивачем письмово та усно на судовому засіданні. Стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] моральну шкоду по 15000 грн. з кожного. Відповідачі [PERSON] , яка також є представником ТОВ «Аморіно Кідц» І.М. та [PERSON] заперечували проти позову та пояснили, що під час розгляду справи за позовом [PERSON] до ТОВ «Аморіно Кідц» про стягнення заробітної плати, вказували на те, що [PERSON] ніколи не перебувала в трудових відносинах з ТОВ «Аморіно Кідц», а лише проходила стажування. Під час проходження стажування [PERSON] з»ясувала, що [PERSON] не має відповідної кваліфікації та необхідних навичок для подальшого працевлаштування в ТОВ «Аморіно Кідц», а тому трудовий договір між [PERSON] та ТОВ «Аморіно Кідц» не укладався. Тобто, представники ТОВ «Аморіно Кідц», заперечуючи позовні вимоги [PERSON], стверджували про те, що [PERSON] не мала необхідної кваліфікації та навичок, саме для працевлаштування в ТОВ «Аморіно Кідц», а тому з нею ТОВ «Аморіно Кідц» трудовий договір не укладало. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної та юридичної особи» - інформація, зазначена у позовній заяві чи іншій заяві, адресованій суду, а також в процесуальних документах (запереченнях на позов, апеляційних чи інших скаргах тощо), може бути підставою для захисту гідності, честі чи ділової репутації, за винятком випадків, коли ця інформація була визначена підставою пред»явленого позову і стосувалася його предмета, була доказом у справі, предметом апеляційного чи іншого перегляду в порядку, встановленому процесуальним законом. Інформація про те, що [PERSON] не мала необхідної кваліфікації та навичок для працевлаштування в ТОВ «Аморіно Кідц» була викладена адвокатом [PERSON] саме зі слів керівника його клієнта (ТОВ «Аморіно Кідц» в особі його керівника [PERSON]) та відображає позицію ТОВ «Аморіно Кідц» щодо заявлених до нього [PERSON] позовних вимог про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди. Не можуть бути підставою для притягнення адвоката до відповідальності його висловлювання у справі, у тому числі ті, що відображають позицію клієнта. Оскільки відповідачі не порушували жодного особистого немайнового права [PERSON], то підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.ст. 3, 10 Конституції України честь та гідність людини визнаються в Україні одними з найвищих соціальних цінностей. Відповідно ч.1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконання своїх посадових (службових) обов"язків вважається юридична особа, у якій вона працює. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 15 постанови № 27.02.2009 № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи " при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. В той же час, відповідно до частин 1, 2 ст. 30 Закону України "Про інформацію" ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. З огляду на приписи ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їхньої відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. В судовому засіданні встановлено, що під час розгляду справи № 2609/19209/12, 2-4053/13 за позовом [PERSON] до ТОВ «Аморіно Кідц» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди представники ТОВ «Аморіно Кідц» - директор [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні 06.08.2013 р. в своїх запереченнх вказували на те, що [PERSON] ніколи не перебувала в трудових відносинах з ТОВ «Аморіно Кідц», а лише проходила стажування. Під час проходження стажування [PERSON] з»ясувала, що [PERSON] не має відповідної кваліфікації для виконання роботи у відповідача - ТОВ «Аморіно Кідц», а тому трудовий договір між [PERSON] та ТОВ «Аморіно Кідц» не укладався. Рішенням Солом»янського районного суду м.Києва від 27.08.2013 р. в задоволенні позову [PERSON] до ТОВ «Аморіно Кідц» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди відмовлено. Рішення набрало законної сили. В рішенні суду зазначено, що представники відповідача проти позову заперечували, послалися на те, що позивач зверталася за працевлаштуванням, відвідувала офіс ТОВ з метою проходження стажування та перевірки її ділових навичок. Через декілька днів керівник ТОВ прийшла до висновку, що позивачка за своїми професійними навичками не відповідає вимогам, які пред»являлись до працівників, і питання про укладення трудового договору з нею не обговорювалося. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної та юридичної особи» - інформація, зазначена у позовній заяві чи іншій заяві, адресованій суду, а також в процесуальних документах (запереченнях на позов, апеляційних чи інших скаргах тощо), може бути підставою для захисту гідності, честі чи ділової репутації, за винятком випадків, коли ця інформація була визначена підставою пред»явленого позову і стосувалася його предмета, була доказом у справі, а так само предметом апеляційного чи іншого перегляду в порядку, встановленому процесуальним законом. Не підлягають розгляду судами позови про захист гідності, честі чи ділової репутації, приниження яких відбулося внаслідок давання показань свідками, а так само іншими осбами, які брали участь у справі, відносно осіб, які брали участь у тій справі, якщо наведена в них інформація була доказом у справі та оцінювалась судом при ухваленні судового рішення. Пояснення представників ТОВ «Аморіно Кідц» у судовому засіданні, під час розгляду справи № 2609/19209/12, 2-4053/13 про те, що [PERSON] не мала необхідної кваліфікації та навичок для працевлаштування в ТОВ «Аморіно Кідц» стосувалися предмету позову і не можуть бути підставою для захисту ділової репутації. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, то вони є не обґрунтованими, з огляду на те, що вони є похідними від вимог про спростування недостовірної інформації, які не підлягають задоволенню, позивачем не надано суду доказів, які підтверджують факт заподіяння йому моральних страждань або втрат немайнового характеру. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому у позові слід відмовити.

Outcome: dismissed