Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

[PERSON] Йосип - Ярославович звернувся в суд з позовом до [PERSON], відділу державної виконавчої служби Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області про визнання права власності та звільнення майна з-під арешту, посилаючись на те, що він придбав у [PERSON] автомобіль марки " MERSEDES-BENZ", модель " Actros", 2000 року випуску, кузов № [NUMBER] , державний номер [NUMBER], що підтверджується розпискою останнього від 27.10.2009 року, договором-розпискою від 27.10.2009 року між ним та [PERSON], сплативши за куплений автомобіль 82000 гривень. На даний час власником автомобіля в органах ДАІ зареєстрований [PERSON]. Укласти нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу транспортного засобу в день фактичного продажу автомобіля в нього та [PERSON] не було матеріальної можливості, тому вони домовилися про оформлення продажу та купівлі ним автомобіля розпискою, договором- розпискою та довіреністю від 27.10.2009 року, обравши при цьому письмову форму його укладення, шляхом фіксування його змісту в цих документах. Про укладення між сторонами договору купівлі-продажу автомобіля свідчить сам факт передачі відповідачем автомобіля позивачу та прийняття позивачем автомобіля і сплата ним коштів за придбаний автомобіль відповідачу. Про укладення між сторонами договору купівлі-продажу автомобіля свідчить також підписана [PERSON] розписка від 27.10.2009 року та видана ним на ім"я позивача і нотаріально посвідчена довіреність від 27.10.2009 року. Таким чином, позивач та відповідач [PERSON] уклавши договір купівлі-продажу автомобіля досягли згоди з усіх істотних умов цього договору та належним чином виконали їх шляхом передачі автомобіля продавцем покупцю та прийняття покупцем автомобіля та сплати коштів продавцю за придбаний автомобіль, отриманими їм у повному обсязі. Обставини, що створюють наслідки у вигляді недійсності укладеного сторонами договору купівлі-продажу автомобіля, відсутні. Автомобіль позивачем набутий (придбаний) правомірно, переданий йому та знаходиться у його законному володінні і користуванні. Однак, як згодом стало відомо, постановою ВДВС Рахівського РУЮ у Закарпатській області від 23 квітня 2015 року відкрито виконавче провадження №41665005 з виконання виконавчого листа №305/2489/13-ц від 30.12.2013 року, виданого Рахівським районним судом Закарпатської області про стягнення із [PERSON] коштів, у процедурі якого старшим державним виконавцем Садгірського ВДВС Чернівецького МУЮ 23.04.2015 року складено акт опису й арешту майна, згідно якого на куплений позивачем у відповідача автомобвль накладено арешт. Оскільки атомобіль правомірно набутий позивачем на підставі договору зпопереднім власником, переданий йому та знаходиться у його законному володіння і користуванні, тобто позивач фактично є власником автомобіля, але не є боржником у виконавчому провадженні, у процедурі здійснення якого на автомобіль накладено арешт за особистими зобов"язаннями відповідача, який полягає у забороні розпоряджатися майном, тобто обмеженням права власності, тому права позивача як власника автомобіля порушуються, у зв"язку з чим просив визнати за ним право власності на легковий автомобіль марки "MERSEDES-BENZ", модель " Actros", 2000 року випуску, кузов № [NUMBER] , державний номер [NUMBER], та звільнити з-під арешту легковий автомобіль марки " MERSEDES-BENZ", модель " Actros", 2000 року випуску, кузов № [NUMBER], державний номер [NUMBER]. В судовому засіданні позивач [PERSON]Й.Я. присутній не був. Ним подана заява про розгляд справи за його відсутності, підтримання позовних вимог та їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився. Направив суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Представник відділу ДВС Рахівського РУЮ в Закарпатській області в судове засідання не з"явився. Начальник відділу [PERSON] надіслав заяву, якою просить справу розглянути без участі представника відділу ДВС, рішення по справі залишають на розгляд суду. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши їх доказами, прийшов до наступного висновку.\~ Відповідно до положень частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом України (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Як передбачено ч.1 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно ч.1, 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Стаття 655 ЦК України передбачає, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Форма правочинів передбачена ст.. 205 ЦК України: правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом; правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків; у випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. У ст. 206 ЦК України визначено правочини, які можуть вчинятися усно. Зокрема, це - усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність; юридичній особі, що сплатила за товари та послуги на підставі усного правочину з другою стороною, видається документ, що підтверджує підставу сплати та суму одержаних грошових коштів; - правочини на виконання договору, укладеного в письмовій формі, можуть за домовленістю сторін вчинятися усно, якщо це не суперечить договору або закону. Відповідно до ч.3 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти , зокрема, правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених ч.1 ст. 206 цього кодексу. Згідно ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Так, судом встановлено, що [PERSON] у 2009 році у відповідача [PERSON] придбав автомобіль марки «"MERSEDES-BENZ", модель " Actros", 2000 року випуску, кузов № [NUMBER] , державний номер [NUMBER], за 82000 грн. Даний транспортний засіб зареєстровано в Рахівському ВРЕР УДАІ УМВС України в Закарпатській області на ім'я [PERSON]. Відповідно до зазначених вище норм матеріального права, та обставин правовідносин, що фактично склалися між сторонами, [PERSON]-Й та [PERSON] уклали між собою договір купівлі-продажу автомобіля марки "MERSEDES-BENZ", модель " Actros", 2000 року випуску, кузов № [NUMBER] , державний номер [NUMBER], обравши при цьому письмову форму його укладення, шляхом фіксування його змісту у розписці, договорі-розписці та довіреності. Зокрема, зі змісту розписки від 27 жовтня 2009 року та підписаного сторонами договору - розписки від 27 жовтня 2009 року [PERSON] передав, а [PERSON] купив автомобіль марки "MERSEDES-BENZ", модель " Actros", 2000 року випуску, кузов № [NUMBER] , державний номер [NUMBER]. У відповідності з домовленістю сторін кошти в сумі 82000 гривень за проданий позивачу та куплений ним автомобіль [PERSON] (продавець) отримав у повному обсязі, що підтверджується його власноручним підписом у розписці від 27 жовтня 2009 року та договорі - розписці від 27 жовтня 2009 року. Зі змісту нотаріально посвідченої нотаріусом Чернівецької державної нотаріальної контори [PERSON] довіреності від 29 жовтня 2009 року вбачається, що [PERSON] уповноважив [PERSON] цією довіреністю керувати, володіти, розпоряджатися, користуватися, продавати, обмінювати, передавати в оренду, позичку, заставляти в забезпечення виконання зобов"язань зазначений автомобіль. Про укладення зазначеного договору свідчить сам факт передачі автомобіля позивачу, наступне його володіння, розпорядження, а також передана позивачу [PERSON]-Я. розписка [PERSON] Таким чином, сторони досягли домовленості щодо всіх істотних умов договору і виконали їх належним чином, здійснивши передачу автомобіля від продавця покупцю. Обставини, що створюють наслідки у вигляді недійсності укладеного сторонами договору купівлі-продажу автомобіля, судом не знайдені. Крім цього, судом встановлено, що постановою ВДВС Рахівського РУЮ у Закарпатьскій області від 23 квітня 2015 року відкрите виконавче провадження №41665005 з виконання виконавчого листа №305/2489/13-ц від 30.12.2013 року, виданого Рахівським районним судом закарпатської області про стягнення коштів з [PERSON], у процедурі якого старшим державним виконавцем Садгірського ВДВС Чернівецького МУЮ 23 квітня 2015 року складено Акт опису й арешту майна, згілно якого на куплений [PERSON]Й-Я у стегней Я.Ю. автомобіль марки "MERSEDES-BENZ", модель " Actros", 2000 року випуску, кузов № [NUMBER] , державний номер [NUMBER], накладено арешт. \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до п.7 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. N 1388 передбачено, що власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Термін реєстрації може бути продовжено у разі неможливості власника транспортного засобу (хвороба, відрядження, інші поважні причини) вчасно її здійснити. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України Про виконавче провадження, особа, яка вважає, що на майно, на яке накладено арешт належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на майно і про звільнення майна з-під арешту. На момент накладення арешту державним виконавцем Садгірського ВДВС Чернівецького міськрайонного управління юстиції, тобто на 23 квітня 2015 року, автомобіль належав на праві власності позивачу [PERSON]Й-Я. згідно укладеного договору купівлі-продажу, а тому підстав для накладення арешту на нього у державного виконавця не було, таким чином позов як в частині визнання права власності на автомобіль, так і звільнення його з-під арешту, підлягає задоволенню. \~ \~ \~

Outcome: approved