Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути з Комунального підприємства „Київпастранс" матеріальну шкоду, завдану пошкодженням транспортного засобу в сумі 6 860 грн. 45 коп., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 500 грн., моральну шкоду у розмірі 2 436 грн. та судові витрати. Вимоги мотивує тим, що 31 липня 2014 року о 16 год. 30 хв. по вул. Миропільській, 2 у м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю трамвайного вагону Т-3, інв. номер 5984 маршруту № 33, що належить Дарницькому трамвайному ремонтно-експлуатаційному депо Комунального підприємства „Київпастранс", під керуванням водія трамваю [PERSON], та належному йому на праві власності легкового автомобіля марки ВАЗ-2107, н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Винним у скоєнні ДТП постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 28.08.2014 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності визнано водія трамваю [PERSON], який на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував у трудових відносинах із Дарницьким ТРЕД КП "Київпастранс". В результаті зіткнень його автомобіль ВАЗ-2107 отримав механічні пошкодження. Відповідно складеного суб"єктом оціночної діяльності СПД [PERSON] звіту від 20.08.2014 року № 1215, сума матеріального збитку через пошкодження автомобіля становить 6 860 грн. 45 коп., вартість проведеного автотоварознавчого дослідження складає 500 грн. Через ДТП йому також завдано моральну шкоду у зв"язку з пошкодженням транспортного засобу, яку оцінює в подвійному розмірі мінімальної заробітної плати на момент заподіяння шкоди, а саме в сумі 2436 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов та викладені у ньому обставини. Представник відповідача Рощахівська-Чантурідзе С.А. у судовому засіданні визнала заявлені вимоги у частині відшкодування майнової шкоди, в частині стягнення моральної шкоди вважає, що заявлена сума є завищеною, пояснила, що на час скоєння ДТП [PERSON] перебував у трудових відносинах з Дарницьким ТРЕД КП "Київпастранс" де працює по даний час. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з"явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 31 липня 2014 року о 16 год. 30 хв. [PERSON], у м. Києві по вул. Миропільській, керуючи трамваєм, під час руху не вибрав безпечну швидкість для руху, при виникненні небезпеки не вжив всіх заходів аж до повної зупинки та здійснив зіткнення з автомобілем марки ВАЗ, д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження двох транспортних засобів, чим порушив п. п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України. Вина [PERSON] у скоєнні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 серпня 2014 р. (а.с. 5). Відповідно до ч. 4 ст.61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов"язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, у результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди з вини третьої особи [PERSON] був пошкоджений автомобіль „ВАЗ-2107", н.з [NUMBER], який на час ДТП належав позивачу на праві власності, про що свідчить копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 39). Вартість заподіяного матеріального збитку позивачу внаслідок пошкодження вказаного транспортного засобу, згідно звіту № 1215 від 05.08.2014 року, складеного суб"єктом підприємницької діяльності - фізичною особою [PERSON], становить у розмірі 6 860 грн. 45 коп. (а.с. 8-38). Крім того, позивач поніс витрати по оплаті проведення оцінки у розмірі 500 грн., що підтверджується Актом виконаних робіт за договором від 01.08.2014 р. та квитанцією № 1215 від 20.08.2014 року (а.с. 7, 7 зв., 36). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов"язків. Як встановлено в судовому засіданні, третя особа [PERSON], який на момент ДТП керував трамваєм, перебував у трудових відносинах з Дарницьким трамвайним ремонтно-експлуатаційним депо, яке не має статусу юридичної особи та належить комунальному підприємству "Київпастранс". В зв"язку з цим належним відповідачем по справі є комунальне підприємство "Київпастранс", яке має відшкодовувати позивачу матеріальну шкоду, заподіяну працівником його структурного підрозділу. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню завдана останньому в результаті ДТП майнова шкода, а саме у відшкодування матеріального збитку через пошкодження автомобіля в сумі 6 860 грн. 45 коп. та вартість проведеного автотоварознавчого дослідження у розмірі 500 грн. Відповідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як роз"яснено п. п. 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 року від № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодження здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків. Обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України, засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на обставини справи, беручи до уваги принципи, які повинні враховуватись при стягненні моральної шкоди, суд вважає, що розмір моральної шкоди, який вказаний позивачем - 2 436 грн., є завищеним. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, враховуючи суть позовних вимог, характер та тривалість моральних страждань позивача, як власника транспортного засобу, щодо неможливості користуватися автомобілем, проведення його відновлення, що призвело до порушення нормальних життєвих зв'язків позивача та істотності вимушених змін у його житті, а також те, що через неврегулювання спору позивач змушений був хвилюватися, витрачати час на звернення до працівників ДАІ, експерта, юристів, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди, а саме стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 300 грн. Розмір відшкодування має бути адекватним нанесеній моральній шкоді, при цьому, відшкодування моральної шкоди не може бути засобом отримання доходу. Як зазначається у рішеннях Європейського суду з прав людини від 25 липня 2001 року у справі "Перна проти Італії", від 09 лютого 2007 року "Білуха проти України", - в окремих випадках визнання судом порушення саме по собі становить достатньо справедливу сатисфакцію за моральну шкоду, завдану особі. Отже, вимоги у цій частині позову підлягають задоволенню частково. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім судовий збір в сумі 487,20 грн., що включає судовий збір у розмірі 243,60 грн. за вимоги майнового характеру та судовий збір в сумі 243,60 грн. в частиі вимог про стягнення моральної шкоди.

Outcome: partial