Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно. З урахуванням заяви про зміну позовних вимог, прохала визнати частково недійсним Державний акт на право приватної власності на землю IV-ПЛ №046057 виданий 03.06.1997 року Супрунівською сільською радою та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на право приватної власності на землю за №396, виданий на імя [PERSON], а саме в частині права власності [PERSON] на земельну ділянку 0,12 га; визнати за [PERSON] (ід.н.2275226684) право приватної спільної часткової власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та на 1/4 частину земельної ділянки загальною площею 0,12 га, надану для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться на території Супрунівської сільської ради в с.Супрунівка по провулку Садовому,8 Полтавського району Полтавської області; визнати за [PERSON] (ід.н. [NUMBER]), [PERSON] (ід.н. [NUMBER]), право приватної спільної часткової власності по 3/8 частини за кожним житлового будинку з господарськими будівлями та по 3/8 частини за кожним земельної ділянки загальною площею 0,12 га, надану для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться на території Супрунівської сільської ради в с.Супрунівка по провулку Садовому,8 Полтавського району Полтавської області з врахуванням спадкової частини майна, яке належало померлому батькові [PERSON]. В обґрунтування позову посилається на відсутність правовстановлюючих документів на вказане майно, а тому оформити спадщину належним чином не має можливості. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та проохала їх задовольнити. Відповідачем надано до суду заяву про розгляд справи без участі представника Супрунівської сільської ради Полтавського району, проти задоволення позову не заперечують. Третя особа: Полтавська районна державна нотаріальна контора в судове засідання не зявилася натомість надала суду заяву про розгляд справи без участі, при вирішенні питання покладається на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України" від 18.03.2004, № 1618-IV, (надалі ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України" від 18.03.2004, № 1618-IV, (надалі ЦПК України), цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 28.12.2011 року помер [PERSON], про що 01.01.2012 року виконавчим комітетом Супрунівської сільської ради видано свідоцтво про смерть (а.р.10). Після померлого 28.12.2011 року [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: ? частина житлового будинку з погосподарськими будівлями, що знаходиться в с.Супрунівка по пров.Садовому, 8. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації Полтавського тампонажного управління, 19.01.1995 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної власності належить квартира №1, що знаходиться в с.Супрунівка по пров.Садовому, 8 (а.с.11). Згідно технічного паспорта виготовленого КП «БТІМ Полтавського району» на земельній ділянці, що знаходиться в с. Супрунівка по провулку Садовому,8 розташовані: житловий будинок ліи.А-1 (загальною площею 96,8 кв.м., житловою площею 40,7 кв.м.), навіс літ. а, сарай літ.Б, погріб вхідний літ.б, навіс (тимчасовий) літ.б1, хвіртка №1, огорожа - №2. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю IV-ПЛ №046057 виданого 03.06.1997 року Супрунівською сільською радою, [PERSON] належать земельна ділянка загальною площею 0,29 га надана для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться в с. Супрунівка, с. Івашки Супрунівської сільської ради (а.с.12). Відповідно до довідки Супрунівської сільської ради №623/02-25 від 19.09.2016 року на день смерті [PERSON] дійсно мав приватизовані земельні ділянки загальною площею 0,29 га в т.ч. 0,12 га за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою с.Супрунівка, пров Садовий 8, та 0,17 га для ведення особистого селянського господарства в с.Івашки згідно Державного акту на право приватної власності на землю IV-ПЛ №046057 від 03.06.1997 року. Згідно довідки Виконавчого комітету Супрунівської сільської ради [PERSON] на день смерті дійсно мав у власності житловий будинок на території Супрунівської сільської ради Полтавського району за адресою: с.Супрунівка, пров.Садовий, 8 (стара адреса: пров.Садовий, 8, кв.1). Постановою Полтавської районної державної нотаріальної контори №02-31/448 від 29.09.2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачам відмовлено у звязку з відсутністю документів, що підтверджують право власності (а.с.9). Згідно матеріалів спадкової справи спадкоємцями за померлим 28.12.2011 року [PERSON] є дочка [PERSON] та [PERSON]. Зазначені обставини також підтверджуються свідоцтвами про народження останніх, долучених до матеріалів справи. Згідно рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 18.02.2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Отже, позивач [PERSON] на час смерті [PERSON] у шлюбі з останнім не перебувала, та не має права на спадкування за останнім, за наявності спадкоємців першої черги - дочок померлого - позивачів [PERSON] та [PERSON]. Відповідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1,5.ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. За ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.317,319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За нормами ст.391,392 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту права є його визнання. Таким чином, суд вважає, що неможливість оформлення права власності позивачами [PERSON] та [PERSON] на спадкове майно у встановлений законом спосіб в порядку спадкування порушує законні права власності на спадкове майно позивачів, а тому за [PERSON] та [PERSON] слід визнати по 3/8 частини за кожною житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою с. Супрунівка пров.Садовий 8. Так, за життя [PERSON] належала 1/4 частини житлового будинку, [PERSON] та [PERSON] по 1/4 житлового будинку. Таким чином, кожен з спадкоємців першої черги успадковує по 1/8 частини житлового будинку за померлим [PERSON] (1/4+1/8=3/8). Окрім того, відповідно до ст.30 Земельного кодексу України (в редакції чинній на час видачі державного акту на землю), при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. При переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об'єктів. Право власності або право користування земельною ділянкою у перелічених випадках посвідчується Радами народних депутатів відповідно до вимог статті 23 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, свідоцтво про право приватної спільної власності на житло за адресою: пров.Садовий, 8[ADDRESS] видано 19.01.1995 року на ім"я [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Тоді як державний акт на право приватної власності на землю площею 0,29 га з них 0,12 га для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд видано 03.06.1997 року на ім"я лише [PERSON] без врахування права на оформлення земельної ділянки за іншими співвласниками, що суперечило нормам діючого на той час земельного законодавства та порушувало право власності на землю інших співвласників, у з"язку з чим державний акт слід визнати недійсним в частині права власності [PERSON] на земельну ділянку 0,12 га за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування господарських будівель та споруд. У зв"язку з визнанням державного акту на право приватної власності на землю IV-ПЛ №046057 виданого 03.06.1997 року Супрунівською сільською радою, [PERSON] частково недійсним, право власності на земельну ділянку 0,12 га за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування господарських будівель та споруд у померлого на час смерті не виникло та розподілу між спадкоємцями не підлягає. Окрім того, позивачі не позбавлені права звернутися до відповідних органів за для оформлення прав на земельну ділянку у встановленому законом порядку відповідно до часток у нерухомому майні, у зв"язку з чим у задоволенні позову щодо визнання права власності на земельну ділянку слід відмовити. Щодо позовних вимог [PERSON] про визнання за нею права власності на 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та 1/4 частину земельної ділянки загальною площею 0,12 га надану для обслуговування господарських будівель та споруд за адресою: пров. Садовий, 8 с.Супрунівка суд звертає увагу, що позивачем не надано доказів порушення її прав та охоронюваних законом інтересів, у зв"язку з чим у позові слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial