Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька, стягнення судових витрат, посилаючись на те, що в шлюбі з відповідачем у них народилась донька [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишена на проживання з позивачкою. Вона офіційно працює та проживає в [PERSON]. На час її відсутності дитина проживає з матір'ю позивачки, яка здійснює за нею догляд. Відповідач участь у вихованні та фінансовому утриманні доньки не приймає. З метою забезпечення належного оздоровлення дитини, відпочинку, навчання за кордоном, а також надання дитині можливості розширення світогляду, духовного, інтелектуального розвитку, позивачка має бажання здійснювати поїздки за кордон на період навчання дитини в [PERSON] з поверненням дитини до постійного місця проживання на період зимових та літніх канікул, оскільки, це буде відповідати інтересам дитини. Однак, на даний час відповідач не надає дозвіл на виїзд дитини за кордон, не мотивуючи таку відмову жодними аргументами. Вона та її донька є громадянами України, у неї є постійне місце роботи, її батьки проживають в Україні, дитина знаходиться на її утриманні, доступ батька до дитини не обмежений. Крім того, в [PERSON] навчається та проживає старший син позивачки [PERSON], який є рідним братом [PERSON]. Відстань між ними не дає можливості спілкуватись та підтримувати стосунки між братом та сестрою. У вересні 2016 року вона подала документи на виготовлення її доньці [PERSON] карти побуту, яка надасть їй рівні права з громадянами Польщі та можливість для гідного розвитку і навчання. Просила суд надати дозвіл на оформлення проїзних документів та на тимчасовий виїзд доньки за кордон без згоди батька [PERSON] до [PERSON] для навчання в школі до досягнення повноліття у супроводі матері [PERSON], стягнути з відповідача в її користь судові витрати. Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явився, попередньо подав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав, просив задоволити в повному обсязі та проводити розгляд справи без його участі та без участі позивачки, проти заочного розгляду справи не заперечив (а.с. 61). Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 57). З урахуванням думки представника позивачки та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Всебічно, повно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу виїзду малолітньої дитини за кордон без згоди та супроводу одного з батьків. В судовому засіданні встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у подружжя народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження Серія [NUMBER], виданого 23.08.2016 року (а.с. 6). Згідно копії рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.11.2013 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 25.05.2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №641 - розірвано. Малолітню дитину - [PERSON], [INFO], залишено на проживаня з матір'ю [PERSON]. (а.с. 16). Відповідно до копії довідки виписки з домової книги про склад сім'ї і прописці ТОВ "ЖЕО Захід Стиль" від 12.04.2017 року №118, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: мати - [PERSON], син - [PERSON], донька - [PERSON] (а.с. 19). Згідно копії відповіді Дошкільного навчального закладу №18 "Зернятко" від 26.06.2017 року №526, батько [PERSON] на протязі останніх півроку, не відвідував, не цікавився життям та вихованням дитини [PERSON], [INFO], а також не приводив і не забирав її з дошкільного навчального закладу (а.с. 76). Як вбачається з копії посвідки на проживання Серії [NUMBER] від 22.01.2016 року, [PERSON], [INFO], надано дозвіл на постійне проживання в [PERSON] (а.с. 64-65). Згідно копії договору доручення від 14.12.2017 року [PERSON] працює в готелі "Новотель Центр у Катовіце", що знаходиться на вул.Братській, 16, 00-028 Варшава (а.с. 68, 69). Відповідно до копії посвідки на проживання Серії [NUMBER] від 15.09.2017 року, копії рішення Сілезького воєводи, Катовіце, [PERSON] від 10.05.2017 року, [PERSON], [INFO], надано дозвіл на тимчасове проживання строком до 09.05.2020 року в [PERSON] (а.с. 70-71, 72-73). Як вбачається з копії заяви від 23.05.2017 року [PERSON] заявляє, що [PERSON], яка народилась в Україні, № паспорта [NUMBER], дочка [PERSON], може проживати разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Проживання на час перебування у [PERSON], без права на реєстрацію місця проживання (а.с. 74, 75). Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право на вільне самостійне пересування по території України і на вибір місця перебування. Фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересуватися по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Частиною 2 ст. 4 вказаного Закону передбачено, що оформлення проїзного документа дитини для її виїзду за кордон провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Проїзний документ дитини видається органом внутрішніх справ за місцем проживання. У відповідності до п.п. 2, 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року за № 5 чітко визначено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку, у супроводі одного з батьків здійснюється у разі пред`явлення оригіналу або нотаріального посвідчення копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Статтею 7 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» визначено, що правила оформлення і видачі паспортів, їх тимчасового затримання та вилучення визначаються відповідно до цього Закону Кабінетом Міністрів України і підлягають опублікуванню. На виконання ст. 7 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україн громадян України» постановою Кабінету Міністрів 31.03.1995 року за № 231 затверджено Правила оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення. Пунктом 18 Правил зазначено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Для дітей віком від 14 до 18 років у заяві зазначається відсутність обставин, що обмежують згідно із законодавством право їх виїзду за кордон. В силу дії ч.ч. 1 та 2 ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідач [PERSON] добровільно не надає згоди на виїзд малолітньої доньки за кордон, що не відповідає інтересам дитини. Тому такий дозвіл слід надати позивачці. Пунктом 5 Правил перетинання державного кордону громадянами України визначено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі. Враховуючи встановлену частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини норму про приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, вищезазначені положення Сімейного кодексу України, досліджені в судовому засіданні дані щодо обох батьків, вік дитини, суд вважає, що право дитини на вільне пересування та виїзд за кордон не може бути обмежене, а виїзд дитини за кордон для навчання не порушує прав [PERSON], як батька дитини та вчиняється матір'ю в інтересах доньки [PERSON], [INFO], оскільки позивачка офіційно працевлаштована та має дозвіл на постійне місце проживання в [PERSON]. Крім того, [PERSON], [INFO], надано дозвіл на тимчасове проживання строком до 09.05.2020 року в [PERSON]. За таких обставин,

Outcome: approved