Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд із позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про передачу предмета застави в заклад. В судовому засіданні представник позивача - ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] позов підтримав повністю з мотивів, викладених в позовній заяві, яку просять задоволити, не заперечує проти заочного рішення суду. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання повторно не з»явився з невідомих суду причин. Про час і місце слухання справи повідомлений вчасно рекомендованою кореспонденцією. Третя особа по справі [PERSON] в судове засідання повторно не з»явилася з невідомих суду причин. Про час і місце слухання справи повідомлена вчасно рекомендованою кореспонденцією. А тому, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України (постановляє заочне рішення). Суд, вислухавши пояснення сторони по справі, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з»ясувавши фактичні обставини справи приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав: Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору № 61 КН від 03.10.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 25000 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 02.10.2012 року. (а.с.4-6). В забезпечення виконання зобов"язань [PERSON] за кредитним договором ПАТ «Приватбанк» та відповідач по справі - [PERSON] 08.10.2007 року уклали договір застави транспортного засобу, відповідно до якого відповідач [PERSON] надав в заставу автомобілі: «Volkswagen», модель: LT35, рік випуску:2002, тип ТЗ: мікроавтобус, № кузова/шасі: WV1ZZZ2DZ3H003618, реєстраційний номер: АТ1620АМ та «Ford», модель: Transit, рік випуску: 1997, тип ТЗ: мікроавтобус, № кузова/шасі: WFOLXXGBVLVP77526, реєстраційний номер: АТ3492АК, що належать на праві власності власності [PERSON] (78400, Івано-Франківська область, м. Надвірна, вул. Річна, 95, ІПН [NUMBER]) (а.с.8-10). [PERSON] не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Рішенням Надвірнянського районного суду від 10.05.2011 року позов ПАТ КБ "Приватбанк" до [PERSON] про звернення стягнення задоволено. Звернуто стягнення на предмет застави: автомобіль VOLKSWAGEN, модель LТ 35, рік випуску:2002, тип Т3: мікроавтобус вантажопасажирський В, № кузова/шасі:WV1ZZZ2DZ3H003618, реєстраційний номер: АТ 1620 АМ та автомобіль «FORD», модель TRANSIT, рік випуску 1997, тип Т3: мікроавтобус вантажопасажирський-В № кузова/ шасі : WFOLXXGBVLVP77526, реєстраційний номер : АТ 3492 АК, що належить на праві власності [PERSON] (78405, Івано-Франківська області м. Надвірна, вул. Річна, 95, ІПН [NUMBER]), шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ ПриватБанк(49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ ПриватБанквсіх повноважень, необхідних для здійснення продажу (а.с.11). Відповідно до ст.ст. 44-48 Закону України "Про заставу" (зі змінами та доповненнями) заклад - застава рухомого майна, при якій майно, що складає предмет застави, передається заставодавцем у володіння заставодержателя. За угодою заставодержателя із заставодавцем предмет застави може бути залишено у заставодавця під замком заставодержателя (тверда застава). Індивідуально визначена річ може бути залишена у заставодавця з накладенням знаків, які засвідчують заставу. Правила цього розділу поширюються на тверду заставу у випадках, коли її застосування не суперечить суті відносин заставодержателя з заставодавцем при такій заставі. Заставодержатель, якщо інше не передбачено договором, зобов"язаний: вживати заходів, необхідних для збереження предмета закладу, у випадках, коли це передбачено договором, одержувати з предмета закладу дохід в інтересах заставодавця, регулярно надсилати заставодавцю звіт про користування предметом закладу, якщо користування ним допускається відповідно до частини першої ст. 46 цього Закону; страхувати предмет закладу в обсязі його вартості за рахунок та в інтересах заставодавця; сплачувати податки та збори, пов"язані з володінням заставленою річчю, за рахунок заставодавця; належним чином утримувати предмет закладу, нести відповідальність за нього у випадках, коли немає доказів, що втрата, пошкодження або загибель закладу сталися не з його вини; негайно повідомляти заставодавця про виникнення загрози загибелі чи пошкодження предмета закладу; негайно повертати предмет закладу після виконання заставодавцем або третьою особою забезпеченого закладом зобов"язання. Заставодержатель має право користуватися предметом закладу, якщо це передбачено договором. Набуті ним доходи спрямовуються на покриття витрат на утримання предмета закладу, а також зараховуються в рахунок погашення процентів по боргу, забезпеченому закладом зобов"язань чи самого боргу. Якщо виникає загроза загибелі, пошкодження чи зменшення вартості предмета закладу не з вини заставодержателя, він має право вимагати заміни предмета закладу, а при відмові заставодавця виконати цю вимогу - достроково звернути стягнення на предмет закладу. Якщо заставодержатель зберігає або використовує предмет закладу неналежним чином, заставодавець має право в будь-який час вимагати припинення застави та (або) достроково виконати забезпечене закладом зобов"язання. Окрім того, договором застави транспортного засобу від 08.10.2007 року, також передбачено (п.17.12) що у випадку порушення Заставодавцем зобов"язань за цим договором, заставодавець зобов"язується передати предмет застави Заставодержателю в заклад за актом прийому-передачі, що підписується сторонами. При переході предмету застави в заклад умови договору зберігають чинність для сторін, за винятком права користуватися предметом застави (п.17.14). Укладений договір за вимогами норм ЦК України підлягає виконанню обома сторонами. Судом встановлено, що є рішення суду, яке набрало законної сили про звернення стягнення, про що зазначалося вище. Зі сторони відповідача підставність позовних вимог не спростована. Ч.3 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом та ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. А тому суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до статей 44-48 Закону України "Про заставу",

Outcome: approved