Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, в котрій зазначено, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS] та 5/6 часток земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 2,77 га, яка розташована на території Супоївської сільської Ради Київської області. В силу ст. 1261 ЦК України вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка. Іншим спадкоємцем є син померлого [PERSON]- відповідач по справі, який спадщину не прийняв, та відповідно до ч.1 ст.1273 ЦК України відмовився від її прийняття. Згідно з положеннями чч. 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1222, ч. 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк. В передбачений законодавством шестимісячний термін вона подала до Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на1/3 частини квартири [ADDRESS], що належала померлому [PERSON] Однак вона, як спадкоємиця за законом після смерті [PERSON], не може оформити належним чином право на спадщину, а саме на 5/6 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 2,7700 га, яка розташована на території Супоївської сільської Ради, так як за життя [PERSON] почав переоформляти державний акт на земельну ділянку на своє ім'я, однак в зв'язку зі смертю, не встиг його одержати. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Частиною 2 ст. 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності та його державної реєстрації. Таким чином, вона, як спадкоємиця за законом, вважається такою, що прийняла спадщину після смерті свого чоловіка. На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, вона набула право на це майно, а саме на 5/6 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 2,77 га, яка розташована на території Супоївської сільської Ради. З врахуванням вищевикладеного, просила визнати за нею право власності на 5/6 часток земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 2,77 га, яка розташована на території Супоївської сільської Ради Яготинського району Київської області в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. В судове засідання позивачка не з"явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, звернулася до суду з заявою, в котрій просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності та про визнання позову. Перевіривши матеріали справи, враховуючи, що відповідач позов визнав та визнання позову не суперечить закону та не порушує права інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення. В силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п."б" ч. 2 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. Як видно з матеріалів справи, померлий [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину, проте, державний акт на право власності на земельну ділянку втрачений, що також підтверджується оголошенням в газеті "Яготинські вісті". Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що вимоги позову є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved