Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі - 18289,97 грн. та судові витрати у розмірі - 1921,00 грн. Позивач посилається на те, що з метою отримання банківських послуг [PERSON] підписав заяву №б/н від 04.10.2017, згідно якої отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів. Оскільки відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, тому утворилася прострочена заборгованість, яка станом на 15.07.2019 становить - 18289,97 грн, з них: заборгованість за тілом кредиту - 11378,51 грн.; заборгованість за простроченим тілом кредиту - 4998,97 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками - 565,35 грн; штраф відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 847,14 грн., яку позивач і просить стягнути разом із судовими витратами. Позивач в судове засідання не з`явився, проте згідно заяви просить суд розглядати справу без участі його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного вирішення справи не заперечує. Відповідач повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження згідно ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом подачі оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України та не надав відзив на позовну заяву у строк передбачений в ухвалі про відкриття провадження у справі. Суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. Зі згоди позивача, суд на підставі наявних в справі доказів, ухвалює заочне рішення, що відповідає положенню ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість часткового задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що з метою отримання банківських послуг [PERSON] підписав заяву №б/н від 04.10.2017, згідно якої отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів (а.с.9-28). Згідно Умов держатель картки зобов"язався погашати заборгованість по кредиту, процентам за користування ним та комісію на умовах, пердбачених даним Договором. У своїй письмовій заяві [PERSON] погодив, чим підтвердив своїм підписом, що онайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку. Також відповідач виразив згоду з тим, що підписана ним заява разом із Пам"яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с.9). 15.07.2019 Банком проведено розрахунок заборгованості за договором кредиту №б/н від 04.10.2017, з якого вбачається, що заборгованість боржника [PERSON] на час проведення розрахунку становить - 18289,97 грн, з них: заборгованість за тілом кредиту - 11378,51 грн.; заборгованість за простроченим тілом кредиту - 4998,97 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками - 565,35 грн; штраф відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 847,14 грн. (а.с. 7-8). Відповідно до ст.ст.526-527 ЦК України зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно з п.2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобов`язань за кредитним договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п.2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф. Згідно з п. 2.1.1.12.10 умов та правил надання банківських послуг, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржникам своїх боргових зобов`язань та інших обов`язків за договором. Судом встановлено, що між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем, укладено кредитний договір. Позивачем належним чином виконані умови договору та надано відповідачу [PERSON] кредитні кошти в розмірі 500,00 гривень. Натомість [PERSON] в порушення вимог кредитного договору не здійснено своєчасну сплату визначених кредитним договором платежів, в результаті чого станом на 15.07.2019 виникла заборгованість. Щодо суми нарахованих штрафів, то суд приходить до наступного висновку. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Отже, зі змісту п.1.1.5.25 та п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг вбачається, що підставою нарахування пені та штрафу є порушення строків виконання грошового зобов`язання, тому підстави для одночасного стягнення пені та штрафів, відсутні. У зв`язку з тим, що нарахування штрафу носить разовий характер, в той час як пеня нараховується за кожен день прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, враховуючи встановлений кредитним договором подвійний характер відповідальності за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування ним, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення штрафу (фіксованої його частини та процентної складової) задоволенню не підлягають. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 21 жовтня 2015 року по справі №6-2003цс15. Враховуючи вищевикладене, та з урахуванням того, що за приписами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, за умов відсутності інших обставин, що мають істотне значення, суд, приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, а саме: заборгованість за тілом кредиту - 11378,51 грн.; заборгованість за простроченим тілом кредиту - 4998,97 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками - 565,35 грн, а всього - 16942,83 грн. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При подачі позовної заяви до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 1921,00 грн., який документально підтверджений платіжним дорученням і тому суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача сплачені судові витрати в повному обсязі. На основі викладеного,

Outcome: partial