Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

В липні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення солідарно з відповідачів на користь ТОВ "Спектрум Ессетс" суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 8379,37 доларів США, що станом на 15.05.2020 року за курсом НБУ еквівалентно 223554,89 грн. та судовий збір в сумі 3353,33 грн. Представник позивача ТОВ "Спектрум Ессетс" до судового засідання не з`явився, однак на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з мотивів викладених у позовній заяві. Представник відповідачів адвокат - Чернілевська Р.В. просила відмовити в задоволенні позову в частині стягнення відсотків з [PERSON] за користування кредитом в розмірі 3774,29 доларів США, що еквівалентно 100695,04 грн. та відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення коштів з [PERSON] в повному обсязі у зв`язку з припиненням дії договору поруки. Подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що 23.01.2015 року банк пред`явив вимогу до позичальника і поручителя про дострокове повернення усієї суми кредиту. Тому з 23.01.2015 року, тобто з дня направлення вимоги про дострокове погашення заборгованості до відповідачів, кредитний договір припинив свою дію у зв`язку зі зміною кредитором строку його дії. Отже, правомірно нараховані відсотки банком вважаються до 23.01.2015 року - в межах дії договору. Крім того, 02.02.2015 року банк звертався до суду із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. 04.02.2015 року позов було залишено судом без руху у зв`язку з ненаданням доказів сплати судового збору. 17.02.2015 року у зв`язку з не усуненням вказаних недоліків, судом постановлено ухвалу про повернення позовної заяви позивачу. Також у разі зміни строку виконання основного зобов`язання, кредитор повинен протягом шести місяців пред`явити позов до поручителя. Враховуючи ту обставину, що позичальник таку вимогу пред`явив 23.01.2015 року, то строк договору поруки минув ще 23.07.2015 року. Заслухавши пояснення представника відповідачів, дослідивши матеріали вказаної справи та цивільної справи №127/1822/15-ц, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 14 травня 2004 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого з 04.02.2011 року є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» та [PERSON] був укладений кредитний договір №14/05/2004/840-КВ/13 (а.с. 5-9). 15 травня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» був укладений договір про відступлення прав вимоги №GL3N017513 від 15.05.2020 року відповідно до якого ПАТ «Комерційний Банк «Надра» відступив шляхом продажу ТОВ «Спектрум Ессетс» права вимоги, що належали ПАТ «Комерційний Банк «Надра» за відповідними договорами, до яких, зокрема, входять права вимоги до [PERSON] за кредитним договором №14/05/2004/840-КВ/13 від 14.05.2004 року та укладеними на забезпечення їх виконання за Договором іпотеки від 14.05.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Миронюк Н.В., зареєстрованого в реєстрі за №1284, договором поруки від 14.05.2004 року укладеного з [PERSON] (а.с. 26-31). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи вище викладене, ТОВ «Спектрум Ессетс» є правонаступником ПАТ «КБ «Надра» та новим кредитором за кредитним договором №14/05/2004/840-КВ/13 від 14.05.2004 року. Згідно п. 1.1., 1.4., 3.3.4. кредитного договору банк надав [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 8400 дол. США на придбання нерухомості - квартири [ADDRESS] строком на 180 місяців, кінцевий термін повернення кредиту - 14.05.2019 року. Згідно додаткового правочину №1 від 14.05.2004 року до кредитного договору №14/05/2004/840-КВ/13 від 14.05.2004 року відсотки за користування кредитом нараховуються банком щомісячно у розмірі 13,5% річних на фактичні залишки заборгованості за кредитом (а.с. 9). Відповідно до пунктів 3.3.1.-3.3.3. кредитного договору відповідач [PERSON] зобов`язалася щомісячно до 5 числа поточного місяця сплачувати мінімальний платіж у розмірі 112 дол. США. 14 травня 2004 року між ВАТ «КБ «Надра» та [PERSON] був укладений договір поруки до кредитного договору №14/05/2004/840-КВ/13 від 14.05.2004 року (а.с. 10-11). Відповідно до п. 1.1. договору поруки [PERSON] зобов`язується відповідати перед банком за належне виконання позичальником [PERSON] взятих на себе зобов`язань, що витікають з кредитного договору №14/05/2004/840-КВ/13 від 14.05.2004 року. Відповідно до п. 1.2 договору поруки поручитель [PERSON] відповідає перед кредитором у тому ж об`ємі, що і позичальник. Згідно п. п. 1.3., 1.4. відповідальність поручителя [PERSON] виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобов`язань, так і при невиконанні позичальником зобов`язань в цілому. [PERSON] відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань у повному об`ємі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами. Згідно п. 5.3. договору поруки, дія цього договору закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобов`язань по кредитному договору чи виконанням поручителем своїх зобов`язань, згідно з умовами цього договору. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Банком виконані умови договору №14/05/2004/840-КВ/13 від 14.05.2004 рокута надано [PERSON] грошові кошти в сумі 8400 доларів США, що підтверджується заявою про видачу готівки від 14.05.2004 року (а.с. 22). Відповідачі взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів у строки визначені кредитним договором не виконали. Згідно наданого позивачем розрахунку суми заборгованості позичальника [PERSON] за період з 14.05.2004 року по 15.05.2020 року за кредитним договором №14/05/2004/840-КВ/13 від 14.05.2004 року встановлено, що станом на 15.05.2020 року загальна заборгованість за вказаним кредитним договором становить 8379,37 доларів США, що еквівалентно 223554,89 грн., з яких: 4605,08 доларів США, що еквівалентно 122859,85 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3774,29 доларів США, що еквівалентно 100695,04 грн. - заборгованість за відсотками (а.с. 16-17, 60-61). Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів. Згідно з кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1054 ЦК України). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина першастатті 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, другастатті 554 ЦК України). Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. Отже, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлено договором чи законом строк її дії, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Тобто порука є додатковим (акцесорним) способом забезпечення виконання зобов`язань, а тому такі правочини щодо встановлення забезпечення матимуть юридичне значення тільки тоді, коли мають юридичну силу основні зобов`язання. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Судом встановлено, що 23.01.2015 року ПАТ КБ «Надра» направило відповідачам [PERSON] і [PERSON] письмові вимоги про погашення виниклої станом на 09.10.2014 року заборгованості за кредитним договором №14/05/2004/840-КВ/13 від 14.05.2004 року в загальному розмірі 6069,57 доларів США в повному обсязі протягом 7 (семи) календарних днів з дати отримання вимоги (а.с. 112, 113). В подальшому, у зв`язку з невиконанням кредитних зобов`язань, 02.02.2015 року ПАТ КБ «Надра» звернулося до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №14/05/2004/840-КВ/13 від 14.05.2004 року в загальному розмірі 6069,57 доларів США. 04.02.2015 року позов було залишено судом без руху у зв`язку з ненаданням доказів сплати судового збору. 17.02.2015 року у зв`язку з не усуненням вказаних недоліків, судом постановлено ухвалу про повернення позовної заяви позивачу. З огляду на встановлені фактичні обставини справи та надані докази, суд вважає, що ПАТ КБ «Надра» звернувшись 02.02.2015 року з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення всієї суми заборгованості, згідно з пунктами 4.2.4., 4.4.1. кредитного договору, п. 2.1. договору поруки, ч. 2 ст. 1050 ЦК України визнав термін повернення кредиту таким, що настав. Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку його виконання, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а також неустойки. Отже, ПАТ КБ «Надра» за власною ініціативою було змінено строк повного повернення кредиту позичальником [PERSON] , яка є боржником за основним зобов`язанням та позивачем не доведено суду здійснення банком заходів щодо пред`явлення вимог до поручителя [PERSON] в межах строку, встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ «Спектрум Ессетс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Разом з тим, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Спектрум Ессетс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Як встановлено судом по справі, 14 травня 2004 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого з 04.02.2011 року є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» та [PERSON] був укладений кредитний договір №14/05/2004/840-КВ/13. Банком виконані умови договору №14/05/2004/840-КВ/13 від 14.05.2004 рокута надано [PERSON] грошові кошти в сумі 8400 доларів США. Проте відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів у строки визначені кредитним договором не виконала. Згідно наданого позивачем розрахунку суми заборгованості позичальника [PERSON] за період з 14.05.2004 року по 15.05.2020 року за кредитним договором №14/05/2004/840-КВ/13 від 14.05.2004 року встановлено, що станом на 15.05.2020 року загальна заборгованість за вказаним кредитним договором становить 8379,37 доларів США, що еквівалентно 223554,89 грн., з яких: 4605,08 доларів США - заборгованість за тілом кредиту; 3774,29 доларів США - заборгованість за відсотками. Враховуючи наявну заборгованість у відповідачки [PERSON] за кредитним договором та визнання її представником позовних вимог щодо стягнення з [PERSON] тіла кредиту в сумі 4605,08 доларів США, суд вважає, що необхідно стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» заборгованість за кредитним договором №14/05/2004/840-КВ/13 від 14.05.2004 року за тілом кредиту, яка станом на 15.05.2020 року становить 4605,08 доларів США, що еквівалентно 122859,85 грн. Разом з тим, суд погоджується з доводами представника відповідачки про пропуск позивачем строку позовної давності щодо стягнення відсотків за користування кредитними коштами з огляду на таке. 07 червня 2017 року Верховний Суд України в рамках справи №923/1233/15 вказав, що перебіг позовної давності починається від дня, коли в кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до умов кредитного договору сторони встановили як строк дії договору, так і строки виконання зобов`язань зі щомісячним погашенням платежів. Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору. Згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України строк виконання кожного щомісячного зобов`язання спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України). Так, за змістом ст. ст. 256, 257, 261, 262, 267 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю в 3 роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли в кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Аналізуючи умови договору сторін і зміст зазначених правових норм, суд дійшов висновку про те, що у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору зазначено періодичними/щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 3 червня 2015 року у справі № 6-31цс15, від 6 квітня 2017 року у справі 6-522цс17, а також від 19 березня 2014 року у справі №6-20цс14. Заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною в спорі, є підставою для відмови в позові. В свою чергу, 06 червня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №640/10523/16-ц, провадження №61-20035св18 наголошує, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. За змістом статті 512 ЦК України у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Однак, зміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності (стаття 262 ЦК України). Вказана позиція була підтверджена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 08 лютого 2019 року в рамках справи № 904/3280/18, в якій суд зазначив наступне. Згідно зі статтями ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. У ЦК України позовну давність визначено як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Тобто позовна давність встановлює строки захисту цивільних прав. При цьому, відповідно до частин першої та п`ятої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Визначення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від нього залежить і правильність обчислення позовної давності, і захист порушеного права. Між тим, відповідно до ст. 262 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Як зазначив Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях від 20 вересня 2011 року у справі ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії", та від 22 жовтня 1996 року у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства" позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу. Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. Як вбачається із розрахунку заборгованості по кредитному договору №14/05/2004/840-КВ/13 від 14.05.2004 року, останній платіж щодо погашення відсотків та тіла кредиту відповідачкою [PERSON] було вчинено 28.11.2014 року (а.с. 16, 17). Відповідно до пунктів 3.3.1.-3.3.3. кредитного договору відповідач [PERSON] зобов`язалася щомісячно до 5 числа поточного місяця сплачувати мінімальний платіж у розмірі 112 дол. США. З викладеного вбачається, що зобов`язання за кредитним договором повинно обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. [PERSON] здійснила останній черговий платіж 28.11.2014 року, а тому ПАТ КБ «Надра» знало про порушення свого права позичальником, однак до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості в межах строку позовної давності не звернулося, натомість 15.05.2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Спектрум Ессетс» було укладено договір про відступлення права вимоги №GL3N017513, за умовами якого останнє набуло права вимоги до [PERSON] за кредитним договором №14/05/2004/840-КВ/13 від 14.05.2004 року та усіма забезпечувальними договорами. До суду з даним позовом позивач ТОВ «Спектрум Ессетс» звернувся 06.07.2020 року, проте заміна кредитора у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності, представник відповідача заявила про застосування наслідків при порушенні строків позовної давності для звернення до суду з позовними вимогами про стягнення відсотків, тому суд вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду з позовними вимогами про стягнення відсотків за кредитним договором. Враховуючи викладене, в задоволенні позовних вимог ТОВ «Спектрум Ессетс» до [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті відсотків слід відмовити. Оскільки позовні вимоги задоволено судом частково, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає частковому стягненню з [PERSON] понесений позивачем судовий збір в сумі 1842,98 грн.

Outcome: partial