Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, в котрій зазначено, що вона та відповідач по справі [PERSON] з 2000 року перебували у фактичних шлюбних стосунках. Весною 2002 року вони переїхали проживати до квартири бабусі [PERSON], що розташована в [ADDRESS]. Оскільки бабуся її цивільного чоловіка [PERSON] постійно хворіла, вона змушена була залишити роботу та доглядати за нею, а [PERSON] працевлаштувався в м. Києві та приїдив до них на вихідні дні. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді квартири № 8, що розташована по [ADDRESS]. Спадкоємицею першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України є дочка померлої, відповідачка по справі - [PERSON]. Відповідач по справі [PERSON] - онук померлої є також спадкоємцем померлої [PERSON] Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. В передбачений ст. 1270 ЦК України термін відповідачі по справі до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не зверталися, а тому в силу ст. 1272 ЦК України вважаються такими, що не прийняли спадщину. Відповідно до ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (стаття 1258 ЦК України). Оскільки вона з весни 2002 року проживала разом з [PERSON] однією сім'єю до дня її смерті, то є її спадкоємицею четвертої черги в силу ст. 1264 ЦК України. Згідно зі ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Так, за приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім'юскладають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Відносини щодо місця проживання фізичної особи регулюються Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Цим законом замість прописки введений режим реєстрації фізичних осіб при зміні місця їх проживання або перебування за їх заявою. Закон виділяє власне «місце проживання» та «місце перебування». Згідно зі ст. 3 цього Закону місце проживання - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. В передбачений ст.1270 ЦК України термін до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом вона не зверталася, але вважає, що прийняла спадщину після смерті [PERSON], так як постійно проживала разом з нею однією сім'єю по день її смерті. Відповідно до п.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно п. 23 Постанови Пленуму ВС України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року за №7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Проте, на даний час вона не може оформити свої спадкові права, оскільки з'ясувалося, що оригінал правовстановлюючого документу на квартиру - свідоцтво про право власності від 17 березня 2006 року, знаходиться у відповідачки [PERSON]- матері її цивільного чоловіка, в зв'язку з чим нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину на вищевказане спадкове майно за законом. Пунктом п. 4.15 глави 10 Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Просила встановити, що вона є спадкоємицею четвертої черги [PERSON], яка померла [INFO], так як з весни 2002 року по день смерті постійно проживала разом з нею однією сім"єю, встановити, що вона постійно проживала разом із [PERSON], яка померла [INFO], по день її смерті, тобто на час відкриття спадщини та визнати за нею право власності на квартиру № 8, що розташована по [ADDRESS], яка належала [PERSON], померлій [INFO]. В судове засідання позивачка не з"явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідачі в судове засідання не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, звернулися до суду з заявами про розгляд справи у їх відсутності та про визнання позову. Перевіривши матеріали справи, враховуючи, що відповідачі позов визнали та визнання позову не суперечить закону та не порушує права інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення. Враховуючи, що в силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, суд вважає, що вимоги позову є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved