Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із позовом, з урахуванням уточнення до [PERSON], за участю третіх осіб Хмельницької міської ради, [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на частину житлового будинку, в обґрунтування якого вказали, [PERSON] та [PERSON] одружились 10.07.1978р. та почали разом проживати в [ADDRESS], 24.05.1983 року шлюб був розірвано, проте сторони проживали разом у цивільному шлюбі, а [INFO] в них народився син [PERSON]. Домоволодіння по [ADDRESS] відносилось до суспільної групи колгоспний двір, головою якого була [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на будинок від 03.03.1984р. Позивачі були членами колгоспного двору, постійно проживали та були зареєстрованими у вказаному дворі, своєю працею та коштами брали участь у веденні спільного господарства, а тому мають право на частину майна колишнього колгоспного двору, відповідач [PERSON] відбував покарання у місцях позбавлення волі, понад три роки не приймав участі своєю працею та коштами у ведення спільного господарства двору у зв'язку з чим втратив право на частку у майні колгоспного двору, оскільки голова двору [PERSON] померла в [INFO], а майно після її смерті ніхто не успадкував, то позивачі звернулись до суду із позовом, в якому просять визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності за кожним на 1/5 частину житлового будинку по [ADDRESS], визнати [PERSON] таким, що втратив право на частку у майні колгоспного двору. Ухвалою суду від 02.07.2014р. до участі у справі в якості співвідповідачів залучено [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Позивач [PERSON], представник позивача в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений в установленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав повністю, надав суду пояснення в яких вказав, що право на частку в колгоспному дворі не втратив, оскільки після відбуття покарання в місцях позбавлення волі, повернувся до місяця постійного проживання [ADDRESS], крім того він працював в колгоспі до 1991 року. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, надала суд пояснення в яких вказала, що проживала [ADDRESS] з народження. 21.05.1988р. одружилась з [PERSON], разом з ними за вказаною адресою також проживали їх неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] до липня 1991 року. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, надав суду пояснення в яких вказав, що проживав [ADDRESS] з народження і до липня 1991 року, а отже також має право частку майна. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, вказала що разом з батьками проживала в с. Книжківці з народження і до липня 1991 року, як батьки отримали квартиру в м. Хмельницькому. Представник третьої особи Хмельницької міської ради в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений в установленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого Хмельницьким міським відділом комунального господарства 03.03.1984р. на підставі рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради народних депутатів № 43 від 24.02.1984р., цілий будинок з господарським будівлями, розташований в м. Хмельницькому по [ADDRESS] належить колгоспному двору, головою якого являється [PERSON]. Згідно виписки з погосподарської книги за 1977-1979р.р. по с. Книжківці зазначено голова двору [PERSON] - г/сім'ї [INFO], [PERSON] - син [INFO] (вибув 1975р. прибув [INFO]), [PERSON] - дочка [INFO] (вибула 20.03.1978р. прибула 02.09.1978р.), [PERSON] - син [INFO] (вибув в ув'язнення 1979р.), [PERSON] - онук 1977р. (вибув 20.03.1978р. прибув 02.09.1978р.), [PERSON] - невістка [INFO], [PERSON] онука 1979 року - померла [INFO]. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21 травня 1988 року, а також зареєстрували місце проживання [ADDRESS] з 13.02.1985р. та 13.08.1988р. відповідно. 08 серпня 2003 року померла [PERSON], спадщину після смерті якої прийняли [PERSON] та [PERSON], які отримали свідоцтво про право на спадщину 04.02.2004р. в рівних частках кожний на спадкове майно, яке складалось із права на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Поділля». [INFO] помер [PERSON], спадщину після смертя якого прийняли [PERSON] та [PERSON]. Свідоцтво про право на спадщину спадкоємці не отримали. Відповідно до роз'яснень, наданих у п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України N 4 від 24 червня 1983 року "Про практику розгляду судами України справ про спадкування" (постанова втратила чинність на підставі Постанови Верховного Суду України N 7 від 30 травня 2008 року) правила ст. 563 Цивільного кодексу України про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 р. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 р. спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося) відкривається після смерті кожного з його колишніх членів (у редакції постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 грудня 1992 р. N 13). Таким чином вбачається, що господарство по [ADDRESS] з часу його існування мало статус колгоспного двору до часу його припинення у законодавчому порядку. Головою колгоспного двору на час його припинення була [PERSON]. Позивачі в даній справі були членами колгоспного двору. Відповідно до положень Цивільного кодексу УРСР (1963), чинного на час зведення спірного домоволодіння та припинення у законодавчому порядку колгоспного двору, було передбачено: Згідно ст. 120 ЦК УРСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше, пере дане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. Відповідно до ст. 123 ЦК УРСР, частка члена колгоспного двору в майні двору визначається: 1) при виході його з складу двору без утворення нового двору (виділ); 2) при утворенні з одного двору двох і більше дворів (поділ); 3) при зверненні стягнення по особистих зобов'язаннях члена двору. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповно літніх і непрацездатних. Ст. 126 ЦК УРСР визначала, що працездатний член колгоспного двору, який не менше трьох років підряд (у тому числі до припинення двору) не брав участі працею і коштами у веденні спільного господарства двору, втрачав право на частку в майні, і не передбачала поновлення цього строку. Як вбачається з довідки УІАЗ УМВС України у Хмельницькій області [PERSON] з 25.03.1979р. по 22.07.1983 р. відбував покарання у місцях позбавлення волі. З 1989 року по 1991 рік [PERSON] працював в колгоспі «Поділля» с. Копистин, що підтверджується архівною довідкою відділу трудового архіву від 20.05.2014р. № 243. Отже, [PERSON] не вибував з двору з моменту реєстрації його місця проживання 29.12.1976р. по теперішній час і не втратив права на частку у майні колгоспного двору. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року N 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року N 15): положення статей 17, 18 Закону "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; … б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося; … г) згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року… Таким чином, вбачається, що відповідно до ст. ст. 17, 18 Закону "Про власність" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Станом на момент набрання чинності Законом України «Про власність» головою колгоспного двору була [PERSON]. Членами колгоспного двору були [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які були зареєстровані та постійно проживали [ADDRESS], що підтверджується витягом з домової книги, а отже вказані особи мають право на майно колишнього колгоспного двору в рівних частках кожний. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають до задоволення частково, за позивачами належить визнати право власності на майно колишнього колгоспного двору по [ADDRESS], що складається з будинку по 1/9 частині за кожним. В решті позивних вимог належить відмовити за недоведеністю Відповідно до ст. 88 ЦПК України питання розподілу судових витрат судом не вирішується, оскільки позивачі не заявляють таких вимог.

Outcome: partial