Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав, щодо його малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], та стягнути з [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку /доходу/ відповідача, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що відповідач ухиляється від виховання та утримання своїх малолітніх дітей. Він не турбується про життя та здоров»я дітей, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не забезпечує їм належних умов для розвитку та відпочинку. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні вважає, що позов слід задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується публікацією в газеті « Урядовий кур»єр» оголошення про виклик [PERSON] в судове засідання . Вислухавши пояснення та думки позивача , представника позивача, представника органу опіки та піклування, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Так, відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім"ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов"язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов"язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 155 цього ж Кодексу здійснення батьками своїх прав та виконання обов"язків мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Згідно з ч.1 ст. 11 Закону України від 13 січня 2005 р. № 2342-ІУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування»органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Відповідно до ч.1 ст.12 цього ж Закону безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено ,що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Верховний Суд України в ч.2 п.16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серії [NUMBER], серії [NUMBER], серії [NUMBER], серії [NUMBER], серії [NUMBER], серії [NUMBER], серії [NUMBER]. З акту обстеження житлово-побутових умов за місцем проживання позивача від 01.06.2016 року (а.с.17) вбачається, що остання створила належні умови для проживання та виховання дітей. За характеристикою Колесниківської сільської ради Овруцького району [PERSON] зареєстрована в селі Личмани Овруцького району з 2013 року. За час проживання зарекомендувала себе як порядна, спокійна,турботлива мама, яка займається вихованням дітей та сільським господарством, відносини з дітьми хороші, дружні, теплі, в зловживанні спиртними напоями не замічена (а.с.18). За характеристикою Колесниківської сільської ради Овруцького району [PERSON] зареєстрований в селі Личмани Овруцького району з 2013 року. За час проживання зарекомендував себе як безвідповідальний чоловік, вихованням малолітніх дітей не займається. Ніяких відносин зі своєю сім»єю не підтримує,останні вісім місяців дома не проживає (а.с.19). Висновок органу опіки та піклування Овруцької районної державної адміністрації від21.09.2016 року №02-25/1743 , вказує на те, що [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав щодо його малолітніх дітей. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він (вона) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Вищезазначене свідчить, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, не проявляє до них щонайменшої батьківської турботи, не створює їм належні умови для проживання та виховання, а тому його слід позбавити батьківських прав, що буде відповідати інтересам дітей. Позбавлення батьківських прав не позбавляє батьків права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав в разі зміни свого ставлення до дітей, своєї поведінки та усунення обставин, що були підставою позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина, не надає. Стаття 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : 1). стан здоров'я та матеріальне становище дитини ; 2). стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів ; 3). наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина ; 4). інші обставини, що мають істотне значення. При цьому суд вважає за можливе визначити розмір аліментів на дітей в розмірі 1/2 частини заробітку (доходів) їх батька [PERSON] Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на 1 дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] ухиляються від своїх обов'язків щодо виховання дітей та їх утримання, а тому, відповідно до ст. 164 СК України його слід позбавити батьківських прав щодо малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], та стягнути аліменти на їх утримання. При зверненні до суду позивач звільнений від сплати судового збору, тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 551.20 грн. . Також з відповідача слід стягнути 551.20 грн. судового збору на користь позивача.

Outcome: approved