Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

Представник позивача Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» звернувся до суду з позовом в якому, просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь страхової компанії страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 52 593 грн. 65 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762 грн. Мотивуючи свої вимоги представник позивача вказує, що 28 вересня 2016 року між ПАТ НАСК «Оранта» та [PERSON] було укладено Договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, серії АЕ № 9335484, предметом якого було страхування транспорного засобу «ГАЗ 2217», д/н [NUMBER]. 03 жовтня 2016 року сталася дорожньо -транспортна пригода за участю транспортного засобу «ГАЗ 2217», д/н [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON] та транспортного засобу «Renault Clio Symbol" д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. 30 листопада 2016 року постановою Каланчацького районного суду відповідача визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди в стані алкогольного сп»яніння та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП. 16 січня 2017 року ПАТ НАСК «Оранта», згідно дослідження № ВТ7614ВС-1 від 23 листопада 2016 року та ремонтної калькуляції до нього та на підставі страхового акту № ОЦВ-16-8452/1 від 11 січня 2017 року було здійснено страхове відшкодування потерпілому в сумі 52 593 грн. 65 коп. У зв»язку з здійсненням страхового відшкодування, 31 січня 2017 року, та 20 квітня 2017 року ПАТ НАСК «Оранта» зверталося до відповідача з регресною вимогою, яка залишися без задоволення. Ухвалою суду від 07 грудня 2018 року справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 13.03.2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в судове засідання не з»явився, надав суду клопотання про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про часткове визнання позову, щодо позовних вимог на розмір шкоди в сумі 12000 грн., оскільки вважає, що розмір шкоди значно менший ніж виплатила страхова компанія потерпілому. З сумою позовних вимог не згоден. Крім того, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до положень статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту є в т.ч. відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної шкоди. Судом встановлено, що згідно полісу серії АЕ № 9335484, 28 вересня 2016 року між позивачем та відповідачем було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого був застрахований транспортний засіб «ГАЗ 2217», д/н [NUMBER]. 03 жовтня 2016 року сталася дорожньо -транспортна пригода за участю транспортного засобу «ГАЗ 2217», д/н [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON] та транспортного засобу «Renault Clio Symbol" д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. Відповідно до повідомлення про ДТП за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 04.10.2016 року, про дорожньо-транспортну пригоду страхову компанію ПАТ «НАСК «Оранта» повідомила власник автомобіля [PERSON] 12.10.2016 року пошкоджений транспортний засіб потерпілого був оглянутий представником страховика, що вбачається з протоколу огляду транспортного засобу. Згідно дослідження № ВТ7614ВС-1 від 23.11.2016 року відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом МЮ України та ФДМ України №145/5/2092 від 24.11.2003 року, був вирахуваний коефіцієнт фізичного зносу, який склав 0,48%, та з його урахуванням визначений матеріальний збиток, завданий власникові пошкодженого автомобіля «Renault Clio Symbol" д/н [NUMBER] (матеріальний збиток), який складає 53103,65 грн. 30 листопада 2016 року постановою Каланчацького районного суду, яка набула чинності 13 грудня 2016 року, відповідача [PERSON] визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди в стані алкогольного сп»яніння, яка відбулася 03 жовтня 2016 року, та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП. Зазначена постанова відповідно до положень частини шостої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України є обов'язковою для суду, який в даній ситуації розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову, саме в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та вчиненні вони цією особою. 15.12.2016 року [PERSON] звернулася до страховика із заявою про страхове відшкодування, згідно якої просила виплатити суму страхового відшкодування, що підтверджується копією заяви. Розрахунком страхового відшкодування від 04.01.2017 року визначена сума страхового відшкодування в розмірі 52593,65грн. та згідно страхового акта № ОЦВ-16-8452/1 на рахунок [PERSON] перераховано страхове відшкодування в сумі 52593,65 грн. Згідно із вимогами ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Разом з тим, спеціальна норма по відношенню до загальної - ч. 2 ст. 1187 ЦК України зазначає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. До сфери обов"язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Метою здійснення обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон України «Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров"ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об"єктом обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов"язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров"ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону). Договір обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Згідно із статтею 6 Закону «Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров"ю та/або майну потерпілого. Настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми, в порядку визначеному законом. Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров"ю, майну третьої особи. Підпунктом а ч. 1 ст. 38 Закону України «Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Як вбачається із постанови Каланчацького районного суду Херсонської області від 30.11.2016 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності, в тому числі і за ч. 1 ст. 130 КпАП України, а саме - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. Відтак, суд приходить до висновку, що в даному випадку ПАТ НАСК "Оранта" має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого страхового відшкодування в сумі, що становить 52593,65 грн. Доводи відповідача про те, що пошкодження автомобіля «Renault Clio Symbol" д/н [NUMBER] було набагато меньшим чим зазначає страхова компанія, суд до уваги не приймає, оскільки належними доказами даний факт відповідачем не підтверджено. Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що позивачем у порядку та в межах визначених законом було здійснено страхову виплату, спрямовану на відшкодування майнової шкоди, заподіяної відповідачем [PERSON] потерпілій особі, а також те, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, який керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, що є підставою для регресних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн.

Outcome: approved