Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника [PERSON] , звернувся до суду із позовною заявою до Вікнянської сільської об`єднаної територіальної громади в особі Вікнянської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадщини за заповітом . Посилається на те, що [INFO] померла бабуся [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якого входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по [ADDRESS] . Згідно заповіту від 07.12.2012, посвідченого секретарем виконавчого комітету Онутської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, [PERSON] усе своє майно, що буде належати йому на день її смерті, де б воно не заходилось із чого не складалось, і взагалі все те, на що за законом матиме право заповіла [PERSON] Спадкоємців, які б мали право на обов"язкову частку при спадкуванні за заповітом не має. Позивач посилається на те, що вона як єдиний спадкоємець спадкового майна [PERSON] за заповітом, спадщину прийняла вчасно, оскільки проживала із спадкодавцем до її смерті, а також в передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку із чим була заведена спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] Маючи намір оформити свої спадкові права, позивач звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за [PERSON] , а також із-за розбіжностей в деяких документах. Зокрема в заповіті, який складений 07.12.2012, спадкодавець зазначена як " [PERSON] ", а у свідоцтві про смерть спадкодавець як " [PERSON] ". Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно та розбіжностей в заповіті є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, позивач змушена в судовому порядку встановлювати факт належності спадкодавцю [PERSON] заповіту складено 07.12.2012 та визнавати право власності на спадщину. В підготовче засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з"явилися, в заяві до суду просять справу розглянути у їх відсутності, позов підтримують повністю. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, подав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в його відсутності. Відповідно до вимог ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.4 ст.200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, приймаючи визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.11.2018 . Відповідно до ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Внаслідок смерті [PERSON] по місцю її останнього проживання: [ADDRESS] відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за зазначеною адресою. Вказане вбачається із довідок Вікнянської сільської ради. За правилами ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. Згідно копії заповіту від 07.12.2012 , посвідченого секретарем виконавчого комітету Онутської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області та зареєстрованого в реєстрі за №39, який на час відкриття спадщини змінений та скасований не був, [PERSON] , [INFO] зробила розпорядження своїм майном, а саме: усе своє майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не заходилось із чого не складалось, і взагалі все те, на що за законом матиме право заповіла [PERSON] . У згаданому заповіті допущено помилку в указанні імені спадкодавця, а саме зазначено ім`я " [PERSON] " замість « [PERSON] ". Згідно довідок Вікнянської сільської ради, копії свідоцтва про смерть спадкодавець значиться як [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в с. Онут Застванівського району. Таким чином суд приходить до висновку, що факт належності [PERSON] , котра померла [INFO] заповіту складеного 07.12.2012 і посвідченого секретарем виконавчого комітету Онутської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за №39, в якому помилково її ім`я вказано як " [PERSON] " замість " [PERSON] " знайшов своє підтвердження і такий факт необхідно встановити. Відповідно до ч. 1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Встановлено, що спадкоємців, які б мали право на обов"язкову частку при спадкуванні за заповітом відсутні. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1268, ч.1 ст.1273, ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що позивач [PERSON] вчасно прийняла спадщину після смерті бабусі [PERSON] , оскільки проживала із померлою на час відкриття спадщини, а також у передбачений законом шестимісячний строк звернулася до приватного нотаріуса Малітовської Т.М. із заявою про прийняття спадщини, за якою було заведено спадкову справу №10/2019. Вказане підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №54769313 від 17.01.2019 . Згідно ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину на згаданий житловий будинок позивач звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою, однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за [PERSON] , що вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 13.05.2019 . Порядок ведення погосподарського обліку в сільських та міських радах визначався згідно інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РС, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР, 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 р. №56. В інформаційному листi Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що записи у по господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. В п.9 постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадянна житловий будинок» зазначено, що право власності на житловий будинок, збудований громадянами на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Частинами 3, 4 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових права нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Встановлено, що [PERSON] за життя не оформила документи на належне їй нерухоме майно та не зареєструвала його належним чином. Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013 №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. На даний час позивачем, як спадкоєцем майна померлої [PERSON] за заповітом, виготовлено технічний паспорт на житловий будинок. Згідно довідки - характеристики Заставнівського РБТІ від 22.03.2019 житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по [ADDRESS] побудований у 1985-1987 роках. Відповідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема iз правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо iнше прямо не випливає iз закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України в разi вiдсутностi документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав. Згідно ч.4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки в судове засідання, призначене на 10:30 год. 11.09.2019 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України та з врахуванням вихідних днів) 23.09.2019, то датою ухвалення даного судового рішення є 23.09.2019 . На підставі викладеного, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1235, 1268, 1269, 1270, 1272, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: approved