Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

АТ КБ "Приватбанк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 31.08.2011 р. [PERSON] отримала у банку кредит в розмірі 15200,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згодом розмір кредитного ліміту було збільшено до 25000,00 грн. Відповідач своїм підписом у заяві підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складають між нею та банком договір. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідач зобов"язання за договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 03.05.2020 р. утворилась заборгованість в розмірі 169421,92 грн, з яких: 17272,32 грн - тіло кредиту, 6035,40 грн - заборгованість за процентами (згідно ст. 625 ЦК України), 146114,20 грн - пеня. Оскільки законодавством не передбачено обов`язок кредитодавця вимагати від боржника повернення повної суми заборгованості, позивач просить стягнути з відповідача борг в розмірі 136312,30 грн, з яких: 17272,32 грн - заборгованість за кредитом, 6035,40 грн - заборгованість за процентами (згідно ст. 625 ЦК України), 113004,58 грн - пеня за період з 31.08.2011р. по 01.07.2019 р. (а.с. 1-5) В судовому засіданні представник позивача АТ КБ "Приватбанк" Леонтьєв В.В. позов підтримав за викладених у позовній заяві обставин, просить його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилась повторно, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. (а.с. 80-81, 86-87) З`ясувавши думку представника позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача відповідно до гл. 11 розд. ІІІ ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] своїм підписом у заяві погодилась на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складають між нею та АТ КБ «Приватбанк» договір про надання банківських послуг б/н від 31.08.2011 р. За цим договором відповідач отримала у банку кредит в розмірі 15200,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згодом розмір кредитного ліміту було збільшено до 25000,00 грн. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. (а.с. 47) Відповідач [PERSON] зобов"язання за договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 03.05.2020 р. утворилась заборгованість в розмірі 169421,92 грн, з яких: 17272,32 грн - тіло кредиту, 6035,40 грн - заборгованість за процентами (згідно ст. 625 ЦК України), 146114,20 грн - пеня. Оскільки законодавством не передбачено обов`язок кредитодавця вимагати від боржника повернення повної суми заборгованості, позивач просить стягнути з відповідача борг в розмірі 136312,30 грн, з яких: 17272,32 грн - заборгованість за кредитом, 6035,40 грн - заборгованість за процентами (згідно ст. 625 ЦК України), 113004,58 грн - пеня за період з 31.08.2011р. по 01.07.2019 р. (а.с. 7-19) Отже, судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини, зокрема, між ними укладено договір кредиту. При укладенні договору сторони керувались ст. 634 ч. 1 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Зазначене підтверджується письмовими доказами: анкетою-заявою відповідача [PERSON] від 31.08.2011 р. (а.с. 34); довідкою про умови кредитування від 23.09.2011 р., (а.с. 35) і витягом з Умов і правил надання банківських послуг. (а.с. 36-59) Порушення відповідачем умов договору, а, отже, і прав позивача, шляхом не виконання відповідачем умов договору щодо належного і своєчасного повернення кредиту (його складових), розмір заборгованості за кредитним договором позивачем обгрунтовано його розрахунком заборгованості за договором (відповідно до умов договору). (а.с.7-19) Надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв"язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована (в тому числі і розмір заборгованості за договором). Умови договору не оспорюються. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов"язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Забезпечення виконання зобов"язання у вигляді неустойки (штрафу, пені) регулюється ст. ст. 549-552 ЦК України. У разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (штрафу, пені) (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 551 ч. 3 ЦК України розмір неустойки (пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Крім того, статтею 18 ч. 3 п. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п"ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов"язань за договором є несправедливими умовами, які можуть бути визнані недійсними. Розмір нарахованої відповідачу пені значно більший половини заборгованості за тілом кредиту. В зв`язку з цим вимога про стягнення з відповідача [PERSON] пені підлягає частковому задоволенню. З відповідача потрібно стягнути пеню в розмірі 8636,16 грн (1/2 частка від заборгованості за тілом кредиту). На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами АТ КБ «Приватбанк» і [PERSON] , які відносяться до договірних зобов"язань, зокрема, кредиту, встановив, що права позивача відповідачем порушені, оскільки відповідач не виконувала належним чином умови договору, тому права позивача підлягають захисту. Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 2102,00 грн судового збору.

Outcome: approved