Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі:ТВБВ № 10013/051 філії - Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], в інтересах яких діє їх законний представник [PERSON], третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідачів:Буський районний сектор Головного Управління Державної міграційної служби України у Львівській області, Органу опіки і піклування Буської районної державної адміністрації про виселення із зняттям з реєстраційного обліку з житлового приміщення - квартири, що знаходиться за адресою:[ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що22.02.2008 року між [PERSON], (надалі - Позичальник) та Філією - Буське відділення № 6383 ВАТ "Ощадбанк" (надалі - Банк) було укладено Договір відновлювальної кредитної лінії № 034 відповідно до п.1.1 якого, Банк надав Позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 100 000, 00 грн, а Позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути Кредит в сумі 100 000, 00 грн, сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 16,5 % річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором Забезпеченням за даним кредитом виступає передана в іпотеку квартира [ADDRESS], згідно договору іпотеки від 22.02.2008р. за реєстром № 294, посвідченим приватним нотаріусом Буського районного нотаріального округу [PERSON] Двокімнатна квартира належить на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок) від 15.02.2000, виданого Андріївською сільською радою зареєстроване в ЛОДКБТІ про, що зроблено запис в реєстрову книгу № 1 за № 78. Однак, Позичальником допускалися прострочення платежів по кредиту і відсотках, що є порушенням умов кредитного договору. У зв'язку із невиконанням Позичальником кредитних зобов'язань та наявності кредитної заборгованості, 11 травня 2010 року, Банк в порядку визначеному діючим законодавством розпочав процедуру погашення кредитної заборгованості, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення мешканців в судовому порядку. Відповідно до довідки № 120 від 25.01.2008 року, виданої Виконкомом Андріївської сільської ради та Будинкової книги для прописки громадян, що проживають по [ADDRESS] на дату укладення договору іпотеки в квартирі проживали і були зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Після того як Банком було пред'явлено позов про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, співвласниками квартири було надано дозвіл на реєстрацію в житловій квартирі, яка являлась предметом іпотеки, третіх осіб. Відповідно до п. 2.2. договору іпотеки такі дії можуть вчинятися лише за письмовою згодою Іпотекодержателя, однак, Банк такої згоди не давав . Відповідно до листа Буського районного сектору ГУДМС України у Львівській області № 26864 від 21.05.2014 в житловій квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], після зняття з реєстрації місця проживання [PERSON], [PERSON] та [PERSON], залишаються зареєстрованими [PERSON] ([INFO].), [PERSON] ([INFO]), [PERSON] ([INFO].). Факт проживання даних осіб в квартирі, яка виступає предметом іпотеки підтверджено Довідкою № 1860 від 18.11.2013 р. виданої виконкомом Андріївської сільської ради. Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічна норма передбачена ст. 109 Житлового кодексу України. Із системного аналізу положень ст.109 ЖК Української РСР та ст.40 Закону України "Про іпотеку" випливає, що всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги у тому разі, якщо іпотекодержатель прийняв рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. За таких обставин, якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Вимоги закону про направлення мешканцям письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення не стосується виселення мешканців на підставі рішення суду про зверненням стягнення на предмет іпотеки з одночасним виселенням мешканців, а стосується позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки. Разом з тим, 17.04.2014 року Банком на адресу осіб, які проживають та зареєстровані в даному житловому приміщені надіслано письмові вимоги про звільнення житлового приміщення № 138, 139, 140 про виселення із зазначеного житлового будинку протягом 30-ти календарних днів з моменту одержання даної вимоги. Дані вимоги були отримані Відповідачем 1, який діє в своїх інтересах та інтересах своїх малолітніх дітей, що підтверджуєтся рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Однак, у встановлений місячний строк вимоги щодо виселення особами, які проживають у згаданому приміщенні виконані не були, що є підставою для звернення Банку до суду про виселення із іпотечного майна в примусовому порядку на підставі рішення суду. Таким чином, на час укладення договору іпотеки у житловій квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], Відповідач 1 та його малолітні дочки не були зареєстровані, їх реєстрація відбулась після укладення договору іпотеки, без згоди Банку як іпотекодержателя, що є свідченням, що їхня реєстрація відбулась з метою перешкоджання права Банку на звернення стягнення на цю квартиру та уникнення позичальником та майновими поручителями відповідальності від зобов»язань взятих на себе за кредитним договором та договором іпотеки. Наявність осіб, зареєстрованих у будинку, на який за рішенням суду, що набрало законної сили, звертається стягнення, негативно відображається на її ціні, та перешкоджає реалізації цього предмета іпотеки, оскільки потенційні покупці довідавшись про те, що за місцезнаходженням предмета іпотеки проживають та зареєстровані інші особи, відмовляються від придбання такого житла. В судове засідання представник позивача не з"явився, подав заяву з проханням справу слухати без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з"явився, хоч був належним чином повідомлений про місце і час слухання справи, його дружина [PERSON] подала заяву, в якій просила справу слухати без її участі. В запереченнях зазначила, що у них відсутнє інше житло. Представник третьої особи:Буський районний сектор Головного Управління Державної міграційної служби України у Львівській області в судове засідання не з»явився, подав заяву з проханням справу слухати без його участі, проти позову заперечень немає. Представник третьої особи: Органу опіки і піклування Буської районної державної адміністрації в судове засідання не з»явилась, подала заяву з проханням справу слухати без її участі. При прийнятті рішення врахувати, що орган опіки та піклування Буської РДА вважає недоцільним та неможливим виселення малолітніх [PERSON],[INFO]. та [PERSON],[INFO] За таких обставин на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України прийнято рішення про проведення розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних засобів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 22.02.2008 року між [PERSON], (надалі - Позичальник) та Філією - Буське відділення № 6383 ВАТ "Ощадбанк" (надалі - Банк) було укладено Договір відновлювальної кредитної лінії № 034 відповідно до п.1.1 якого, Банк надав Позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 100 000, 00 грн, а Позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути Кредит в сумі 100 000, 00 грн, сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 16,5 % річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором Забезпеченням за даним кредитом виступає передана в іпотеку квартира [ADDRESS], згідно договору іпотеки від 22.02.2008р. за реєстром № 294, посвідченим приватним нотаріусом Буського районного нотаріального округу [PERSON] Двокімнатна квартира належить на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок) від 15.02.2000, виданого Андріївською сільською радою зареєстроване в ЛОДКБТІ про, що зроблено запис в реєстрову книгу № 1 за № 78. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» та п. 3.1.4 Іпотечного договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Однак, Позичальником допускалися прострочення платежів по кредиту і відсотках, що є порушенням умов кредитного договору. У зв'язку із невиконанням Позичальником кредитних зобов'язань та наявності кредитної заборгованості, 11 травня 2010 року, Банк в порядку визначеному діючим законодавством розпочав процедуру погашення кредитної заборгованості, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення мешканців в судовому порядку. Відповідно до довідки № 120 від 25.01.2008 року, виданої Виконкомом Андріївської сільської ради та Будинкової книги для прописки громадян, що проживають по [ADDRESS] на дату укладення договору іпотеки в квартирі проживали і були зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. 23 вересня 2013 року Буським районним судом Львівської області у справі № 2-84/2011, прийнято рішення, яким позов АТ «Ощадбанк» задоволено частково, звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності іпотекодавцям - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], за способом реалізації - шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки під час проведення виконавчих дій, але не менше 109 800 гривень, для погашення заборгованості [PERSON] перед АТ «Ощадбанк», ТВБВ № 10013/051 філії - Львівське обласне управління за договором відновлюваної кредитної лінії № 034 від 22 лютого 2008 року в сумі 90 492,87 гривень. В задоволенні вимоги про виселення відмовлено, вирішено питання судових витрат. 17 грудня 2013 року колегією суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі: головуючий - Береза В.І., судді - Федоришин А.В., Штефаніца Ю.Г. прийнято рішення у справі № 1303/2-84/11, провадження № 22-ц/783/7080/13. Відповідно до резолютивної частини даного рішення: апеляційну скаргу АТ «Ощадбанк» задоволено. Рішення Буського районного суду Львівської області від 23 вересня 2013 року скасовано в частині відмови в задоволені позовної вимоги про виселення [PERSON], [PERSON], [PERSON] скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення. Виселено [PERSON], [PERSON], [PERSON] з квартири [ADDRESS] із зняттям з реєстраційного обліку у Відділі громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Буського РВ ГУМВС України у Львівській області. Після того як Банком було пред'явлено позов про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, співвласниками квартири було надано дозвіл на реєстрацію в житловій квартирі, яка являлась предметом іпотеки, третіх осіб. Відповідно до п. 2.2. договору іпотеки такі дії можуть вчинятися лише за письмовою згодою Іпотекодержателя, однак, Банк такої згоди не давав . Відповідно до листа Буського районного сектору ГУДМС України у Львівській області № 26864 від 21.05.2014 в житловій квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], після зняття з реєстрації місця проживання [PERSON], [PERSON] та [PERSON], залишаються зареєстрованими [PERSON] ([INFO].), [PERSON] ([INFO]), [PERSON] ([INFO].). Факт проживання даних осіб в квартирі, яка виступає предметом іпотеки підтверджено Довідкою № 1860 від 18.11.2013 р. виданої виконкомом Андріївської сільської ради. Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічна норма передбачена ст. 109 Житлового кодексу України. Із системного аналізу положень ст. 109 ЖК Української РСР та ст. 40 Закону України "Про іпотеку" випливає, що всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги у тому разі, якщо іпотекодержатель прийняв рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. За таких обставин, якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Вимоги закону про направлення мешканцям письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення не стосується виселення мешканців на підставі рішення суду про зверненням стягнення на предмет іпотеки з одночасним виселенням мешканців, а стосується позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки. Разом з тим, 17.04.2014 року Банком на адресу осіб, які проживають та зареєстровані в даному житловому приміщені надіслано письмові вимоги про звільнення житлового приміщення № 138, 139, 140 про виселення із зазначеного житлового будинку протягом 30-ти календарних днів з моменту одержання даної вимоги. Дані вимоги були отримані Відповідачем 1, який діє в своїх інтересах та інтересах своїх малолітніх дітей, що підтверджуєтся рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Однак, у встановлений місячний строк вимоги щодо виселення особами, які проживають у згаданому приміщенні виконані не були, що є підставою для звернення Банку до суду про виселення із іпотечного майна в примусовому порядку на підставі рішення суду. Крім того, згідно з ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. В ст. 3 Закону встановлено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. Таким чином, реєстрація фіксує офіційне місце проживання особи. За цією адресою особа має право проживати, на неї надсилаються усі офіційні документи, відповідно до даних про реєстрацію нараховуються усі комунальні послуги і таке інше. Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Таким чином, на час укладення договору іпотеки у житловій квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], Відповідач 1 та його малолітні дочки не були зареєстровані, їх реєстрація відбулась після укладення договору іпотеки, без згоди Банку як іпотекодержателя, що є підставою для їх виселення. Відсутність у відповідачів іншого житла не є підставою для відмови в позові, оскільки на них лежить обов»язок забезпечити своїх неповнолітніх дітей належним житловим приміщенням. Якщо відповідачі не зможуть забезпечити своїх дітей належним житлом такий обов»язок покладається на третю особу:Орган опіки та піклування Буської РДА.

Outcome: approved