Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором оренди, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.12.2012 року між сторонами був укладений Договір оренди транспортного засобу - автомобіля [NUMBER], посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Марченко А.М. Відповідно до п. 1 Договору позивач передав відповідачу у користування за плату на встановлений у п. 3.1 строк з правом подальшого викупу транспортний засіб Мітсубісі. Згідно умов Договору відповідач повинен сплачувати орендну плату за користування автомобілем, що включала в себе плату за користування у розмірі 800, 00 грн. щомісячно; плату, що відшкодовує при кожному платежу частину вартості, та становить 2280, 00 грн. щомісячно. Сторони встановили строк дії Договору протягом двох років, починаючи з моменту його нотаріального посвідчення і до 05.12.2014 року. З моменту укладення договору і до липня 2014 року відповідач виконував умови Договору, що підтверджується відповідними розписками позивача. Але у подальшому відповідач перестав виконувати свої зобов"язання, у зв"язку з чим листом від 17.12.2014 року через приватного нотаріуса відповідача було повідомлено про припинення договору та обов"язок останнього сплатити грошову суму за Договором з урахуванням штрафних санкцій. 06.01.2015 року на адресу позивача надійшла нотаріально посвідчена заява відповідача про те, що він визнає свій обов"язок щодо сплати грошових коштів, проте вважає суму, зазначену у договорі, занадто великою, а тому готовий сплатити у рахунок погашення боргу 14277, 69 грн. Але до цього часу навіть ці умови Договору відповідачем не виконані. На підставі викладеного позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь борг за договором оренди у розмірі 32464, 61 грн., з яких 15400, 00 грн. - сума орендної плати, 5616, 04 грн. - сума пені за прострочення виконання зобов"язань, 10423, 31 грн. - сума інфляційних збитків за договором за період з грудня 2014 року по січень 2017 року, 1025, 26 грн. - сума 3 % річних в період з грудня 2014 року по лютий 2017 року, а також судові витрати по справі. У судове засідання позивач та його представник не з"явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїй заяві представник позивача просить розглядати справу в їх відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності позивача та представника позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача, за наявних у справі матеріалів. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 05.12.2012 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений Договір оренди транспортного засобу - автомобіля [NUMBER], посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Марченко А.М. Відповідно до п. 1 Договору позивач передав відповідачу у користування за плату на встановлений у п. 3.1 строк з правом подальшого викупу транспортний засіб Мітсубісі. Згідно умов Договору відповідач повинен сплачувати орендну плату за користування автомобілем, що включала в себе плату за користування у розмірі 800, 00 грн. щомісячно; плату, що відшкодовує при кожному платежу частину вартості, та становить 2280, 00 грн. щомісячно. Сторони встановили строк дії Договору протягом двох років, починаючи з моменту його нотаріального посвідчення і до 05.12.2014 року. З моменту укладення договору і до липня 2014 року відповідач виконував умови Договору, що підтверджується відповідними розписками позивача. Але у подальшому відповідач перестав виконувати свої зобов"язання, у зв"язку з чим листом від 17.12.2014 року через приватного нотаріуса відповідача було повідомлено про припинення договору та обов"язок останнього сплатити грошову суму за Договором з урахуванням штрафних санкцій. 06.01.2015 року на адресу позивача надійшла нотаріально посвідчена заява відповідача про те, що він визнає свій обов"язок щодо сплати грошових коштів, проте вважає суму, зазначену у договорі, занадто великою, а тому готовий сплатити у рахунок погашення боргу 14277, 69 грн. Але до цього часу навіть ці умови Договору відповідачем не виконані. Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов"язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно із ст.. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Як встановлено при розгляді справи, сторони за договором встановили плату за користування транспортним засобом у розмірі 800, 00 грн. щомісячно, та плату, що відшкодовує при кожному платежі частину вартості транспортного засобу, у розмірі 2280, 00 грн. Але з серпня 2014 року у відповідача виникла заборгованість, у зв"язку із невиконанням своїх зобов"язань за договором оренди у повному обсязі. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов′язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов′язання не допускається. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.. 610 ЦК України під порушенням зобов"язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов"язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оскільки станом на момент прийняття судового рішення відповідачем обов"язок за договором добровільно виконаний не був, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог про стягнення боргу, а саме стягнення з відповідача суми 15400, 00 грн. Що стосується інших позовних вимог, то слід зазначити наступне. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проте, в порушення умов Договору та діючого законодавства, відповідач не виконав свої зобов"язання зі сплати орендної плати. А тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню пеня за прострочення виконання зобов"язань у розмірі 5616, 04 грн.; сума інфляційних збитків за період з грудня 2014 року по січень 2017 року у розмірі 10423, 31 грн.; 3 % річних за період з грудня 2014 року по січень 2017 року у розмірі 1025, 26 грн. Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідач [PERSON] умови Договору оренди належним чином не виконує, а тому суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 640, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved