Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

Позивач звернулося до Рівненського міського суду Рівненської області із вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь 15960,63 грн. заборгованості за надані послуги з теплопостачання та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, а саме в межах трирічного строку позовної давності в розмірі 6220,23 грн., в задоволенні решти вимог просила відмовити. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання житлового приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], власником якого є [PERSON]. З оглянутого судом особового рахунку № 048493 вбачається, що в період з 01.05.2010 року по 01.09.2016 року за [PERSON], яка проживає за адресою [INFO], рахується заборгованість в розмірі 15960,63 грн.. Згідно ст.67 ЖК України, розмір щомісячної плати за надані послуги встановлюється за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст.68 ЖК України наймач зобов"язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до вимог ч.3 ст.20 Закону "Про житлово-комунальні послуги" обов"язком споживача житлово-комунальних послуг є, зокрема, оплата цих послуг у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України N 630 від 21.07.2005 року, також зазначено про обов"язок споживача вчасно оплачувати послуги в установлені договором строки. Пунктом 18 вказаних Правил встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Ст.256 ЦК України передбачає трирічний строк позовної давності, протягом якого можуть бути заявлені до суду вимоги матеріального характеру. Враховуючи клопотання відповідача та положення ч.3 ст.267 ЦК України, суд вважає за необхідне розглянути позов в межах трирічного терміну позовної давності, а саме: позов надійшов до суду 06 вересня 2016 року, таким чином, три роки це час з вересня 2013 року по вересень 2016 року. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, та доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги у межах 3-х річного строку в сумі 6220,23 грн. Також, на підставі ст.88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, відповідно до даних платіжного доручення №3676 від 15.06.2016 та платіжного доручення №3668 від 15.06.2016, судом встановлено, що при подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1378,00 грн. Відповідно до ст.5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів. Як встановлено судом, за пенсійним посвідченням серії АА1 №9422390, виданого 21.03.2016 року Пенсійним фондом України, [PERSON] є інвалідом 1 групи, загального захворювання по зору, що дає підстави для звільнення її від сплати судового збору. Як визначено у п. 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 25.09.2015) "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Таким чином, сплачені позивачем судові витрати у вигляді судового збору необхідно компенсувати за рахунок місцевого бюджету України. На підставі викладеного,

Outcome: partial