Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки від всіх різновидів заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, починаючи від дня пред"явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 30 липня 2005 р. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який з 18 жовтня 2013 року проживає з нею. Вона з дитиною мешкає окремо від відповідача, спільне господарство з [PERSON] не ведеться. Відповідач ухиляється від обов"язку утримувати свою єдину дитину, аліменти [PERSON] нікому не сплачує, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, інших дітей та непрацездатних батьків не має. Відповідач має постійне місце роботи та стабільні доходи, є штатним помічником народного депутата [PERSON] з офіційним місцем роботи - Верховна Рада України. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позов та викладену у ньому обставини. Відповідач в судове засідання не з"явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у зв"язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача за наявних у справі доказів з урахуванням поданих відповідачем заперечень. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони від шлюбу, який зареєстровано 30.07.2005 р., мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 3, 4). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як убачається із матеріалів справи та пояснень представника позивача, сім"я у сторін по справі розпалася, спільного бюджету у них не має, дитина проживає з матір"ю, відповідач мешкає окремо від них, на час подачі позову [PERSON] працював помічником народного депутата, на утриманні відповідача, окрім малолітнього сина [PERSON], інших неповнолітніх та непрацездатних осіб не має. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а, згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд, серед іншого, враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. У поданих запереченнях відповідач не погоджується із заявленими вимогами, посилаючись на те, що матеріальну допомогу позивачу він надавав до квітня 2014 року доки [PERSON] не повідомила його про подання позову про стягнення аліментів, тому кошти перестав надавати, щоб уникнути подвійного стягнення; коли позивач з 19.12.2014 року по 11.02.2015 року знаходилася у службовому відряджені син постійно проживав разом з ним та був на його утриманні, тому є неправомірним стягнення з нього коштів за цей період. Він опікується своїм сином, постійно приймає участь у його духовному і фізичному розвитку, матеріально дбає про дитину, купує харчі, одяг, взуття та білети у розважальні заклади. Представником позивача в судовому засіданні визнані та обставини, що в період тимчасової відсутності позивача у м. Києві з 19.12.2014 року по 11.02.2015 року дитина проживала з батьком, у зв"язку з цим представник [PERSON] за вказаний час просила аліменти з відповідача не стягувати. Враховуючи вищезазначене, а також беручи до уваги те, що дитина, на утримання якої стягуються аліменти, проживає із позивачем, відповідач забезпечений роботою, працездатний, окрім спільної з позивачем дитини інших утриманців не має, тому суд вважає, що наведені обставини є підставою для часткового задоволення позову про стягнення на користь позивача з відповідача аліментів, а саме аліменти на утримання малолітнього сина сторін по справі слід стягнути щомісячно у частці від доходу відповідача, а саме у розмірі ? частки від заробітку останнього. При цьому з урахуванням, що позов поданий до суду 06.05.2014 р., про що свідчить поштовий штемпель на конверті, а також те, що з 19.12.2014 року по 11.02.2015 року дитина проживала з відповідачем, аліменти підлягають стягненню з 06 травня 2014 року по 18 грудня 2014 року та з 12 лютого 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Також позивачем заявлено до стягнення аліменти не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов"язковому негайному виконанню. За викладених вище обставин,

Outcome: partial