Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог: Верхньоводянська сільська рада Рахівського району Закарпатської області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом її повернення та зняття огорожі, посилаючись на те, що він являється власником земельних ділянок площею 0,085 га. цільовим призначенням якої являється будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських споруд площею 0,0456 га, цільовим призначенням якої являється ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області. Незважаючи на це, [PERSON] самовільно захопив земельну ділянку, призначену для ведення особистого селянського господарства, загородив її та використовує у власних цілях. По факту самовільного захоплення вказаної земельної ділянки він неодноразово звертався до земельної комісії Верхньоводянської сільської ради та дільничного інспектора міліції, і всякий раз отримував відповідь про те, що з даним питанням слід звернутися до суду, оскільки прийнятими мірами [PERSON] не проявляв бажання повернути йому захоплену земельну ділянку, законним власником якої являється він. У зв"язку з чим просив винести рішення, яким зобов"язати відповідача [PERSON] повернути йому, [PERSON] самовільно захоплену земельну ділянку площею 0,0456 га, цільовим призначенням якої являється ведення особистого селянського господарства, яка належить йому на праві власності та розташована на території Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, шляхом знесення самовільно збудованої огорожі та усунути перешкоди в її користуванні, стягнути з відповідача [PERSON] в його користь витрати, понесені по сплаті судового збору та витрати за надання платних юридичних послуг. До початку розгляду справи по суті [PERSON] подав до суду зустрічний позов до [PERSON], третя особа: Верхньоводянська сільська рада Рахівського району Закарпатської області про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю, позовні вимоги якого в ході розгляду справи збільшив, виклавши їх як про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю. Змінені зустрічні вимоги обґрунтовані тим, що як убачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виданого 11.02.2014 року Реєстраційною службою Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області (індексний номер 17645140), підставою виникнення права власності для [PERSON], мешканця [INFO], вул. 70-ти річчя Жовтня, буд.27/а, Рахівського району, Закарпатської області на земельну ділянку, розташовану за адресою: Закарпатська область, Рахівський район, с. Верхнє Водяне, вулиця 70-ти річчя Жовтня, кадастровий номер: 2123681500:10:003:0045, з датою державної реєстрації земельної ділянки 22.01.2014 р., цільовим призначенням якої являється ведення особистого селянського господарства, площею 0,0456 га, являється [PERSON] акт на право приватної власності на земельну ділянку серії та номеру І-ЗК № 034565, виданий 14.06.1999 року головою Верхньоводянської сільської ради рахівського району, закарпатської області. Підставою внесення запису являється рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 10826072 від 11.02.2014 р. Досліджуючи первинний документ, яким являється [PERSON] акт на право приватної власності на землю серії та номера І-ЗК № 034565, виданий 14 червня 1999 року за підписом голови Верхньоводянської сільської ради рахівського району, Закарпатської області [PERSON] та інженера-землевпорядника [PERSON] на ім'я [PERSON], мешканця [INFO], аналізуються наступні обєктивні обставини: 1. Підставою для передачі земельної ділянки у приватну власність являється рішення 6 сесії 23 скликання Верхньоводянської сільської ради Рахівського району, закарпатської області від 19 травня 1999 року. 2. За цим рішенням особі передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,085 га (нуль цілих нуль вісімдесят п'ять) в межах з планом. 3. Земельна ділянка розташована на території Верхньоводянської сільської ради урочище «Мочарь». 4. Землю передано для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. 5. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 186. 6. Дані записи внесені до акту рукописним способом кулькою ручкою, акт скріплено печаткою Верхньоводянської сільської ради рахівського району, Закарпатської області 14 червня 1999 року. 7. Складено план зовнішніх меж земельної ділянки площею 0,085 га, згідно опису меж якого суміжними землекористувачами являються: від А до Б землекористувач [PERSON] від Б до В землекористувач [PERSON] від В до Г землекористувач [PERSON] від Г до Д землі запасу сільської ради від Д до А землі загального користування. Разом з тим, з аналізу внесених змін та доповнень до даного правовстановлюючого документу вбачається, що до плану зовнішніх меж земельної ділянки інженером-землевпорядником [PERSON] у невстановлені час та дату внесено до плану зовнішніх меж земельної ділянки план земельної ділянки 2-с площею 0,055 га, без зазначення її місця розташування та цільового призначення з описом меж: від А до Б землі в загальному користуванні; від Б до В землі в користуванні гр. [PERSON]; від В до Г землі в користуванні гр. [PERSON]; від Г до А землі в загальному користуванні. Згідно реквізитної інформації Державного акта на право приватної власності на землю «Зміни у межах і розмірах земельної ділянки», датою, номером і змістом документа, на підставі якого внесено зміну, являється рішення 14 сесії 23 скликання Верхньоводянської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області від 08.02.2001 року. Погодитися із даними обставинами не являється можливим із-за їх невідповідності нормам діючого на той час законодавства. У будь-якому випадку, всі наступні зміни до державного акту на право приватної власності були внесені до нього після його видачі та відповідної реєстрації в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю. Таким чином, гр-ну [PERSON] [PERSON] акт на право приватної власності на землю на земельну ділянку площею 0,055 га на підставі рішення 14 сесії 23 скликання Верхньоводянської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області, власником земельної ділянки Верхньоводянською сільською радою Рахівського району, Закарпатської області не видавався, технічна документація із землеустрою щодо посвідчення права власності на дану земельну ділянку за [PERSON] органом місцевого самоврядування не погоджувалася та у встановленому законом порядку не затверджувалася. Відомості, внесені до Державного акта на праві приватної власності на землю після його видачі особі, є незаконними та такими, що суперечать положенням Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 р. N 43. З цих правових підстав та доводів, зазначених вище, Держаний акт на право приватної власності на землю підлягає визнанню недійсним. Крім того, як убачається із Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та номеру І-ЗК №034565, виданого 14 червня 1999 року головою Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області на ім»я [PERSON], відомості в даний правовстановлюючий документ відносно земельної діянки 2-с площею 0,055 га внесені на підставі рішення 14 сесії 23 скликання Верхноводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 8 лютого 2001 року. Разом з тим, згідно запису в цьому ж державному акті на право приватної власності на земельну ділянку серії та номеру І-ЗК №034565, земельна ділянка площею 0,085 га була виділена [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. Земельна ділянка площею 0,055 га, яка являється спірною, відомості щодо якої внесено до даного правовстановлююючого документу на підставі рішення 14 сесії 23 скликання Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 8 лютого 2001 року, передана [PERSON] для такого ж цільового призначення, оскільки інших відомостей відносно категорії даної земельної ділянки даний державний акт на право приватної власності на землю не містить. Також, спірна земельна ділянка, яка передана у приватну власність [PERSON], ніколи не перебувала у його користуванні. Дана земельна ділянка не перебувала у землях запасу сільської ради, так як цим рішенням не затверджувався проект відведення земельної ділянки, а доказів того, що дана земельна ділянка перебувала у корстуванні [PERSON] не має. На підставі наведеного просив визнати незаконним та скасувати рішення 14 сесії 23 скликання Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 8 лютого 2001 року «про надання земельних ділянок» в частині надання у приватну власність земельної ділянки площею 0,055 га в урочищі «Мочарь» [PERSON], як таке, що суперечить актам цивілтного законодавства і порушує цивільні права та інтереси особи, державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЗК №034565, виданий 16 червня 1999 року головою Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарптської області на ім»я [PERSON], зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №186, кадастровий номер:2123681500:10:003:0045, визнати недійсним у зв"язку із внесенням до нього змін та доповнень в порядку та спосіб, які не передбачені чинним законодавством та вирішити питання розподілу судових витрат. Ухвалою суду від 12 лютого 2015 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON], третя особа: Верхньоводянська сільська рада Рахівського району про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю об"єдано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа без самостійних вимог: Верхньоводянська сільська рада Рахівського району про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, шляхом її повернення та зняття огорожі. Ухвалою суду від 12 лютого 2015 року до участі в справі в якості співвідповідача залучено управління Держземагенства України в Рахівському районі. Ухвалою суду від 4 березня 2015 року до участі в справі в якості співвідповідача в зустрічному позові залучено Верхньоводянську сільську раду Рахівського району Закарпатської області. В судовому засіданні представник первісного позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позові та просить такі задовольнити в повному обсязі. В задоволенні зустрічного позову просить відмовити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні первісні позовні вимоги не визнав, просить відмовити в їх задоволенні. Зустрічні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просить такі задовольнити. Представник третьої особи та відповідача в зустрічному позові Верхньоводянської сільської ради Рахівського району в судове засідання не з"явився. Сільський голова [PERSON] направила заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника сільської ради. Представник відповідач за зустрічним позовом управління Держземагенства України в Рахівському районі в судове засідання не з"явився. Начальником управління [PERSON]Й направлено до суду заперечення на первісний та зустрічний позовні заяви, зідно якого позовну заяву [PERSON] вважають недоведною в частині самовільного захоплення земельної ділянки та залишають її розгляд на розсуд суду. Зустрічні позовні вимоги не визнають і просять відмовити в їх задоволенні. Також просять розглядати справу за відсутності представника управління. Суд заслухавши представників сторін, взявши до уваги подані заперечення, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК №034565 від 14 червня 1999 року та Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №17644404, №17645140 від 11 лютого 2014 року [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 0,085 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по вул. 70 річчя Жовтня, 27/а в с. Верхнє Водяне Рахівського району Закарпатської області, та земельної ділянки площею 0,0456 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої по вул. 70 річчя Жовтня в с. Верхнє Водяне Рахівського району Закарпатської області. Звернення [PERSON] до суду зумовлено порушенням [PERSON] його права власності на земельну ділянку площею 0,0456 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована по вул. 70 річчя Жовтня, урочище «Мочарь» в с. Верхнє Водяне Рахівського району Закарпатської області, шляхом її самовільного захоплення зі встановленням огорожі. Та з посиланням на статті 158, 212 ЗУ України [PERSON] просить суд винести рішення про зобов"язання вчинити відповідачем певні дії щодо усунення перешкод у користуванні ним спірною земельною ділянкою. Самовільним зайняттям є заволодіння земельною ділянкою, що не спирається на закон і відбувається з порушенням визначеного порядку надання земельних ділянок, здійснене без відведення землі в натурі й одержання документа, що засвідчує право на землю. З суб»єктивного боку самовільне зайняття земель завжди є навмисним порушенням закону, спрямованим на заволодіння земельною ділянкою. З об"єктивної сторони самовільне зайняття земель виражається у вчиненні дій з обгородження земельної ділянки, її освоєння, забудови, тощо. За змістом ст. 112 ЗК України у разі самовільного зайняття землі застосовується цивільно-правова реституція самовільно зайнята ділянка повертається його законному власнику чи землекористувачеві, без відшкодування витрат, здійснених за час незаконного користування. У відповідності до статті 57 ЦПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Разом з тим, в силу приписів статей 58-59 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування, не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Так, із доводів первісної позовної заяви не вбачається жодного доказу самовільного захоплення відповідачем земельної ділянки, належної [PERSON] Відтак, відповідно до Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», виключно [PERSON] інспекцію сільського господарства України ( та її територіальні органи) вповноважено встановлювати правопорушення, пов"язані з недотриманням законодавства у сфері використання та охорони земель, в тому числі складати акти перевірки про наявність чи відсутність самовільного захоплення земельних ділянок, а тому позивач не може стверджувати про самовільне захоплення частини його земельної ділянки, у зв"язку з чим позовні вимоги не можуть бути задоволені. Стосовно зустрічних позовних вимог [PERSON] суд встановив таке. Як вбачається із державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ЗК №034565, виданого 14 червня 1999 року головою Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області на ім"я [PERSON], відомості в даний правовстановлюючий документ відносно земельної ділянки 2-с площею 0,055 га внесені на підставі рішення 14 сесії 23 скликання Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 8 лютого 2001 року. Разом з цим, згідно запису в цьому ж державному акту на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ЗК №034565, земельна ділянка площею 0,085 га була виділена [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Земельна ділянка площею 0,055 га, яка являється спірною, відомості щодо якої внесено до даного правовстановлюючого документу на підставі рішення 14 сесії 23 скликання Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської облсті від 8 лютого 2001 року, передана [PERSON] для такого ж цільового призначення, оскільки інших відомостей відносно категорії даної земельної ділянки даний державний акт на право приватної власності на землю не містить. Як і не містить оскаржуване рішення Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 8 лютого 2001 року. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що спірна земельна ділянка, яка передана у приватну власність [PERSON] дмитровичу, ніколи не перебувала в його користуванні, що і не заперечено останнім, згідно акту обстеження земельної ділянки від 18 грудня 2014 року. До цього часу протягом багатьох років спірна земельна ділянка перебувала у постійному, повному та за цільовим призначенням користуванні гр-на [PERSON]. Дані обставини підтверджуються також рішенням 6 сесія 6 скликання Верхньоводянської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області від 14 квітня 2011 року «Про надання дозволу на розробку проекту відведення по приватизації земельної ділянки, що є в користуванні», згідно якого гр-ну [PERSON], мешканцю с. Верхнє Водяне, вул. Довженка, 1 надано дозвіл на розробку проекту відведення по передачі безоплатно у приватну власність земельної ділянки площею 0,055 га, яка розташована в с. Верхнє Водяне, вул. 70-ти річчя Жовтня в урочищі "Мочарь" Рахівського району, Закарпатської області та надана для ведення особистого селянського господарства. Досліджуючи державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЗК № 034565, виданий 14 червня 1999 року за підписом голови Верхньоводянської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області [PERSON] та інженера-землевпорядника [PERSON] на ім"я [PERSON], мешканця [INFO], суд аналізує наступні обєктивні обставини: 1. Підставою для передачі земельної ділянки у приватну власність являється рішення 6 сесії 23 скликання Верхньоводянської сільської ради Рахівського району, Зкарпатської області від 19 травня 1999 року. 2. За цим рішенням особі передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,085 га (нуль цілих нуль вісімдесят пять) в межах з планом. 3. Земельна ділянка розташована на території Верхньоводянської сільської ради урочище «Мочарь». 4. Землю передано для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. 5. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 186. 6. Дані записи внесені до акту рукописним способом кулькою ручкою, акт скріплено круглою гербовою печаткою Верхньоводянської сільської ради Рахіського району, Закарпатської області 14 червня 1999 року. 7. Складено план зовнішніх меж земельної ділянки площею 0,085 га, згідно опису меж якого суміжними землекористувачами являються: від А до Б землекористувач [PERSON] від Б до В землекористувач [PERSON] від В до Г землекористувач [PERSON] від Г до Д землі запасу сільської ради від Д до А землі загального користування. Разом з тим, з аналізу внесених змін та доповнень до даного правовстановлюючого документу вбачається, що до плану зовнішніх меж земельної ділянки інженером-землевпорядником [PERSON] у невстановлені час та дату внесено до плану зовнішніх меж земельної ділянки план земельної ділянки 2-с площею 0,055 га, без зазначення її місця розташування та цільового призначення з описом меж: від А до Б землі в загальному користуванні; від Б до В землі в користуванні гр. [PERSON]; від В до Г землі в користуванні гр. [PERSON]; від г до А землі в загальному користуванні. Згідно реквізитної інформації Державного акта на право приватної власності на землю «Зміни у межах і розмірах земельної ділянки», датою, номером і змістом документа, на підставі якого внесено зміну, являється рішення 14 сесії 23 скликання Верхньоводянської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області від 08.02.2001 року. Погодитися із даними обставинами не можливо із-за їх невідповідності нормам діючого на той час законодавства. Оскільки не являється можливим на час розгляду справи визначити час та дату внесення змін/доповнень до Державного акту на право приватної власності на землю, з метою більш поглибленого аналізу даних цивільно-правових відносин, що є предметом судового розгляду, суд застосовує норми Земельного Кодексу України (в ред.1990 р.), чинного Земельного кодексу України, Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 р. N 43 (діяла на час видачі Державного акту та прийняття рішення Верхньоводянською сільською радою Рахівського району, Закарпатської області від 08.02.2001 року, Наказ втратив чинність на підставі Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства N 404 від 03.07.2013) та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Так, згідно статті 17 Земельного кодексу України (в редакції 1990 р.) (втратив чинність з 01.01.2002 року на підставі Кодексу N 2768-III від 25.10.2001, ВВР, 2002, N 3-4, ст.27), Передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Громадяни, заінтересовані у передачі їм у власність земельних ділянок із земель запасу, подають заяву про це до сільської, селищної, міської, а у разі відмови\~ до районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розмір і місце розташування ділянки, мета її використання і склад сімї. Згідно статтей 22-23 цього ж Кодексу, Право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України. Дані правові норми були прописані і в статтях 125-126 Земельного кодексу України (в редакції 2001 року), аж до внесення до них змін відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об'єднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення процедури посвідчення права власності на землю» від 16.06.2011 року, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння іпотечному кредитуванню» від 05.07.2012 року в редакції Закону України «Про державний земельний кадастр» від 07.07.2011 року. Згідно статей 125-126 Земельного кодексу України (чинна редакція), право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до положень Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 р. N 43 (діяла на час видачі Державного акту та прийняття рішення органом місцевого самоврядування від 08.02.2001 року), (Наказ втратив чинність на підставі Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства N 404 від 03.07.2013), законодавством не передбачалося внесенння до [PERSON] актів на право приватної власності на землю після їх видачі будь-яких змін чи інших доповнень. Крім того, відповідно до п.2.9. цієї ж Інструкції, Заповнення державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою покладається на [PERSON] підприємство «Центр державного земельного кадастру при [PERSON] комітеті України по земельних ресурсах» та його структурні підрозділи. Усі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. Заповнення вказаних документів здійснюється з використанням компютерної техніки. [PERSON] акт на право приватної власності на землю серії І-ЗК № 024565 від 14 червня 1999 року було видано гр-ну [PERSON] на підставі рішення 6 сесії 23 скликання Верхньоводянської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,085 га в межах з планом, розташованої на території Верхньоводянської сільської ради урочище «Мочарь» для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Станом на 14 червня 1999 року інших відомостей до спірного правовстановлюючого документу, особою чи особами, яка/які його заповнювала/заповнювали, підписувала чи підписували та скріплювала/скріплювали гербовою печаткою, не вносилося. Таким чином, інші відомості, а саме: запис «1-с» до плану зовнішніх меж земельної ділянки площею 0,085 га; - план зовнішніх меж земельної ділянки 2-с площею 0,055 га; - опис меж земельної ділянки -2; - запис «0,055» у графі «кормових угідь» розділу «Кількісна характеристика земель, переданих у приватну власність»; - запис «2» у графі «Номер на плані», запис «Рішення 14 сес. 23 скл. від 08.02.2001 р. [PERSON] сільської ради» у графі «[PERSON], номер і зміст документа, на підставі якого внесено зміну»; - запис «0,055» у графі «Площа, га» розділу «Зміни у межах і розмірах земельної ділянки», - нерозбірливий підпис та запис «Ю.Й.Дзядів» у графі «інженер-землевпорядник», вчинені не раніше 08 лютого 2001 року дата прийняття рішення 14 сесією 23 скликання Верхньоводянської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області «Про надання земельних ділянок», за яким гр-ну [PERSON], мешканцю вулиці Росуш, буд.33 надано у приватну власність земельну ділянку у розмірі 0,055 га в урочищі «Мочарь» (без зазначення її цільового призначення та точного місця розташування), та не пізніше 11 лютого 2014 року дата подання гр-ном [PERSON] до реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У будь-якому випадку, всі наступні зміни до державного акту на право приватної власності були внесені до нього після його видачі та відповідної реєстрації в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю. Таким чином, гр-ну [PERSON] державний акт на право приватної власності на землю, на земельну ділянку площею 0,055 га на підставі рішення 14 сесії 23 скликання Верхньоводянської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області, власником земельної ділянки Верхньоводянською сільською радою Рахівського району, Закарпатської області не видавався, технічна документація із землеустрою щодо посвідчення права власності на дану земельну ділянку за [PERSON] органом місцевого самоврядування не погоджувалася, у встановленому законом порядку не затверджувалася. Відомості, внесені до Державного акта на праві приватної власності на землю після його видачі особі, є незаконними та такими, що суперечать положенням діючої на той час Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 р. N 43. З цих правових підстав та доводів, зазначених вище, рішення органу місцевого самоврядування та державний акт на право приватної власності на землю підлягають скасуванню та визнанню недійсним. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів [PERSON] та Верхньоводянської сільської ради Рахівського району в користь [PERSON] підлягають до стягнення судові витрати в сумі 487,20 гривень, що складаються із судового збору, за подання позовної заяви до суду.

Outcome: approved