Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

Позивач ПП "Комсервіс-Безпека" в особі свого директора Д.І. Березка 02.11. 2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 5 835, 79 копійок за договором від 21 жовтня 2010 року. В судовому засіданні представник позивача Зінченко І.О., яка діє за довіреністю від 17.11. 2016 року ( а.с. 44) позовні вимоги уточнила, підтримала та просила їх задовольнити з підстав викладених у позовних вимогах та просила стягнути з відповідача заборгованість за договором від 21 жовтня 2010 року у розмірі 3 500 ( три тисячі п"ятсот ) гривень 81 копійки, яка складається із: - 1 500 ( одна тисяча п"ятсот) гривень основного боргу по Договору 265-ПО; - 126 ( сто двадцять шість) гривень 30 копійок - 3% річних; - 364 ( триста шістдесят чотири) гривні 50 копійок- інфляційні втрати; - 1 510 ( одна тисяча п"ятсот десять) гривень 01 коп. - заборгованість пені з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином., про що свідчать поштові повідомлення які повернулися на адресу суду, без вручення за закінчення строків зберігання. Згідно відомостей Відділу адресно - довідкової роботи ГУ ДМС України в м. Києві , [PERSON] , [INFO] з 26 липня 2002 року, зареєстрований в місті Києві, Дарницький район, за адресою: [ADDRESS] (а.с. 29) .Зі змісту ст. 74 ЦПК України, слідує, що судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. У відповідності до п. 99 « Правил надання послуг поштового зв'язку » , затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою « Судова повістка », рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом ( свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо ), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. Суд враховуючи згоду позивача, ухвалює провести заочний розгляд справи, відповідно до норм ст. ст. 224 - 233 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача Зінченко І.О. , вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо. Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Як слідує із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні 21 жовтня 2010 року між Приватним підприємством «КомСервіс-Безпека» та відповідачем [PERSON] укладено Договір №265-ПО про спостереження за спрацюванням засобів охоронно-тривожної сигналізації. Відповідно до п.п. 2.1., 2.2., Договору Виконавець здійснює в інтересах Замовника спостереження за станом тривожної сигналізації яка встановлена на об'єкті, а саме кафе біля приватного будинку, що розташовани й за адресою [ADDRESS] та терміновий виїзд ГМР на об'єкт у випадку надходження на ПЦС сигналу про спрацювання тривожної сигналізації для встановлення причин спрацювання. Початком надання послуг вважається дата, що вказана в Акті вводу в експлуатацію. Акт до даного Договору було підписано сторонами 21 жовтня 2010 року. Пунктом 3.2.8. Договору передбачено, що Замовник зобов'язаний своєчасно вносити плату за послуги спостереження. Щомісячна вартість послуг Виконавця не залежить від фактичного часу, та складає 500,00 грн. (п'ятсот гривень 00 копійок) за один місяць. Оплата за цим Договором здійснюється на умовах передоплати і проводиться щомісячно, в термін перших п'яти банкірських днів поточного місяця. Отже, Позивач виконував свої зобов'язання своєчасно, належним чином та в повному обсязі, проте Замовник в свою чергу не дотримуючись умов Договору не сплатив за надані йому послуги. Відповідно до умов Договору, якщо за 15 днів до закінчення дії Договору жодна із Сторін не вимагатиме його припинення, Договір вважатиметься продовженим на той же термін, без обмеження кількості разів продовження дії Договору. Окрім того, що кожна із сторін має право на дострокове розірвання даного Договору, попередивши про це іншу Сторону письмово за 15 днів. Тобто, вище зазначений Договір не було розірвано, Відповідач в свою чергу продовжував отримувати послуги. В результаті невиконання умов Договору Замовником 23 вересня 2015 року на адресу останнього було надіслано Претензію №1030 від 23.09.2015 року про порушення умов Договору. Дана Претензія не була отримана Відповідачем, та повернулася на адресу Позивача. Пізніше, 18 серпня 2016 року Позивачем було повторно направлено до судову вимогу №496, яку Відповідач отримав 21 вересня 2016 року про що свідчить повідомлення про вручення. Проте, Відповідач зі своєї сторони ухиляється від виконання своїх зобов'язань по Договору. Пунктами 7.1, 7.2. Договору передбачено, що усі спори, що виникають з цього Договору або пов'язані із ним, вирішуються шляхом переговорів між сторонами. Якщо відповідний спір неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується у судовому порядку за встановленою підвідомчістю та підсудністю такого спору відповідно до чинного законодавства України. На превеликий жаль, не зважаючи на неодноразові намагання Позивача врегулювати дане питання мирним шляхом Відповідач до теперішнього часу не виконує свої зобов'язання по Договору, а саме не виявляє жодного бажання та не вчиняє будь-яких дій для виконання своїх зобов'язань по Договору і проведення розрахунку у відповідності до умов Договору. Таким чином станом на момент подачі Позову, а саме 24 жовтня 2016 року заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 1 500,00 гривень (одна тисяча п 'ятсот гривень 00 копійок) основного боргу по Договору 265-ПО; - 126 ( сто двадцять шість) гривень 30 копійок - 3% річних; - 364 ( триста шістдесят чотири) гривні 50 копійок- інфляційні втрати; - 1 510 ( одна тисяча п"ятсот десять) гривень 01 коп. - заборгованість пені з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ, а разом заборгованість складає у розмірі 3 500 ( три тисячі п"ятсот ) гривень 81 копійки. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу України. Вимогами ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, у яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Статтею 530 Цивільного кодексу України чітко передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Разом з тим ст. 549 ЦК України, передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання. Згідно із вимогами ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до положень статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу,яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору при подачі позову до суду у сумі 1 378 ( одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень, які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] На підставі наведеного,ст.ст. 509, 526, 530, 610, 625 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved