Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про встановлення режиму окремого проживання. Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.09.2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. З дня реєстрації шлюбу вона з відповідачем проживали разом у квартирі її батьків за адресою [ADDRESS] до 1 березня 2015 року. В даній квартирі відповідач не зареєстрований. Окрім неї в даній квартирі проживають та зареєстровані її мати - [PERSON], батько - [PERSON], її донька - [PERSON] Останнім часом між нею та [PERSON] суттєво погіршилися відносини, виникло багато проблем та непорозумінь. В зв"язку з цим в березні 2015 року вона зверталась до Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області з скаргою на неправомірні дії відповідача, щодо до неї та членів її родини. На час звернення до суду вона перебуває на 8-му місяці вагітності. Будь які неправомірні та насильницькі дії з боку відповідача вкрай негативно впливають на стан її здоров"я та стан її майбутньої дитини. [PERSON] не в змозі та не має бажання проживати з відповідачем в одному помешканні, вести з ним спільне господарство, оскільки це загрожує її здоров"ю та спокою, а також спокою її сім"ї. 01.03.2015 року відповідач покинув помешкання за адресою [ADDRESS] та проживє окремо. Фактичне місце його проживання на даний час їй не відоме. Фактично між ними припинено будь-які подружні відносни, мешкають вони роздільно, також роздільно ведуть господарство. Оскільки на даний час вона вагітна, в неї немає правової підстави розірвати шлюб з відповідачем. Так як вона не бажає мешкати спільно з відповідачем, вести з ним спільне господарство та підтримувати подружні стосунки, вона вимушена звернутись до суду з цим позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Через канцелярію суду подала заяву про розгляд та вирішення справи у її відсутність, оскільки 20 квітня 2015 року вона народила дитину. Позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про день, місце і час судового засідання повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, проти позову не заперечує. Суд, дослідивши докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 119 СК України передбачено, що за заявою подружжя або позовом одного з них суд може постановити рішення про встановлення для подружжя режиму окремого проживання у разі неможливості чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. Режим окремого проживання припиняється у разі поновлення сімейних відносин або за рішенням суду на підставі заяви одного з подружжя. Статтею 120 СК України визначені правові наслідки встановлення режиму окремого проживання подружжя. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", роз"яснено, що вирішуючи питання про встановлення режиму окремого проживання, суд повинен встановити фактичні взаємини сторін і переконатися в доцільності сепарації для того, щоб узаконений спосіб окремого проживання не був формальним засобом вирішення спірних майнових питань. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.09.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 137972 виданим 12.09.2013 року (а.с. 5). Також судом встановлено, що до складу сім"ї позивача входять і станом на 19.03.2015 року проживають разом з нею в квартирі [ADDRESS]: мати позивача - [PERSON], батько позивача - [PERSON], донька позивача - [PERSON], що підтверджується довідкою виданою ТОВ "Житлово-Експлуатаційне Об"єднання" № 799 від 19.03.2015 рок у(а.с.6). Як вбачається з листа Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області від 23.03.2015 року № 1/1739, 5 березня 2015 року позивач зверталась до Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області з скаргою на неправомірні дії відповідача щодо до неї та членів її родини. Із [PERSON] проведено профілактичну бесіду, винесено офіційне попередження про недопустимість вчинення насильства в сім"ї та його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с.7). 20.04.2015 року позивач [PERSON] народила дитину, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження № 667 від 20.04.2015 року Вінницького міського клінічного пологового будинку № 1. Підставою для встановлення режиму окремого проживання у даній справів є сімейний конфлікт, насильстсво в сім"ї по відношенню до позивача з боку відповідача, бажання позивача проживати з відповідачем роздільно. Враховуючи характер відносин, що склалися на даний час між сторонам, а також те, що позивач [PERSON] не бажає проживати спільно з відповідачем [PERSON], і ніхто не може її до цього примусити, а інститут сепарації є юридичним закріпленням одного із проявів права кожного з подружжя на особисту свободу, не суперечить Конституції України та не порушує права подружжя, суд вважає за можливе встановити для сторін режим окремого проживання з дня набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позивачем доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, суд \~ дійшов \~ висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved