Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Позивач 08.08.2014 року звернулась до суду з цим позовом та просить постановити рішення суду, яким стягнути з [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення нею повноліття та 1/4 частини доходів на її утримання до досягнення сином трьохрічного віку. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 10.11.2012 року. З відповідачем проживають окремо та матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку не надає. Відповідач офіційно працює та має постійний вид заробітку. Інших утриманців відповідач не має. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю. Зазначає, що добровільно з січня 2014 року по серпень 2014 року сплачував на утримання сина 350 грн. щомісячно, тому позов є безпідставним. На утримання дружини аліменти не бажає сплачувати взагалі. Вислухавши сторін, дослідивши письмові докази по справі, медичну картку [PERSON], суд встановив наступне. Сторони з 10.11.2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 4). [PERSON] - відповідач по справі, відповідно до свідоцтва про народження є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до довідки, виданої КП "Новоград-Волинськжитлосервіс" № 2569 від 07.08.2014 року, син [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні (а.с. 8). Позивач не працює, оскільки зайнята доглядом за дитиною до досягнення нею 3-х років, що підтверджується довідкою УПСЗН № 1112 від 07.08.2014 р. (а.с.7). Малолітній [PERSON] має проблеми зі здоров"ям. Так, у травні 2014 року поставлений діагноз кардіопатія, відкрите овальне вікно, та дано направлення в консультативну полікліклініку Житомирської ОДКЛ до кардіолога, що підтверджується копіями направлення, листа профогляду та дослідженою в судовому засіданні медичною карткою хлопчика (а.с. 6, 27). Відповідач [PERSON] працює в приватному підприємстві "Міра" за основним місцем роботи на посаді інженера-землевпорядника та отримує заробітну плату у розмірі близько 1200 грн. щомісячно (а.с. 18). На підтвердження своїх витрат відповідач надав копії квитанцій про сплату комунальних послуг близько 250-300 грн. щомісячно, також інших утриманців, крім сина, не має, має задовільний стан здоров"я. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно роз'яснень Пленуму ВСУ України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Оскільки відповідач здоровий, має постійне місце роботи, добровільно сплачував на утримання сина 350 грн. щомісячно, тому суд приходить до переконання обгрунтованості позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина. Однак позивач не довела суду необхідність стягувати аліменти у розмірі 1/2 частини доходів відповідача, тому, приймаючи до уваги стан здоров'я дитини, а також розмір заробітної плати відповідача вважає за необхідне стягувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини доходів відповідача (що фактично з огляду на розмір заробітної плати [PERSON] становить 400 грн.). Заперечення відповідача, що між ними не існує спору щодо розміру аліментів, суд вважає голослівними, оскільки фактично [PERSON] сплачував добровільно на утримання сина 350 грн. щомісячно, а позивач в позовній заяві просила стягувати аліменти у розмірі половини заробітної плати, що становить близько 600 грн. На підставі наведеного суд прийшов до переконання, що між батьками не досягнуто згоди щодо розміру стягуваних аліментів. Постановлюючи рішення суд також приймає до уваги, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2014 рік» станом на 01.07.2014 року прожитковий мінімум на дитину віком до 6-ти років становить 1059 грн. на місяць. Також ст. 84 СК України встановлює, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Вказане право закон не пов"язує з матеріальним становищем жінки, а лише з можливістю чоловіка надавати матеріальну допомогу. Відповідач в судовому засіданні підтвердив, що з листопада 2013 року вони з дружиною проживають окремо, малолітній син проживає з дружиною в м. Новограді-Волинському. Оскільки відповідач, хоча і не визнає вимог позивача про стягнення аліментів на її утримання, але є здоровим, офіційно працює, аліменти на утримання сина визначені у розмірі 1/3 частки його заробтку, тому суд робить висновок, що [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. Беручи до уваги, що позивач не надала доказів про можливість відповідача надавати їй утримання у розмірі ? частини його доходів та положення ст.70 ЗУ "Про виконавче провадження", ст. 128 Кодексу законів про працю України, суд вважає за доцільне позовні вимоги в даній частині задовольнити частково та стягнути аліменти на користь позивача у розмірі 1/8 частини доходів відповідача (що становить близько 150 грн.). Відтак, наявні підстави для часткового задоволення позову. Стягувати аліменти необхідно з дати пред"явлення позову, тобто з 08.08.2014 року, відповідно до вимог ст.191 СК України, на утримання сина до досягнення ним 18-ти років, на утримання дружини - до досягнення сином трьох років, тобто до 04.11.2016 року. На підставі ст. 88 ЦПК України також необхідно стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір. На підставі викладеного і

Outcome: partial