Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визначення місця проживання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що вони перебували у шлюбі з відповідачем з 11.08.1990 року по 13.05.2015 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей: повнолітню дочку та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося і вони тривалий час не проживали однією сім"єю, а протягом останніх років позивачка проживає окремо, разом з майбутнім чоловіком [PERSON], з яким має намір створити сім"ю. На даний час син проживає з відповідачем, але вона бажає, щоб дитина проживала разом з нею, де створено всі умови, але дійти згоди з відповідачем щодо даного питання вони не можуть. На підставі викладеного позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд визначити місце проживання неповнолітнього сина [PERSON] разом з нею за адресою: [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що він тривалий час піклується про сина, який з ним проживає, і бажає, щоб так залишалося далі, оскільки вважає, що зміна місця проживання може негативно вплинути на сина. Просив у задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації - у судовому засіданні підтримала позовні вимоги [PERSON] та висновок, наданий Службою. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, представника третьої особи, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.08.1990 року по 13.05.2015 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей: повнолітню дочку та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. В своїх позовних вимогах [PERSON] просить суд визначити місце проживання дитини з нею, зважаючи на те, що вона зможе дати сину все необхідне для належного виховання і розвитку, має більше можливостей для створення належних умов для виховання дитини. Як встановлено при розгляді справи, на момент подачі позову до суду неповнолітній [PERSON] проживав з батьком за адресою: [ADDRESS], а на момент винесення судового рішення неповнолітній проживав разом зі своєю матір"ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] офіційно працює в ПП "Ден" на посаді бухгалтера, отримує заробітну плату, середній розмір якої становить 1750, 75 грн., що підтверджується відповідною довідкою. За місцем роботи [PERSON] позитивно характеризується, що підтверджується характеристикою. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але проживає разом із своїм майбутнім чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відповідними довідками. Неповнолітній син зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою форми № 3. Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON] складений комісією Служби у справах дітей Дарницької РДА, встановлено, що квартира складається з 3-х кімнат, умови проживання добрі, кімнати використовуються за призначенням, стан житла добрий, для дитини відведено окрему ізольовану кімнату, в якій розміщено меблі, речі. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] працює у Київській дитячій школі мистецтв № 3 на посаді електрика, отримує заробітну плату, середній розмір якої становить 1886, 31 грн., що підтверджується відповідною довідкою. За місцем роботи відповідач [PERSON] характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою від 04.12.2015 року. [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою форми № 3. Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON], складеного комісією Служби у справах дітей Деснянського району м. Києва, квартира [ADDRESS] складається з 3-х кімнат, квартира знаходиться у стадії ремонту, дитина проживає в окремій кімнаті, в якій в наявності окреме спальне ліжко, стіл для навчання, шафа для одягу, персональний комп"ютер, книжки, іграшки тощо. Відповідно до Висновку Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації № 102/03/29-8620 від 08.09.2015 року Служба вважає за доцільне визначити місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] разом з матір"ю [PERSON] на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини (протокол № 16 від 03.09.2015 року). При розгляді справи встановлено, що [PERSON] перебуває у добрих та гарних стосунках з обома батьками, бажає з ними спілкуватися, поважає їх, може проживати і з батьком і з матір"ю, що не заперечували сторони та підтвердила представник третьої особи. При співбесіді на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Деснянської РДА малолітній [PERSON] зазначив, що однаково любить батька та матір, що хвилюється з приводу розгляду даного питання та боїться образити батьків своїм рішенням, але дуже хоче проживати з матір"ю. Відповідно до ст. 160 Сімейного Кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно із ст. 161 Сімейного Кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, може своєю аморальною поведінкою зашкодити розвиткові дитини. Якщо суд визнав, що жоден з батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь з них. Відповідно до вимог Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, в якій міститься принцип 6, дитина може бути розлучена з матір'ю лише у винятковій ситуації. Конвенція про права дитини у пункті 1 ст. 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Суд, дослідивши всі докази в їх сукупності, дійшов висновку, що місцем проживання неповнолітнього [PERSON] повинно бути визначено місце проживання його матері [PERSON], враховуючи характеристики обох батьків, їх матеріальний стан, забезпеченість житлом, моральні якості, відношення до дитини та дитини до батьків. Крім того, неповнолітній [PERSON], якому 11 років, потребують у такому віці жіночого догляду (регулярне та своєчасне харчування, дотримання правил гігієни, постійний нагляд), а тому суд вважає, що на даному етапі [PERSON] буде краще проживати з мамою. Враховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визначення місця проживання дитини з нею є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 487, 20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved