Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до виконавчого комітету Лазещинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: Рахівська державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області про визнання права вланості в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначено, що після смерті [INFO] матері позивачки, [PERSON], залишилося спадкове майно, яким являється житловий будинок [ADDRESS]. З метою отримання правовстановлюючих документів на спадкове майно, вона як спадкоємець за законом звернулася до Рахівської державної нотаріальної контори про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріусом у вчиненні цієї дії було відмовлено через те, що відсутня реєстрація за спадкодавцем спадкового майна. Комунальним підприємством "Бюро технічної інвентаризації" Рахівської районної ради, за її заявою була проведена технічна інвентаризація спадкового будинку, на підставі якої був виданий технічний паспорт, де зазначалось, що спадковий будинок був збудований в 1965 році. Інші спадкоємці першої черги, у встановленому законом порядку, відмовилися від прийняття спадщини в її користь, що підтверджується відповідними заявами. У зв"язку з чим просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок [ADDRESS], площею 69,59 кв.м. з надвірними та господарськими спорудами. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просять позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача - виконавчого комітету Лазещинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області в судове засідання не з"явився. Сільський голова Пранничук І.І. надав заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника сільської ради. Позовні вимоги визнають, щодо задоволення позову не заперечують. Представник третьої особи без самостійних вимог - Рахівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з"явився. Завідуюча Рахівською державною нотаріальною конторою Пріц О.І. надала заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутності. Позовні вимоги підтримує. Представник третьої особи без самостійних вимог - Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області в судове засідання не з"явився. Начальник служби Делятинчук А.І. надав заяву про розгляд справи за відсутності представника служби та на розсуд суду. Заслухавши позивачку та її представника, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку. Згідно ст.ст.1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Встановлено, що позивачка [PERSON] являється дочкою спадкодавця [PERSON], що стверджено свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] від 4 квітня 1984 року, а отже є, в силу ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги спадкування за законом. [INFO] спадкодавець [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 17 липня 2014 року, виданого виконавчим комітеттом Лазещинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яким являється житловий будинок [ADDRESS]. Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в її користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Норми ст. 392 ЦК не застосовуються щодо вимог про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва (ч. 3 ст. 376 ЦК), оскільки особа не є власником, а лише заявляє вимогу про встановлення права власності на об'єкт самочинного будівництва. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд [ADDRESS], виданої КП "БТІ" Рахівської районної ради спірний будинок побудований у 1968 році. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно довідки виконавчого комітету Лазещинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області № 2274 від 29 вересня 2014 року, житловий будинок [ADDRESS] дійсно, належав [PERSON], а отже його не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва. При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ч.3 ст. 1268 ЦК України, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець, мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви. Судом встановлено, що позивачка прийняла спадщину, оскільки у встановлений законом - шестимісячний строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Спору щодо набуття права на спадщину не існує, оскільки в матеріалах справи містяться нотаріально засвідчені заяви інших спадкоємців за законом - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], про відмову від спадщини. Таким чином, враховуючи, що позивачка по справі належить до спадкоємців за законом, спадщину прийняла, майнового спору з приводу спадкування не існує, оскільки інші спадкоємці відмовилися від спадщини, про що ними складені належні заяви, посвідчені нотаріально, суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання відшкодування судових витрат позивачкою не ставилось.

Outcome: approved