Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

01.12.2017 року до суду надійшов позов ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначав, що 27.02.2012 року між ним та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно умов якого Банк надав відповідачу кредит в сумі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки [PERSON] неналежним чином виконувала зобов'язання по поверненню кредитних коштів, у звязку з чим станом на 30.09.2017 року утворилася заборгованість в загальному розмірі 87261,08 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 2944,00 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 74950,60 грн.; заборгованості за пенею та комісією 4735,00 грн.; штрафу (фіксована частина) 500,00 грн.; штрафу (процентна складова) 4131,48 грн.. Просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість в зазначеному розмірі та судові витрати в розмірі 1600,00 грн.. Ухвалою від 13.12.2017 року провадження у справі відкрито та призначено до попереднього судового засідання на 21.12.2017 року, проведення якого відкладено до 09.01.2018 року в зв"язку з неявкою відповідача та відсутністю відомостей про належне її повідомлення про дату, час та місце слухання справи. Ухвалою від 09.01.208 року підготовче провадження у справі закрито та призначено до розгляду на 01.02.2018 року. Ухвалою від 01.02.2018 року слухання справи відкладено до 20.02.2018 року в зв"язку з задоволенням відповідного клопотання представника позивача. 20.02.2018 року слухання справи також відкладено до 14.03.2018 року в зв"язку з задоволенням клопотання відповідача про встановлення їй строку для подання заперечення. 14.03.2018 року слухання справи не відбулося в зв"язку з перебуванням головуючого судді у відрядженні та його проведення перенесено на 04.04.2018 року. 04.04.2018 року слухання справи також відкладено до 04.05.2018 року в зв"язку з задоволенням відповідних клопотань сторін. 04.05.2018 року слухання справи не відбулося через відсутність електроенергії, та його проведення перенесено на 29.05.2018 року. Представник позивача Ткач Яна Олегівна в судове засідання 29.05.2018 року не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду при подачі позову надіслала клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в призначений час 29.05.2018 року в судове засідання не з'явилася, але подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Просила при винесенні рішення врахувати її позицію, викладену у відзиві на позов та запереченні. Так, у своєму відзиві на позов від 08.01.2018 року та запереченні від 07.03.2018 року [PERSON] зазначила, що з доводами, викладеними ПАТ «Приват Банк» у позовній заяві про стягнення з неї заборгованості за кредитом, вона не згодна із наступних підстав. 27.02.2012 року нею дійсно було подано позивачеві заяву про видачу кредиту, після якої вона отримала кредитну картку з кредитним лімітом 2500 грн.. Як зазначає сам позивач, річна процентна ставка повинна становити: 20,4 % річних.Натомість при здійсненні розрахунку ціни позову відповідачем безпідставно застосовано завищені річні процентні ставки: з 01.09.2014 року по 31.03.2015 р . - 34,8 % річних; з 01.04.2015року по 30.09.2017 р. - 43,20 % річних. Отже, позивачем безпідставно завищено процентну ставку за кредитом і необґрунтовано вимагається стягнення з відповідача вказаної суми боргу. Доказів правомірності збільшення вказаних ставок позивачем надано не було, так само, як і доказів змін кредитної політики банку в односторонньому порядку. Відповідач не згодна із позицією позивача стосовно того, що «Умови та правила надання банківських послуг», «Правила користування платіжною карткою» та «Тарифи банку» складають Договір, що підтверджується її підписом на заяві. Ніхто її під час написання вказаної заяви про ці умови не повідомляв, ніяких подібних документів вона не підписувала. Їй було повідомлено про кредитний ліміт, який на той час складав 2500 грн.. Її не було повідомлено про те, що саме ці «Умови та правила надання банківських послуг», «Правила користування платіжною карткою» та «Тарифи банку» будуть застосовані до неї, вона не брала на себе ніяких зобов'язаннь зі сплати таких завищених відсотків, комісій банку, винагороди та неустойки в разі порушення зобов'язання з повернення кредиту. Як зазначає ВСУ у своїй постанові від 11.03.2015 року по справі № 6-16цс15 доводи відповідача про неознайомлення його з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам не можна визнати необґрунтованими, такі Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору. Така ж правова позиція міститься і у Постанові ВСУ від 22.03.2017 року по справі № 6-2320цс16. До цього зводяться і правові висновки, що викладені в ухвалах колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 листопада 2013 року (№ 6-38753св13) та від 18 грудня 2013 року (№ 6-40942св13). Крім того, відповідно до розрахунку ціни позову банку, який міститься в матеріалах справи, відповідачем не було здійснено жодного платежу в рахунок погашення заборгованості за договором. Якщо врахувати вимогу позивача про щомісячне погашення заборгованості то перебіг строку позовної давності по стягненню штрафів та пені почався з 31.03.2012 року (з дня порушення строку сплати заборгованості за кредитом), а закінчився 30.03.2013 року, а строк стягнення заборгованості за кредитом закінчився 30.03.2015 року. Але в порушення цих вимог позивачем подано позов до суду у 2017 році. Строк виконання місячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Вважає, що строки позовної давності визначені Цивільним кодексом для стягнення пені та штрафів закінчилися у 2013 році, а основного боргу - у березні 2015 року, що є підставою для відмови у позові. Ніяких домовленостей щодо збільшення цих строків між сторонами досягнуто не було, ніяких договорів (угод, заяв і т.п.) з цього приводу відповідач не підписувала. Також зазначила, що нею не отримувалася картка за № [NUMBER], що також не підтверджено банком шляхом надання скрін-шоту її фотографії разом з цією карткою, що свідчить про намагання банком продовжити строки позовної давності. Тому просить суд позовну заяву ПАТ КБ «Приват Банк» залишити без задоволення у зв'язку із пропуском строків позовної давності та необгрунтованістю. На даний відзив на позов та на заперечення позивач 19.02.2018 року та 02.05.2018 року надав відповідні відповіді, якими зазначив, що не погоджується з обставинами викладеними у відзиві та запереченні, оскільки Банком надані докази, які підтверджують факт укладання кредитного договору та наявність невиконаних кредитних зобов"язань. Так, до суду надана копія власноруч заповненої відповідачем анкети-заяви на двох сторінках від 27.02.2012 року, з якої чітко вбачається інформація необхідна для отримання кредитної карти та наявність особистого підпису відповідача про те, що вона згодна з тим, що ця заява разом із Пам"яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг , а також Тарифами становить між нею та Банком Договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилася та була згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Також до матеріалів позовної заяви долучено "Довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна", в якій зазначено розмір відсоткової ставки в розмірі 1,7 % на місяць (20,40 % річних), вказано розміри комісій, штрафів та містить істотні умови кредитування. Тобто, сторонами при укладенні договору були оговорені всі істотні умови. Крім того, вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку. Виписка з банківського рахунку, яка надана як додаток до відповіді на відзив, містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку Відповідача, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що вона користувалася кредитними коштами. Щодо зміни відсоткової ставки, позивач зазначив, що відсоткова ставка по кредиту змінювалася на підставі наказів банку та тільки за витратами з певної дати, що дає можливість у разі незгоди з новою процентною ставкою погасити наявну заборгованість за кредитом по раніше встановленій ставці,. Повідомлення про підвищення процентної ставки відповідачу було направлено 15.03.2015 року та 15.08.2014 року та на сьогоднішлній день заяв про розірвання кредитного договору від Відповідача до Банку не надходило. Стосовно правомірності перевипуску карти без підписання повторного договору позивач зазначив, що згідно п. 2.1.1.2.12 у разі закінчення строку дії карта продовжується Банком на новий строк (шляхом надання Клієнту карти з новим строком дії). Під перевипуском карти розуміється випуск та приєднання карти з новим строком дії до раніше відкритого Клієнту карткового рахунку, а тому вся сума заборгованості за кредитним лімітом буде відображатися та враховуватися в тому числі і на перевипущеній картці. Поскільки перевипуск карти не являється укладенням нового кредитного договору в заповненні додаткових документів для перевипуску картки не було необхідності, що не суперечить чинному законодавству України. Згідно Постанови НБУ від 17.12.2003г. «Про затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах» п. 2.2. Ідентифікація клієнта не є обов'язковою, якщо клієнт вже має рахунки в цьому банку і був раніше ідентифікований відповідно до вимог законодавства України.Активація перевипущеної картки здійснюється за допомогою контактного телефону клієнта шляхом відправки коду авторизації на телефон Клієнта, а відповідно карта не може бути активована без згоди / відома Клієнта.Згідно Постанови НБУ від 05.11.2014 № 705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» код авторизації - набір цифр або букв і цифр, який формується і надається емітентом або юридичною особою - учасником платіжної системи, яка діє за його дорученням, за результатами авторизації, що в свою чергу забезпечує гарантію видачі платіжної картки належному клієнту, запобігання шахрайських операцій з картами. Розділом VI Постанови НБУ від 05.11.2014 № 705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» встановлено що користувач зобов'язаний:надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним. Після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов'язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів. Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» п. 14.15. встановлено, що користувач зобов'язаний надати банку інформацію для здійснення контактів з ним, а банк зобов'язаний зберігати цю інформацію. Обов'язок банку по повідомленню про вчинені операції з використанням електронного платіжного засобу користувача є виконаним:у разі інформування банком користувача про кожну здійснену операцію відповідно до контактної інформації, наданої користувачем (в нашому випадку інформування здійснювалося по номеру контактного телефону, який Відповідачем зазначено у заяві); Так само п. 14.16. З.У «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов'язаний негайно повідомити банк. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з дня повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій з електронним платіжним засобом користувача несе банк. Стосовно строків позовної давності позивач зазначив, що даний кредитний продукт має певні особливості та відмінності від інших кредитних договорів. Безпосередньо в загально прийнятих договорах істотні умови мають чіткий строк виконання та точний щомісячний платіж визначений чітко в грошових одиницях - ануітет, тощо.Відповідно по даному договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов'язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту. Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки. Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк перевипущеної картки до останнього дня 03.2021 року. (довідка про видачу кредитних карт долучена), а тому строк повернення кредиту в повному обсязі спливає 31.03.2021 року. Позивач же звернувся до суду з позовом до спливу строку позовної давності. У зв'язку з цим, позивач вважає, що обставини, на які посилається Відповідач, не відповідають дійсності, а строк позовної давності, як загальний так і спеціальний, Позивачем дотримано при зверненні до суду. Дослідивши матеріали справи, врахувавши позиції сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.02.2018 року між Банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно умов якого Банк надав відповідачу кредит в сумі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом ( а.с.6-32). Кредитний договір складається із заяви позичальника, з якої вбачається, що [PERSON] було видано кредитну картку, а також Умови надання кредиту фізичним особам та Довідку про умови кредитування з використанням платіжної картки. Своїм підписом в зазначеній заяві та Довідці відповідач підтвердила, що вона ознайомлена і згодна з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку і згодна з тим, що заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3., п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Внаслідок неналежного виконання [PERSON] своїх зобов"язань по своєчасному і повному погашенню коштів за кредитним договором, виникла заборгованість, загальний розмір якої станом на 30.09.2017 року становить 87261,08 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 2944,00 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 74950,60 грн.; заборгованості за пенею та комісією 4735,00 грн.; штрафу (фіксована частина) 500,00 грн.; штрафу (процентна складова) 4131,48 грн., що підтверджується наданим Банком відповідним розрахунком і відповідачем по справі, у відповідності до вимог цивільного процесуального законодавства, не спростований (а.с.4-5). Строк дії картки у заяві позичальника не зазначено. Згідно наданих Банком доказів - строк дії картки № [NUMBER] - квітень 2015 року, що не заперечується відповідачем, а строк дії картки № [NUMBER], правомірність перевипуску якої заперечується відповідачем - березень 2021 року (а.с.142). Відповідач під час розгляду справи в суді першої інстанції, не погоджувалася з заявленими Банком вимогами. Також, зазначаючи, що позивач звернувся до суду з позовом лише у листопаді 2017 року, тобто з пропуском строку, визначеного законодавством, просила суд застосувати до позовних вимог наслідки спливу строку позовної давності (а.с.66-67, 156-157). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ст. 1048 ЦК України Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст.261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі ст.266 ЦК Українизі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до п.2.1.1.2.11 Умов і правил надання банківських послуг картковий рахунок відкривається на невизначений строк. Строк дії картки вказаний на її лицьовій стороні, картка є дійсною до останнього календарного дня вказаного місяця (а.с.25). Відповідно до довідки про умови кредитування передбачено розмір щомісячного платежу та строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним. Оскільки строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці, то у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня дії картки. Пунктом 2.1.1.12.4 Умов та Правил надання банківських послуг, встановлено, що строки і порядок погашення по Кредиту (кредитний ліміт) за кредитними картками з встановленим мінімальним щомісячним платежем, а також овердрафту, що виникає по таким карткам, приведений у памятці клієнта/довідці про умови кредитування, що є невідємною частиною договору, а також встановлюються даним пунктом. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену тарифами і частину заборгованості за кредитом. Згідно зі статтею 212 ЦК України, у випадку наявності простроченого кредиту (овердрафту) строком повернення кредиту (овердрафту) в повному обсязі є 211-й день з моменту виникнення такої заборгованості. Оскільки умовами договору між сторонами встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повертати борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, а також зважаючи на пункт 2.1.1.12.4 Умов та Правил надання банківських послуг, то право кредитора слід вважати порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а строк повернення кредиту в повному обсязі є 211-й день з моменту недотримання боржником строків погашення чергового платежу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з 211-го дня від моменту порушення строку його погашення. З матеріалів справи вбачається, що остання сплата боржником коштів за кредитним договором здійсненна 12 червня 2014 року, 211-й день з моменту виникнення заборгованості є 09 січня 2015 року. До суду з позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся 15.11.2017 року (а.с.2-5). Враховуючи, що перебіг строку позовної давності щодо погашення кредиту в повному обсязі починається зі спливом останнього дня місяця дії картки, отримання якої в даному випадку не оспорюється ( 30 квітня 2015 року), суд вважає, що такий строк позовної давності позивачем не пропущено. На підставі наведеного суд вважає, що позивач звернувся з вимогами про стягнення кредитної заборгованості в межах строку позовної давності і тому така заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з відповідача на користь Банку відповідно до положень ст.1054 ЦК України щодо обов"язку позичальника повернути кредит, сплатити процент, штрафи за порушення зобовязань, що передбачені укладеним кредитним договором. При визначенні загальної суми заборгованості по кредитному договору, яка підлягає стягненню з відповідача, суд враховує наступне. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов і правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов і правил надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за Договором позичальник на вимогу Банку повинен виконати зобов"язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов"язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500,00 грн. плюс 5% від суми позову. У Витягу з тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" визначено порядок нарахування штрафів, пені та комісії (а.с.7). Пунктом 2.1.1.12.6 Умов та Правил надання банківських послуг, встановлено, що за користування Кредитом та Овердрафтом Банк нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами Банку, із розрахунку 360 (триста шістдесят) календарних днів в році, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13 (даний пункт не діє для Елітних карток (Platinum, MC World Signia та VISA Infiniti). Відповідно до пункту 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил надання банківських послуг, у разі виникнення прострочених зобовязань на суму від 100 грн., включаючи прострочені зобовязання, передбачені пунктами 2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил, клієнт сплачує банку пеню, що розраховується як: ПЕНЯ = базова процентна ставка за договором/30 (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грн. (одноразово). Пеня нараховується в день нарахування процентів за кредитом. Пунктом 2.1.1.12.6.3 Умов та Правил надання банківських послуг, встановлено, що проценти за користування кредитом (кредитним лімітом) та/або овердрафтом нараховуються в дату їх сплати, передбачену пунктами 2.1.1.12.4 і 2.1.1.12.5, при цьому проценти розраховуються щомісячно за кожний календарний день за фактично витрачені в рахунок кредиту та/або овердрафту кошти, з дня списання суми з карткового рахунку до дня, коли кредит (кредитний ліміт) та/або овердрафт стають простроченим кредитом. При цьому пунктом 2.1.1.12.6.4 Умов та Правил надання банківських послуг, встановлено, що у разі непогашення суми простроченого кредиту (кредитного ліміту, кредитної лінії), овердрафту або його частини понад 210 днів увесь, кредит (овердрафт) вважається простроченим та нарахування з дати переведення кредиту (овердрафту) у статус прострочених боргових зобовязань проводяться згідно з п.п. 2.1.1.12.6.1. На залишок простроченої заборгованості позичальник сплачує пеню у розмірі, зазначеному в п. 2.1.1.12.6.1 цих Умов. При цьому винагорода відсотки за користування кредитом не сплачуються. Відповідно до п. 2.1.1.12.13. у випадку порушення Позичальником строків по сплаті процентів за користування кредитом, вказаних в Памятці Клієнта/ Довідці про умови кредитування, п.п. 2.1.1.12.2., 2.1.1.12.6, 2.1.1.12.7., 2.1.1.12.6.2., 2.1.1.12.7.4. даних Умов, згідно ст.212, 611, 651 Цивільного кодексу України Сторони погодили на протязі періоду неналежного користування Позичальником зобов"язань по сплаті процентів за користування кредитом нараховує Позичальнику проценти в розмірі фактично сплачених Позичальником. При цьому Позичальник за весь період неналежного виконання зобовязань по сплаті процентів за користування кредитом сплачує Банку неустойку в розмірі, передбаченому п. 2.1.1.12.6.2. та 2.1.1.12.7.4. Умов. Строк сплати неустойки, не пізніше наступного банківського дня з дати неналежного використання Позичальником зобовязань по сплаті процентів, передбачених Памяткою/Довідкою про умови кредитування та Тарифами, п.п. 2.1.1.12.2., 2.1.1.12.6., 2.1.1.12.7., 2.1.1.12.6.2., 2.1.1.12.7.4 Умов та правил. Як вбачається зі змісту укладеного між сторонами договору, відповідно до п. 2.1.1.12.4 Умов та Правил надання банківських послуг та Довідки про умови кредитування, що є невід"ємною частиною договору, визначено порядок та строки погашення кредиту, шляхом сплати мінімального обов"язкового платежу до 25 числа місяця, наступного за звітним. З матеріалів справи вбачається, та не заперечується сторонами, що останній платіж на погашення заборгованості за договором відповідач здійснила 12 червня 2014 року(а.с.4-5). Наступний платіж, у розмірі та строк визначений умовами договору, а саме до 25 липня 2014 року, [PERSON] не сплатила, і з цього часу жодного платежу на погашення відповідачка кредиту не вносила, отже з 12 червня 2014 року виникла прострочена заборгованість як по тілу кредиту так і по процентам за користування кредитом. За таких обставин, відповідно до п.п. 2.1.1.12.4, 2.1.1.12.6.4 Умов та Правил надання банківських послуг, з 211-го дня, з моменту виникнення простроченого кредиту чи його частини, а саме з 09 січня 2015 року, весь кредит вважається простроченим. Умовами укладеного між сторонами договору визначені розмір та порядок отримання Банком процентів, згідно яких проценти за користування кредитом нараховуються з дня списання суми з карткового рахунку до дня, коли кредит (кредитний ліміт) стає простроченим кредитом (п. 2.1.1.12.6.3.), а з дати переведення кредиту в статус прострочених боргових зобовязань, нарахування проводяться відповідно п. 2.1.1.12.6.1 (на залишок простроченої заборгованості нараховується пеня). При цьому винагорода проценти за користування кредитом не сплачуються. Зважаючи на викладене, починаючи з 211-го дня з моменту виникнення прострочення, а саме з 09 січня 2015 року, нарахування процентів за користування кредитом після набуття ним статусу простроченого суперечить умовам укладеного між сторонами договору. За таких обставин позовні вимоги щодо стягнення з відповідачки процентів за користування кредитом за період з 01.01.2015 року по 30.09.2017 року не підлягають задоволенню, оскільки суперечать нормам чинного законодавства та умовам договору, укладеного між сторонами, а вимог щодо стягнення з боржника нарахувань пені, яка розраховується відповідно до п. 2.1.1.12.6.1, Банком не заявлено. Проценти нараховані Банком, відповідно до вимог п. 2.1.1.12.6.3., за період з дня списання суми з карткового рахунку до дня, коли кредит став простроченим, до 09 січня 2015 року, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг підлягають стягненню у розмірі нарахованому Банком. На підставі наведеного, зважаючи на умови укладеного між сторонами Договору та норми чинного законодавства, а також наданого Банком розрахунку заборгованості, який відповідачем не спростовано, з [PERSON] на користь Банку підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 15782,48 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 2944,00 грн.; заборгованість по відсотках 3472,00 грн. (станом на 31 грудня 2014 року); заборгованість по пені та комісії 4735,00 грн.; штраф 500,00 грн. (фіксована частина), штраф 4131,48 грн. (процентна складова). Відповідно до ст.141 ЦПК України стягненню також підлягають понесені Банком судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1280,00 грн. (а.с.1).

Outcome: partial