Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому зазначає, що згідно з кредитним договором № 165АІ10130508001 від 08.05.2013р, укладеним між ПАТ «Укрсоцбанк" та [PERSON] (далі по тексту - відповідач-1) позивач надав останній кредит в сумі 58 450грн зі сплатою 11,20 % річних , та кінцевим строком погашення заборгованості до 07 травня 2015року. Відповідач -1 зобов"язався повернути кредит і сплатити за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах, що передбачені кредитним договром. З метою забезпечення виконання зобов"язань Відповідача-1, 08 травня 2013року між позивачем, відповідачем - 1 та [PERSON] (далі по тексту -відповідач -2), було укладено договір поруки № 165АІ10130508001-ПОР. Згідно умов п.п. 1.1. Договору поруки, поручитель зобов"язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов"язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафів. Відповідач -1 порушив умови договору кредиту. В результаті чого станом на 09 лютого 2016року заборгованість відповідача-1 по договору складає 42 496,40грн., в тому числі заборгованість за кредитом - 20 402,06грн, за відсотками 3 683,59грн, пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 10 188,56грн, пеня за несвоєчасне повернення відсотків 1 165,25грн, інфляційні витрати за кредитом 6 391,62грн, інфляційні витрати за відсотками 665,33грн. Просять стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості , а також судові витрати. Позивач в судове засідання не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника банку. На позові наполягають, не заперечують щодо заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з"явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути грошові кошти та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватись у строк, що встановлений у договорі. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст. 525 ЦК України передбачено неможливість односторонньої відмови від виконання зобов'язання або його зміна, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 536 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний сплачувати проценти за користування чужими грошовими коштами. У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення. Згідно п.18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року вбачається, що за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Згідно із частиною першої статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом, це узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України (постанова від 02 вересня 2015 року у справі №6-369цс15). Судом встановлено,\~ що\~ між ПАТ\~ «Укрсоцбанк" і відповідачем-1 укладений кредитний договір\~ № 165АІ10130508001 від 08.05.2013року, згідно якому позивач надав відповідачу-1\~ кредит в сумі 58 450грн зі сплатою 11,20%річних. Погашення кредиту здійснюється до 8 числа кожного місяця починаючи з червня 2013року та з кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту до 07 травня 2015року (включно). (п. 1.1,п.1.1.1 договору (а.с.7)) Згідно п. 3.3.7 кредитного договору позичальник зобовязався забезпечувати своєчасно та в повному обсязі погашення кредиту із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями. Пунктом 4.1 кредитного договору передбачено, що за прострочення позичальником строку сплати процентів за користування кредитом, повернення кредиту в розмірі, визначеному договором, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. Судом встановлено, що відповідач-1 отримав\~ кредит в сумі 58\~450грн, а\~ зобовязання щодо своєчасного погашення кредиту, відсотків по ньому належним чином не виконував. З вересня 2014року погашення кредиту припинилось. (а.с.22,4) Через несвоєчасне повернення суми кредитних коштів у відповідача\~-1 виникла заборгованість станом на 09.02.2016 року в сумі\~ 42 496,40грн, в тому числі 20 402,06грн.- заборгованість за кредитом, 3 683,59грн.\~заборгованість по процентам за користування кредитом. (а.с.6) Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобовязання щодо сплати кредиту, процентів за користування кредитом, у позичальника виникло право вимагати від позичальника сплати боргу з урахуванням індексу інфляції, який складає 7 056,95грн. (а.с.6). Тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача -1 заборгованості за кредитом 20402,06грн, заборгованості по процентам - 3683,59грн , інфляційних витрат в сумі 7056,95грн підлягають задоволенню. Позивачем також нарахована станом на\~ 09 лютого 2016року відповідачу-1\~ пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в загальній сумі 11 353,81грн., в тому числі пеня за несвоєчасне повернення кредиту 10 188,56грн, пеня за несвоєчасне повернення відсотків 1 165,25грн. Судом встановлено, що 08 травня\~ 2013року з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 165АІ10130508001\~ від 08 травня 2013року, було укладено з відповідачем\~2\~\~ договір\~ поруки № 165АІ10130508001-ПОР (а.с.18-19). Відповідно до п. 1.1. договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі солідарно за виконання позичальником зобов"язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі, в строки та в порядку, передбачених кредитним договором № 165АІ10130508001\~ від 08 травня 2013року. Пунктом 6.2\~ договору поруки передбачено, що договір набирає чинності з дати його укладення та діє до повного виконання всіх вимог, забезпечених порукою. Умови договору поруки про її дію до повного виконання зобов'язань за кредитним договором не означають установлення строку припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, тому в такому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі не встановлення такого строку порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Отже, виходячи з положень другого речення ч.4 ст. 559 ЦК України, вимога до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинна бути пред'явлена у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч.2 ст. 1050 ЦК України, або із дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі, якщо кредит має бути погашений одноразовим платежем). Із розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с.4), вбачається, що датою виникнення простроченої заборгованості є 09 вересня 2014року, тобто з вересня 2014року припинилося погашення кредиту. Згідно умов кредитного договору дата повернення кредиту не пізніше 07.05.2015року. У звязку з тим, що в договорі поруки\~ №165АІ10130508001-ПОР від 08 травня 2013року не зазначено строк його дії відповідно до ст.252 ЦК України, а кредитним договором передбачено погашення кредиту - щомісяця, банк мав право предявити вимогу до поручителя протягом шести місяців з моменту коли у нього виникло право на звернення до поручителя з такою вимогою, тобто з\~вересня 2014 року. Суд вважає, що оскільки договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, підлягають застосуванню норми ч.4 ст. 559 ЦПК, і тому вважає, що договір поруки на час звернення банку до суду,\~ серпень 2016 року,\~ з даними вимогами є припиненим. Тому суд вважає, що в задоволенні позовних вимог до [PERSON] необхідно відмовити. Також суд вважає, що не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення пені\~ за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 10188,56грн, та пені за несвоєчасне повернення відсотків\~ в сумі 1165,25грн. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р до зазначених населених пунктів належить с.Красний партизан Ясинуватського району. В подальшому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р. Згідно із пунктом 18 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року до зазначених населених пунктів належить с.Красний партизан, Ясинуватського району. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON], яка проживає у Ясинуватському районі, пеня нарахована, починаючи з лютого \~ 2015 року.\~ (а.с.5). Таким чином є підстави для застосування вимог ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».\~ На підставі\~ст.88 ЦПК України\~з відповідача [PERSON]\~ на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн, а також витрати на оплату оголошення в пресі про виклик відповідача до суду в сумі 630грн. Загальна сума до стягнення складає 2008грн.

Outcome: partial