Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Служба у справах дітей Ульяновської райдержадміністрації звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач [PERSON] є матір"ю одиначкою двох малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Сім"я [PERSON] з 9 листопада 2009 року перебуває на обліку в службі справах дітей Ульяновської РДА як сім"я, в якій діти опинились в складних життєвих обставинах. За вказаний період працівниками служби у справах дітей, районним центром соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді, кримінальною міліцією, працівниками сільської ради сім"ю відвідано 20 разів про що складались відповідні акти обстеження умов проживання, проводились індивідуальні профілактичні бесіди з [PERSON], однак відповідач неодноразово притягувалась до адмінінстративної відповідальності за ст. 184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов"язків. В 2013 році Ульяновським районним судом [PERSON] засуджено за ст. 166 КК України за злісне невиконання батьківських обов"язків по догляду за дитиною інвалідом, що спричинило тяжкі наслідки, а саме смерть її малолітньої дитини [PERSON], [INFO] Відповідач часто вживає спиртні напої, залишає дітей без догляду самих вдома, не забезпечує належний догляд, що є загрозою та небезпекою для здоров"я та життя дітей. Мати агресивно ставиться до дітей, часто висловлюється нецензурною лайкою в їх адресу. На зауваження працівників сільської ради та служби у спрвах дітей Ульяновської РДА взагалі не реагує, злісно ухиляється від свої батьківських обов"язків. Рішенням виконкому Кам"янобрідської сільської ради Ульяновського району від 31.01.2014 року дітей відібрано та влаштовано до кімнати тимчасового перебуваня дитячого відділення Ульяновської ЦРЛ. Позивач вважає, що оскільки відповідач тривалий час ухиляється від своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, є всі підстави для позбавлення її батьківських прав, що необхідно для визначення правового статусу дітей. Представник позивача в судове засідання не з"явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не прибула, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти позбавлення батьківських прав стосовно дітей не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка позовні вимоги визнала в повному обсязі та погодилась на їх задоволення. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" від 18.12.2009 року, за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Згідно з ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Звертаючись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, позивач, як на підставі позову, посилалась на ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітніх дітей. Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідність харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо,так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, зясувавши всі обставини справи та наявність доказів по ній, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved