Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації, вказуючи, що вона знаходиться в трудових відносинах з TOB «Е-Ресурс». За період з 1-го липня 2014 року по цей час виконує роботи по організації виготовлення хлібобулочних виробів, проведення мініінвентаризацій та переоцінка товарів, забезпечення санітарно-гігієнічних робіт. Місце роботи - магазин "Велика Кишеня", що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Героїв Сталінграду, 34.10.09.2014року відповідач звернулась із своїм зверненням на портал сайту http://welcash.ram.com.ua, який є офіційним порталом споживачів магазинів «Велика Кишеня», в тому числі і у м. Черкаси по вулиці Г. Сталінграда, 34 де вона працює. Суть звернення: «Клиент жалуется на то, что в данном магазине работает бригадир хлебо-булочного отдела [PERSON], которая уже не в первый раз выходит на работу в не трезвом виде, в последний раз когда клиент ее видел в таком состоянии был 02.09.2014 в 9-30. Когда клиент подошел к администратору с данным вопросом, администратор ответил клиенту в грубой форме и сказала что она не замечала, что бы [PERSON] была выпевшая, и долго ли клиент будет следить за [PERSON]. Это уже не первое обращение клиента на [PERSON]. Просьба решить этот вопрос.» 24.09.2014 року відповідач знову звернулась на портал сайту http://welcash.ram.com.ua. Суть звернення: «Клиент жалуется на то, что бригадир хлебо-булочного отдела [PERSON] уже не в первый раз приходит на работу в не трезвом виде. Клиент уже оставлял жалобу на данную тему две недели назад, но клиенту так и не перезвонили. Так же клиент пробовала решить этот вопрос с администратором магазина [PERSON], на что администратор нагрубил клиенту и не как не наказала [PERSON]». Після вищевказаних письмових звернень відповідач звернулась до адміністратора магазину "Велика Кишеня" [PERSON], що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Героїв Сталінграду, 34 із усним зверненням. Суть звернення знову ж таки полягала, в тому, що позивач заявляється на робочому місці в нетверезому стані та робить це неодноразово. Просила розібратись в ситуації та звільнити позивача із займаної посади. 12.03.2015 року відповідач вкотре звертається на портал сайту http://welcash.ram.com.ua. Суть звернення: «Респондент обратился с жалобой на сотрудника супермаркета по улица Героев Сталинграда 42/1, город Черкассы. Со слов респондента, сотрудник хлебного отдела накинулась на респондента возле входа в супермаркет, начала избивать и душить возле дверей. Происшествие произошло 12.03.2015 года. ФИО сотрудника: [PERSON]. Респондент утверждает, что уже неоднократно обращалась с жалобой на этого сотрудника. Со слов респондента, камеры зафиксировали это избиение, так что у респондента есть доказательства. Просьба решить данный вопрос и связаться с респондентом».Вказує, що вказана відповідачем інформація є недостовірною з огляду на наступне.За весь цей час роботи позивач зарекомендувала себе, як кваліфікаційний спеціаліст. Дисциплінарних доган не має, проявляє особисту ініціативу при вирішенні виробничих задач, відповідальна та трудолюбива. В колективі користується авторитетом, що підтверджується характеристикою із місця роботи.Позивач являється мамою, на утриманні якої є двоє малолітніх дітей - [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO]). Для того, щоб забезпечити своїх дітей всім необхідним, позивач працює, а тому не має наміру зловживати алкогольними напоями та ставити себе під ризик втратити своє робоче місце. Інформація, яку поширила відповідач - не знайшла свого підтвердження ні в письмовій, ні в будь-якій іншій формі та є непідтверджена жодним доказом. З огляду на все вищевикладене інформація, що була поширена відповідачем, абсолютно не відповідає дійсності. Більш цього, поширена відповідачем негативна недостовірна інформація порушує особисті немайнові права позивача, зокрема, ганьбить її честь, гідність, а також завдає шкоди її діловій репутації, що виражається в упередженому ставленні до неї з боку керівництва та колег. Вище вказані звернення відповідача можуть взагалі призвести до втрати роботи позивача, що й прослідковується в меті даних звернень. Пригнічення немайнових прав, відносно яких Конституцією України передбачено обов'язок ставитись з повагою, обґрунтовується тим, що жодній нормальній цивільній людині неприємно чути (дізнатись) про себе безпідставні звинувачення у з'явленні на роботі в нетверезому стані. У зв'язку з неправомірним поширенням відповідачем широкому колу осіб недостовірної негативної інформації відносно позивача, остання знаходиться у стані постійного нервового напруження, стресу та переживань стосовно того, що може втратити роботу, що в свою чергу, впливає на виконання її трудових обов'язків та на повагу робочого колективу. А також стало причиною порушення функції сну.Позивач вказує, що має намір спростувати недостовірну інформацію, неправомірно поширену відповідачем. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію та здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який зона була поширена.Позивач вважає, що інформація, яку поширила відповідач, не відповідає дійсності та є недостовірною, оскільки вона не підтверджена жодним доказом. При цьому, поширена інформація є доведена до відома багатьох осіб. Порушення прав позивача поширенням недостовірної інформації полягає в тому, що такі відомості ганьблять честь, гідність та ділову репутацію останньої в очах невизначеного кола осіб, які могли читати такий лист-звернення на сайті магазину « Велика Кишеня». Поширена інформація формує думку, що позивач зловживає алкоголем та приходе на роботу у нетверезому стані. У випадку поширення такої інформації особами, які прочитали лист-звернення від відповідача, вважаючи цю інформацію достовірною, невизначеному колу осіб, то такими діями буде остаточно та фактично безповоротно заплямовано честь, гідність га ділову репутацію позивача в очах таких осіб. Дана подія викликала стрес, нервування, зусилля на відновлення попереднього морального стану, виробничих стосунків у колективі та ділової репутації, а також необхідність займатись судовою тяганиною, відстоювати свої законні права, тому вважає за доцільне відшкодувати відповідачем завдану їй моральну шкоду в розмірі 10000грн. А тому, просить суд визнати недостовірною інформацію відносно неї, поширену [PERSON] на сайті http://welcash.ram.com.ua магазину «Велика Кишеня» про те, що вона приходить на роботу в нетверезому стані; зобов'язати [PERSON] розмістити на сайті http://welcash.ram.com.ua магазину «Велика Кишеня» спростування поширеної нею недостовірної інформації про нетверезий стан [PERSON] на робочому місці та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 10 000,00грн. за поширення недостовірної інформації, що спричинила порушення її честі, гідності та ділової репутації. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір оплачений нею за подачу позовної заяви. Позивачка позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі. Представник позивачки в судовому засіданні за довіреністю [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити та просив врахувати промову (арк.спр 124-125). Відповідачка заперечувала проти задоволення позову , оскільки вона не розміщувала такої інформації на вказаному порталі http://welcash.ram.com.ua, та не вміє користуватися мережею Інтернет на рівні користувача. позивачка та її син тривалий час проживали в її квартирі, неодноразово ставала свідком того, що позивачка зловживала алкоголем та знає, як виглядає позивачка, коли вона знаходиться у нетверезому стані. Представник відповідачки адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав ,просив в позові відмовити ,оскільки позивачка в трудових відносинах з «Е-Ресурс» не перебувала ,вона працювала на на підставі договору підряду, що представлені позивачкою докази, а саме «Характеристика» від 19.09.2014 року та «Характеристика» від 30.01.2015 року є недопустимими, в розумінні ч.1 ст. 59 ЦПК України, так як наведена в них інформація (що позивачка знаходиться у трудових відносинах з ТОВ «Е-Ресурс») не відповідає дійсності, і очевидно, що була отримана позивачкою виключно з метою формування своєї правової позиції в суді. Твердження позивачки не відповідають дійсності і позивачкою не надано доказів того, що саме відповідачка розміщувала на вказаному сайті якусь інформацію відносно позивачки.Так, званий портал http://welcash.ram.com.uaне має жодного відношення до офіційного сайту магазину «Велика Кишеня», який має свій власний вебсайт, розміщений за веб адресою:http://kishenya.ua/ru/.Жодна пошукова система Гугл, Яндекс, Бінг не знаходять такого порталу за веб адресою: http://welcash.ram.com.ua. Зазначене твердження є припущеннями самої позивачки та її представника, що не підтверджено жодним доказом у справі.Жодного причинно-наслідкового звязку між діями відповідачки (телефонування на гарячу лінію) та наслідками для позивачки (звільнення з роботи, якась міфічна моральна шкода та шкода діловій репутації) не вбачається, жодними доказами не підтверджується. Позивачка не надала суду будь-яких достатніх фактичних даних, підтверджених належними та допустимими доказами, що їй завдано будь-якої шкоди (моральної чи діловій репутації, честі, гідності). Не вказано в чому саме полягає її моральна шкода та якими доказами це підтверджується. Не доведено, що дії відповідачки (телефонні дзвінки на гарячу лінію із скаргами на позивачку) якимось чином зашкодили діловій репутації позивачки, а від так не має доказів, що її честь і гідність постраждали. Не доведено обґрунтованого розрахунку заявленого розміру моральної шкоди та просить стягнути судові витрати з в сумі 275грн.60коп з позивачки на користь відповідачки за заяву про забезпечення доказів по справі. Суд, заслухавши позивачку [PERSON], представника позивачки за довіреністю [PERSON],відповідачку [PERSON], представника відповідачки адвоката [PERSON], пояснення свідків [PERSON], [PERSON] вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. ст. 3,10 Конституції України честь та гідність людини визнаються в Україні одними з найвищих соціальних цінностей. Разом з тим ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоровя населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя. Судом встановлено ,що позивачка працювала в «Е-Ресурс» на підставі договору підряду №2198 від 01.01.2015 року. На підставі п.6.3 договору даний договор достроково розірвано даний договір, розірвання договору допускається на умовах двосторонньої згоди Замовника та Виконавця,затвердженого підписами сторін,договір достроково розірваний 29 березня 2015 року ,про що на договорі підряду стоять підписи замовника та виконавця (позивачки) по справі,а тому суд вважає ,що позивачка в трудових відносинах, як вона стверджує, не перебувала, а в цивільно-правових. У відповідності до ч.1 ст. 837 ЦК України, за\~договором\~підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Як вбачається з договору позивачка виконувала за завданням замовника (ТОВ «Е-Ресурс») визначену договором роботу на свій власний ризик. Взаємовідносини між підрядником та замовником регулюються гл. 62 ЦК України. Підстави розірвання цивільно-правового договору визначаються ст..ст 651, 653 ЦК України. Як вбачається із вказаного договору та додаткових угод до нього не вбачається, що позивачку звільнено через дії відповідачки або наклеп на неї з боку відповідачки [PERSON] Місце роботи позивачки було - магазин "Велика Кишеня", що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Героїв Сталінграду, 34. 10.09.2014року вважає позивачка ,що відповідачка [PERSON] звернулась із своїм зверненням на портал сайту http://welcash.ram.com.ua, суть звернення: «Клиент жалуется на то, что в данном магазине работает бригадир хлебо-булочного отдела [PERSON], которая уже не в первый раз выходит на работу в не трезвом виде, в последний раз когда клиент ее видел в таком состоянии был 02.09.2014 в 9-30. Когда клиент подошел к администратору с данным вопросом, администратор ответил клиенту в грубой форме и сказала что она не замечала, что бы [PERSON] была выпевшая, и долго ли клиент будет следить за [PERSON]. Это уже не первое обращение клиента на [PERSON]. Просьба решить этот вопрос.» 24.09.2014 року вважає що відповідачка знову звернулась на портал сайту http://welcash.ram.com.ua. Суть звернення: «Клиент жалуется на то, что бригадир хлебо-булочного отдела [PERSON] уже не в первый раз приходит на работу в не трезвом виде. Клиент уже оставлял жалобу на данную тему две недели назад, но клиенту так и не перезвонили. Так же клиент пробовала решить этот вопрос с администратором магазина [PERSON], на что администратор нагрубил клиенту и не как не наказала [PERSON]». Після вищевказаних письмових звернень відповідач звернулась до адміністратора магазину "Велика Кишеня" [PERSON], що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Героїв Сталінграду, 34 із усним зверненням. Суть звернення знову ж таки полягала, в тому, що позивач заявляється на робочому місці в нетверезому стані та робить це неодноразово. Просила розібратись в ситуації та звільнити позивача із займаної посади. 12.03.2015 року відповідачка вважає в котре звертається на портал сайту http://welcash.ram.com.ua. Суть звернення: «Респондент обратился с жалобой на сотрудника супермаркета по улица Героев Сталинграда 42/1, город Черкассы. Со слов респондента, сотрудник хлебного отдела накинулась на респондента возле входа в супермаркет, начала избивать и душить возле дверей. Происшествие произошло 12.03.2015 года. ФИО сотрудника: [PERSON]. Респондент утверждает, что уже неоднократно обращалась с жалобой на этого сотрудника. Со слов респондента, камеры зафиксировали это избиение, так что у респондента есть доказательства. Просьба решить данный вопрос и связаться с респондентом». Відповідно до ч. 4 ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Згідно із ч. 4 ст. 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Відповідно до ч. 7 ст. 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. При вирішенні спору суд прийняв до уваги, що відповідно до вимог ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Вважається, що негативна інформація, поширена про особу, є недостовірною. Спростування негативної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Згідно із ст. ст. 201, 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, що разом з недотокарністю і безпекою є найвищою соціальною цінністю. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Відповідно до ч.1 ст. 277 ЦК України фізична особа, \~особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сімї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Згідно зі ст. 47-1 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлювання оціночних суджень. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Згідно з розясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними в абзацах 3-5 п.19 постанови від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності, честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які будучи вираженням субєктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції. Якщо субєктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію на відповідача може бути покладено обовязок відшкодувати моральну шкоду. У випадку необґрунтованості , не доведеності викладених обставин суд відмовляє в їх задоволенні, тобто оцінка повинна здійснюватися відповідно до процесуального законодавства, яке регулює питання подання та оцінки доказів у справі, а не законодавства, що регулює питання захисту честі і гідності. Суд не може взяти до уваги твердження позивачки про відсутність дисциплінарних стягнень щодо позивачки з боку магазину «Велика Кишеня» є необґрунтованим та безпідставним, оскільки позивака не перебувала із магазином «Велика Кишеня» у трудових відносинах та до неї не могли бути застосовані дисциплінарні стягнення взагалі. Судом не встановлено щодо нібито розміщення відповідачкою [PERSON] неправдивої інформації про позивачку на сайті споживачів магазину «Велика Кишеня» http://welcash.ram.com.ua. і позивачкою не надано доказів того, що саме відповідачка розміщувала на вказаному сайті якусь інформацію відносно позивачки. Портал http://welcash.ram.com.ua судом встановлено що не має жодного відношення до офіційного сайту магазину «Велика Кишеня», який має свій власний вебсайт, розміщений за веб адресою:http://kishenya.ua/ru/. Позивачкою та її представником [PERSON] не заперечується та пошукова система Гугл, Яндекс, Бінг не знаходять такого порталу за веб адресою: Ошибка! Недопустимый объект гиперссылки. тому судом встановлено,що вказаного позивачкою ресурсу не існує в мережі Інтернет на момент розгляду справи та позивачкою не надано доказів того, що він взагалі існував ,а відповідно до ч.7 ст.277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Надані позивачкою роздруківки нібито із вказаного порталу не відповідають положенням ст. 64 ЦПК України (вимоги до письмових доказів) оскільки не містять реквізитів письмових документів. ( арк.спр.8-10) Відповідачка [PERSON] як свідок суду пояснила вона не розміщувала такої інформації на вказаному порталі http://welcash.ram.com.ua, та не вміє користуватися мережею Інтернет на рівні користувача. З показів відповідачки, вбачається, що позивачка та її колишній чоловік (син відповідачки) тривалий час проживали в квартирі, що належить відповідачці. Відповідачка неодноразово ставала свідком того, що позивачка зловживала алкоголем та знає, як виглядає позивачка, коли вона знаходиться у нетверезому стані. Як вбачається з пояснень свідка [PERSON], , вбачається, що позивачка під час їх спільного проживання однією сімєю зловживала алкоголем. В матеріалах справи висновок лейтенанта міліції СКМСД Соснівського РВ м. Черкаси від 09.09.2014 року за матеріалами перевірки ЄО №14486 від 02.09.2014 року, з якого вбачається, що позивачка була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов'язків щодо виховання дітей) . Відповідачка є клієнтом магазину «Велика Кишеня» та відповідно, є споживачем продукції, тому має право на безпечну та якісну продукцію, що забезпечується цим магазином, тому має право висловлювати будь-які претензії до якості продукції або до неналежного обслуговування. Відповідачка на думку суду скористалася своїми правами споживача та клієнта магазину «Велика Кишеня» та подала відповідну скаргу на гарячу лінію. Чи перевірялася дана інформація магазином «Велика Кишеня» невідомо, відповідачка такою інформацією та відповідними доказами не володіє та не може володіти, а позивачка таких доказів не надала. Випадок від 12.03.2015 року, підтверджується наявністю кримінального провадження №12015250050000893 від 13.03.2015 року за наслідками побиття позивачкою відповідачки передбачених ч.1 ст.125 КК України, а телефонуючи на гарячу лінію магазину «Велика Кишеня» відповідачка на думку суду діяла у спосіб передбачений законодавством України, а перевірка відомостей, про які вказувала відповідачка, є обовязком магазину «Велика Кишеня» . Тому на думку суду викладені обставини носять характер оціночних суджень і є вираженням субєктивної думки і поглядів відповідачки по справі. Суд вважає,що факти, які доводить позивачка,що відповідачка діяла цілеспрямовано з метою принизити честь, гідність позивачки , суд не вбачає. Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Сторони намагалися надати докази на підтвердження своїх позовних вимог, відповідно до вимог закону, що суд повинен оцінити в сукупності при вирішенні спору по суті позовних вимог. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. За правилами ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Позивач у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку не надав доказів на підтвердження факту завдання йому моральної шкоди з вини відповідачки. Аналізуючи докази по справі, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, недоведеними та безпідставними а тому в задоволенні позовних вимог [PERSON] необхідно відмовити в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. А тому суд вважає за необхідне стягнути судові витрати з в сумі 275грн.60коп. які сплачені по квитанції 02.12.2015р.(арк.спр.82) з позивачки на користь відповідачки за заяву про забезпечення доказів по справі. На підставі ст. ст. 23,270,275, 277, 280, 294, 297 ,302ЦК України, Закону України «Про інформацію», Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 1 від 27.02.2009 р. Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»,ст.ст.28,32,34,68 Конституції України, ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214, 215, 218, 222, 223 ЦПК України, суд, - -,

Outcome: dismissed