Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивачем заявлені вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], та стягнення аліментів на утримання даної дитини у розмірі ? частки доходу відповідача, з посиланням на те, що відповідач є батьком [PERSON], фактичні шлюбні відносини сторін припинені з грудня місяця 2009 року, з даного часу відповідач участі в утриманні та вихованні дитини не приймає, її життям не цікавиться, перешкоди у спілкуванні з дитиною відсутні, дитина потребує матеріальної допомоги. В судовому засіданні позивач підтримала позов за обставин, викладених в позовній заяві, просила позбавити відповідача батьківських прав з підстав ухилення від виконання обов'язків по вихованню та стягнути аліменти на утримання [PERSON] у розмірі ? частки заробітку (доходу), дана позиція підтримана в судовому засіданні представником позивача адвокатом [PERSON]. Відповідач в судовому засіданні 11 червня 2014 року позов в частині стягнення аліментів визнав повністю, позов в частині позбавлення батьківських прав не визнав, пояснивши, що є батьком [PERSON], "...хочу бути батьком дитини, коли підросте...", "...хочу з ним спіклуватись...", з грудня 2009 року не утримує дану дитину і не виховує її, працює таксистом і отримує заробіток. Відповідач в судові засідання на 17 червня 2014 року, 25 червня 2014 року не з"явився, відповідно до заяви від 25 червня 2014 року просить відкласти розгляд справи у зв"язку з відсутністю документів, дані причини повторної неявки в судове засідання не є поважними, що є підставою для розгляду справи в судовому засіданні 25 червня 2014 року за його відсутності. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Ніжинської міської ради Єрофєєва Л.Г в судовому засіданні вважала за необхідне позов задовольнити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що відповідач з трьохмісячного віку [PERSON] не утримує його, не спілкується з ним, не цікавиться його життям, перешкоди у цьому відповідачу відсутні, виховання та догляд [PERSON] здійснює позивач. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що відповідач з трьохмісячного віку [PERSON] не утримує його і не виховує, з цього часу ні разу не бачив дитину до даного часу, перешкоди у цьому відповідачу відсутні, виховання та догляд [PERSON] здійснює позивач. Прокурор Самойленко В.С. в судовому засіданні вважала за необхідне позов задовольнити. Позов підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав. За приписами ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін; докази подаються сторонами; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку засобом захисту прав дитини, і з іншого, заходом впливу на батьків, які не виконують свої батьківські обовязки щодо дитини, а тому є крайнім заходом впливу на цих осіб. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], який тривалий час проживає разом із позивачем окремо від відповідача, за місцем проживання позивача має неналежні умови проживання, на протязі тривалого часу відповідач не бере участі у вихованні та утриманні своєї дитини [PERSON], що не запереується відповідачем в судовому засіданні, тобто дитина має батька, який, проживаючи в одному населеному пункті з нею, без поважних причин не виконує свої батьківські обов"язки по її утриманню та вихованню. Висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 10 квітня 2014 року про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав містить висновок щодо розв"язання спору, відповідач без поважних причин не з"являвся за неодноразовими викликами і до органу опіки та піклування щодо вирішення питання про виховання та утримання дитини. Зазначені фактори в сукупності розцінюються судом як ухилення відповідача від виховання [PERSON], оскільки відповідач свідомо, без поважних причин нехтує своїми батьківськими обов"язками, що є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON] відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України. Посилання відповідача на виконання своїх батьківських обов"язків грунтується на його припущеннях і не підтверджено доказами, доказування не може грунтуватись на припущеннях. Підстави на підтвердження необхідності зміни ставлення відповідача до виховання дитини в судовому засіданні не встановлені. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст.ст.198, 199 цього Кодексу,-і своїх повнолітніх дочку, сина. Приписами ч.2 ст.166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не отримує від відповідача грошової або іншої матеріальної допомоги, дана дитина проживає разом із позивачем і перебуває на її утриманні, домовленість сторін про сплату аліментів відсутня, тобто сторони, як батьки неповнолітньої дитини, повинні утримувати її до досягнення нею повноліття відповідно до ст.180 СК України, позивач вправі звернутися до суду з даним позовом. Позивач просить стягнути аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, заперечення відповідача відсутні, що є підставою для стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в частці від його заробітку (доходу). При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини відповідно до ст.182 СК України та враховує можливість надання утримання на неповнолітню дитину позивачем, яка також зобов"язана утримувати дитину відповідно до ст.180 СК України, і вважає за необхідне стягнути аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача. Аліменти підлягають стягненню від дня пред"явлення позову 27 травня 2014 року. Відповідно до ст.88 ЦПК України 243 грн. 60 коп судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача та 243 грн. 60 коп з відповідача в дохід держави. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду спраив відсутні.

Outcome: approved