Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

В червні 2020 року орган опіки та піклування Снігурівської міської ради Миколаївської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані слідуючими обставинами. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Мати близько 10 років з сім"єю не проживає, життям дитини не цікавиться, її вихованням та утриманням не займається, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: залежність від опіатів, залежність від алкоголю. Відповідно інформації Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області систематично притягувалась до відповідальності за ч. 2 ст. 181-1 КУпАП за заняття проституцією, за ст. 178 КУпАП за розпиття спиртних напоїв та появу в громадських місцях в нетверезому стані. Батько не працює, систематично зловживає алкоголем, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: залежність від алкоголю, та на обліку лікаря фтизіатра з діагнозом: туберкульоз. Вихованням та утриманням дитини не займається. Вихованням та утриманням дитини тривалий час займалася бабуся [PERSON] , яка [INFO] померла. Після її смерті батько вигнав доньку з дому та зловживає алкоголем зі сторонніми чоловіками. Сама неповнолітня проживає у своєї подруги та однокласниці [PERSON] та її матері [PERSON] . Вжитими заходами домогтися належної поведінки відповідачів не вдалося. Так, з відповідачем неодноразово проводились профілактичні бесіди щодо належного виконання батьківських обов"язків, він притягувався до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП за ухилення від виконання батьківських обов"язків по вихованню дитини. Неодноразово був під соціальним супроводом, раніше був позбавлений батьківських прав. З відповідачкою робота проводилась, коли вона проживала з сім"єю, після залишення нею дітей, вживати до неї заходи не представлялось можливим. Хронічний алкоголізм, наркоманія та аморальний й асоціальний спосіб життя відповідачів створюють реальну загрозу для здоров"я та життя дитини, її фізичного, психічного і морального розвитку та є прикладом для наслідування подібної поведінки. На підставі викладеного, позивач просить суд позбавити обох відповідачів батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та стягнути з них аліменти, згідно ст. 166, ст. 182, ст. 193 СК України, для перерахування на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. У судове засідання позивач свого представника не забезпечив, міський голова Снігурівської міської ради Миколаївської області Л.Голобля звернувся до суду з листом від 19.10.2020 року, у якому просив розглядати справу у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та завчасно, попередньо у своїй заяві від 22.09.2020 року повідомила суду, що позовні вимоги не визнає (а.с.70). Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, суду пояснив, що від виконання батьківських обов"язків не ухилявся, доньку з дому не виганяв, вона самостійно пішла проживати до [PERSON] , любить свою дитину, бажає її повернення, обіцяє, що зловживати алкогольними напоями припинить. Представник третьої особи, враховуючи інтереси дитини вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги позивача про позбавлення обох відповідачів батьківських прав. Дослідивши докази по справі, суд дійшов до таких висновків. Як вбачається з заявленого позивачем позову він обґрунтовується на підставі п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, згідно якої мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , виданого повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області 17 вересня 2009 року на підставі актового запису № 54 складеного 17 травня 2006 року (а.с.9), актовим записом про народження дитини та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с.38-41). Відповідачі разом з донькою зареєстровані за адресою по [ADDRESS] , згідно довідок виконавчого комітету Снігурівської міської ради Миколаївської області від 03.06.2020 року, однак мати дитини з сім"єю за місцем реєстрації не проживає (а.с.7-8). Родина з 2007 року перебуває на обліку у Снігурівській міській раді, як така де батьки не створили належних умов для утримання, навчання та виховання дітей. Як слідує з медичних довідок лікаря-нарколога Снігурівської ЦРЛ [PERSON] датованих 02.11.2016 року, [PERSON] знаходився на "Д" обліку у лікаря-нарколога з приводу хронічного алкоголізму з 2008 по 2012 роки, був знятий у зв"язку з поліпшенням; [PERSON] знаходиться на "Д" обліку в обласному наркодиспансері з 2013 року з діагнозом: синдром залежності від опіоїдів та залежності від алкоголізму (а.с.14-15). Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 22 жовтня 2009 року [PERSON] був позбавлений батьківських прав відносно його двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , оскільки батько зловживав спиртними напоями, вихованням та утриманням дітей не займався (а.с.48-49). В березні 2011 року відповідач звернувся до суду з позовом про поновлення його в батьківських правах відносно дітей та рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 05 травня 2011 року його позов задоволено (а.с.50). 13 вересня 2016 року до Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області звернувся гр. [PERSON] з заявою про те, що його син [PERSON] зловживає спиртними напоями. Під час виїзду слідчо-оперативної групи було виявлено вдома [PERSON] який в п"яному стані спав, в сусідній кімнаті відпочивала його менша донька. З пояснення батьків [PERSON] стало відомо, що з 10.09.2016 року їх син постійно зловживає спиртними напоями та приводить додому людей з якими в кімнаті де спить малолітня дитина на її очах вживає спиртні напоїв. Під час чергових запоїв [PERSON] не цікавиться життям дитини, тому її вихованням під час запоїв батька займаються дід та баба (а.с.17). За інформацією Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області станом на 02.11.2016 року, [PERSON] за 2016 рік тричі притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184, ч.2 ст.184 та ч.1 ст.173-2 КУпАП (а.с.16). Відповідно до наданих міським головою Снігурівської міської ради характеристик від 03.06.2020 року, [PERSON] за місцем реєстрації та проживання зарекомендував себе з негативного боку, як такий що зловживає алкоголем, не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, живе за рахунок тимчасових підробітків. [PERSON] як така, що офіційно не працює, безвідповідальна, аморальна, брехлива, доходи не відомі, за місцем реєстрації не проживає. До міської ради надходили усні та письмові повідомлення від навчального закладу та громадян щодо неналежного виконання відповідачами батьківських обов"язків (а.с.10-11). Так, 20 лютого 2020 року директор Снігурівської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 3 [PERSON] звертася до Снігурівської міської ради з повідомленням про те, що від класного керівника учениці 8-А класу [PERSON] надійшла інформація про недостатній батьківський контроль за проведенням дитиною вільного часу. Виявлено випадок, коли дитина знаходилась в стані алкогольного сп"яніння. У дівчини знаходиться картка виплат батька, коштами розпоряджається особисто неповнолітня. Зафіксовано, що [PERSON] часто не мешкає вдома, а ночує в однокласниці [PERSON] та її матері [PERSON] . Обидві дівчини [PERSON] та [PERSON] мають випадки запізнення на 1-й, 2-й урок, або поодинокі пропуски навчальних днів без певних поважних причин (а.с.18). За вказаним фактом т.в.о. старшого інспектора ЮП СП Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області Дмитрієвою А. була проведена перевірка та встановлено, що батько [PERSON] дійсно приділяє доньці недостатньо уваги та не контролює проведення дитиною вільного часу. В діях [PERSON] формально вбачаються ознаки ст. 184 КУпАП "невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов"язків щодо виховання дітей", але притягнути його до адміністративної відповідальності неможливо у зв"язку з його перебуванням на лікуванні в Миколаївському обласному туберкульозному диспансері (а.с.19-20). Як слідує з актів обстеження матеріально-побутових умов життя сім"ї/особи неповнолітньої [PERSON] від 28.11.2019 р. та 04.03.2020 р., встановлено що дитина проживала разом з батьком [PERSON] , дідусем [PERSON] та бабусею [PERSON] по [ADDRESS] . Помешкання складається з 3 жилих кімнат, в наявності електропостачання, водопостачання в дворі, є всі необхідні меблі, з побутової техніки телевізор та електрочайник. В будинку пічне опалення, в наявності дрова та вугілля, які придбали бабуся і дідусь [PERSON] . Вони також матеріально допомагають дівчинці забезпечуючи продуктами харчування, речами першої необхідності. Батько лише частково забезпечує дитину, так як не має постійної роботи та заробітку. [PERSON] має необхідний сезонний одяг, взуття, шкільне приладдя. В наявності невеликий запас продуктів харчування та свіжоприготована їжа (а.с.21-22). 28 листопада 2019 року та 25 лютого 2020 року спеціалістом Снігурівської міської ради [PERSON] було попереджено про наслідки ухилення від виконання передбачених законодавством обов"язків щодо забезпечення необхідних умов утримання, навчання та виховання дітей (а.с.25-26). При проведенні обстежень умов життя дівчинки 13 травня 2020 року з будинку ніхто не вийшов. Сусіди повідомили, що на днях батько [PERSON] вивозив з будинку металобрухт з невідомою жінкою. [PERSON] проживає вдома, але тиждень тому проживала у [PERSON] , з донькою якої вона дружить. При відвідуванні [PERSON] за адресою [ADDRESS] з"ясовано, що неповнолітня [PERSON] дійсно знаходиться за даною адресою та сама дівчинка пояснила, що коли батько випиває спиртні напої вона йде жити до подруги [PERSON] . При перевірці 28 травня 2020 року, [PERSON] вдома не було. З будинку вийшов чоловік в нетверезому стані та сказав, що він приятель [PERSON] , приїхав з Харківської області. З його слів, [PERSON] пішов в магазин за продуктами, а [PERSON] поїхала в гості, але куди і коли він не знає (а.с.23-24). За викликом до Снігурівської міської ради [PERSON] для надання пояснень з приводу зазначених у акті обстеження від 13 травня 2020 року фактів не з"явився. 01 червня 2020 року до Снігурівської міської ради із заявою звернулася неповнолітня [PERSON] з проханням в надані допомоги з приводу того, що вона близько року періодично проживає у своєї подруги [PERSON] за адресою [ADDRESS] , оскільки мати з нею не проживає, її життям не цікавиться, місце проживання матері не відомо. Батько часто зловживає алкоголем, останнім часом приводить додому сторонніх чоловіків з якими вживає спиртне (а.с.12). З письмових пояснень старшої сестри [PERSON] , [PERSON] , від 18.09.2019 року відомо, що їх мати проживає окремо вже сьомий рік, нічим їм із сестрою не допомогала, не спілкувалася з ними, з днем народження не вітала, не цікавилась їх здоров"ям та життям (а.с.13). З матеріалів справи слідує, що відповідачка [PERSON] з 16 липня 2009 року перебувала на лікуванні у Миколаївському центрі соціальної реабілітації наркозалежних "Нове Покоління", куди станом на 22 жовтня 2009 року забирала своїх дітей. З 2011 року діти проживали разом із батьком у м.Снігурівка. За інформацією Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області станом на 02.11.2016 року, [PERSON] за період з 2012 по 2016 роки 12 разів притягувалася до відповідальності за ч. 2 ст. 181-1 КУпАП, та по одному разу за ч.1 ст. 178 та ч.2 ст.178 КУпАП (а.с.16). Згідно із довідкою №20 від 14 вересня 2020 року [PERSON] з 18 листопада 2019 року перебуває у реабілітаційному центрі для алко-наркозалежних при благодійній організації "Благодійний фонд "Сила духу" за адресою: Дніпропетровська обл., м.Діпро, вул.Ванцетти 7/9, строк реабілітації 1 рік. За час реабілітації [PERSON] зарекомендувала себе з позитивної сторони. Відповідальна, виконавча (а.с.72). Після звернення позивача до суду з даним позовом, відповідачка [PERSON] 27 серпня 2020 року з"явилася до ООП та повідомила, що проживає у м.Снігурівка разом із донькою у винайманому будинку, влаштувалася на роботу. [PERSON] було взято під соціальний супровід 27.08.2020 року з метою підвищення батьківського потенціалу та подолання складних життєвих обставин. 05 жовтня 2020 року працівникам Снігурівського РЦ СССДМ зателефонувала [PERSON] та повідомила, що [PERSON] почала зловживати спиртними напоями, у зв"язку з цим неповнолітня [PERSON] тимчасово перебуває у неї. Також, [PERSON] розповіла що [PERSON] в стані алкогольного сп"яніння ображала дитину нецензурною лайкою та вигнала її з дому, про що Центром повідомлено Снігурівську міську раду та службу у справах дітей Снігурівської РДА. При проведенні повторних на час розгляду справи у суді 05 жовтня 2020 року фахівцями центру актів обстеження матеріально-побутових умов проживання відповідачки [PERSON] за адресою по [ADDRESS] , останню виявлено в нетверезому стані, поводила себе агресивно, використовувала нецензурну лайку. Пізніше прийшла донька [PERSON] і повідомила, що її мати в такому стані перебуває вже близько 10 днів. Також донька пояснила, що з роботи матір вигнали, їжу вона не готує, продукти харчування відсутні. Дівчинка їсть у сусідки з якою склалися дружні відносини. Мати дівчинки на поставлені запитання не відповідала, тільки кричала щось незрозуміле. Дитина повідомила, що залишиться у сусідки, а потім піде до батька та старшої сестри. 06 жовтня 2020 року спеціалістами Снігурівської міської ради проведено обстеження матеріально-побутових умов життя відповідача [PERSON] за адресою по [ADDRESS] , останній був тверезий, в наявності продукти харчування (крупи, овочі, олія), з приготованої їжі суп. Умови проживання в межах норми, житло потребує прибирання. [PERSON] повідомив що донька [PERSON] протягом останнього часу заходила 1 раз, поїла та пішла. На питання, чому донька не живе вдома, відповів що не має на неї впливу. З батьком проживає старша повнолітня донька [PERSON] та онука (донька [PERSON] ). Згідно повідомлення директора Снігурівського РЦСССДМ Бурбели К. від 19.06.2020 року №167, сім"я [PERSON] та [PERSON] під соціальним супроводом не перебували. [PERSON] за допомогою до центру не зверталася, місце знаходження жінки не відоме. [PERSON] на контакт з працівниками центру не виходить. Неодноразово фахівці із соціальної роботи разом зі спеціалістами міської ради намагалися обстежити умови проживання родини та скласти оцінку потреб родини, але чоловік не виходить на подвір"я. Зі слів сусідів встановлено, що чоловік постійно вживає алкогольні напої, ніде не працює, часто виганяє доньку з будинку, у зв"язку з чим дівчина змушена проживати у знайомих тривалий час (а.с.46). Свідок [PERSON] суду показала, що працює директором Снігурівського РЦСССДМ, з липня 2020 року відповідачів було взято під соціальний супровід, [PERSON] погодився пройти курс лікування від алкогольної заежності, працевлаштуватися, налагодити відносини з донькою, однак до цього часу рекомендації працівників центру не виконав. [PERSON] дотримувалася всіх рекомендацій, влаштувалася на роботу, винайняла житло, забрала до себе доньку, з якою проживала до початку жовтня, після чого почала зловживати алкогольними напоями, все покинула та поїхала у невідомому напрямку. За такого її було знято з соціального супроводу з негативним результатом. Свідок [PERSON] суду показала, що донька відповідачів [PERSON] дійно протягом останнього року періодично проживає у неї, оскільки мати не цікавиться дитиною, а батько зловживає алкогольними напоями. Останні 6 місяців він матеріально її не утримував. Разом з тим, він добрий господар, має город, у будинку є все необхідне для проживання дитини. У відповідності до положень ч. 1 ст. 12 Конвенції ООН від 20 листопада 1989 року "Про права дитини" (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) та ст. 171 СК України, суд заслуховував неповнолітню [PERSON] , яка вказала, що її мати не цікавиться нею, покинула її та поїхала, тому вона не проти позбавлення її батьківських прав. Батько ж зловживає спиртними напоями, однак вона його любить, й у разі якщо він припинить зловживати алкоголем вона бажає проживати з ним. У висновку ООП Снігурівської райдержадміністрації № 19 від 27.08.2020 року визнано за доцільне та таке, що відповідає інтересам дитини позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , тоді як позбавлення батьківських прав матері [PERSON] на думку ООП буде суперечити інтересам дитини (а.с.65). У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про стан її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов"язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування; медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зокрема, встановлено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад. Відповідно до ст.З Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Пункти 94 - 102 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мамчур проти України » від 16.07.2015 року (заява №10383/09 ): при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по - перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по - друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява №31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Безвідповідальне відношення батьків до виховання та утримання дитини, їх байдуже ставлення до її потреб, сприяло тому, що дитина пішла з дому та тривалий час проживає у чужій сім"ї. З наведеного суд приходить до висновку, що поведінка відповідачів по невиконанню батьківських обов"язків є винною. При цьому, [PERSON] з"явився у судове засідання, виявив інтерес до дитини, позитивно відреагував на зауваження, запевнивши, що змінить свою поведінку на краще. Тоді як [PERSON] своєї поведінки не змінила, покинула дитину та поїхала у невідомому напрямку, до суду не з"явилася. На даний час дитина проживає у сім"ї свідка [PERSON] , до батька повертатися не бажає за зловживання ним періодично алкогольними напоями. Разом з тим, враховуючи встановлені вище обставини справи, завіряння відповідача щодо бажання виховувати дитину та вжиття заходів, думку дитини, яка є прихильною до батька, а також те, що відповідач на даний час взятий державною під соціальний супровід, який продовжує здійснюватися, суд вважає, що [PERSON] слід надати можливість довести, що він може належно виконувати свої батьківські обов`язки та бути добрим батьком для своєї дитини, його поведінка не є незворотною. Тому, суд приходить до висновку, що до [PERSON] застосування такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав є передчасним, в зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог до нього в цій частині необхідно відмовити. Разом з тим, наведені докази є достатніми для переконання про необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дитини, що є виправданим та співмірним, та таким, що буде в інтересах дитини. У відповідності до ч. 6 ст. 19 СК України, суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування, оскільки цей висновок є недостатньо обґрунтованим, здійснений без урахування характеристик матері та батька дитини, їх дійсного ставлення до виконання батьківських обов`язків, а також думки самої дитини. Оскільки відповідач [PERSON] зловживає алкогольними напоями й у цей час дитиною-підлітком не цікавиться, курс лікування від алкогольної залежності не пройшов, не став на облік безробітних для пошуку офіційної роботи, що, на думку суду, створює реальну загрозу для здоров"я, життя та морального виховання, порушує права дитини на її проживання у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним, з метою забезпечення якнайкращих інтересів дітей, суд приходить до висновку про необхідність відібрання неповнолітньої доньки від батька і передачі її органу опіки та піклування з покладанням на останнього обов`язку по здійсненню контролю за виконанням батьком своїх обов`язків, змін в його поведінці. У відповідності до ч.4 ст.170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Згідно ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов"язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд вирішує питання про стягнення аліментів на дітей. Оскільки неповнолітня дитина відповідачів не отримує від них грошової та іншої допомоги, аліменти підлягають примусовому стягненню. Під час вирішення питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. На підставі викладеного, позов підлягає задоволенню частково. У силу п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: partial