Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника [PERSON] за довіреністю НАР 013517 від 28.09. 2015 року, звернувся до суду з позовом до ПрАТ "Страхова компанія " Україна" , Управління патрульної служби МВС України у місті Києві, залучивши в якості третьої особи [PERSON] про стягнення страхового відшкодування та матеріальних збитків. В обгрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 12 серпня 2015 року близько 15 год. 15 хв. [PERSON] керуючи технічно справним службовим автомобілем Управління ПС МВС України в м. Києві «Тойота», д.н.з. [NUMBER], рухаючись в м Києві на перехресті вулиць Стеценка - Плодова, в порушення п.п.1.5., 2.3. «б», 16, 11 Правил дорожнього руху, при повороті ліворуч, виїжджаючи з другорядної дороги, не пропустив автомобіль «Мітсубісі», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався по головній дорозі, внаслідок чого скоїв з ним зіткнення, у зв'язку з чим автомобіль «Мітсубісі» виїхав на зустрічну смугу, де відбулось зіткнення з автомобілем «Шевроле», д.н.з. [NUMBER], що належить йому , що призвело до пошкодження транспортних засобів. 4 вересня 2015 року постановою Святошинського районного суду м. Києва водія [PERSON] було визнано винним у правопорушенні, передбаченому ст. 124 КУпАП. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю Мітсубісі». д.н.з. [NUMBER], була завдана матеріальна шкода у розмірі 158 763 грн. 83 коп. (сто п'ятдесят вісім тисяч сімсот шістдесят три ) гривні 83 коп., що стверджується Звітом про визначення вартості матеріального збитку від 26.08.2015 року, а автомобілю «Шевроле», д.н.з. [NUMBER] - 85 002 грн. 14 коп. (вісімдесят п"ять тисяч дві )гривні 14 коп., що стверджується Звітом про визначення вартості матеріального збитку від 17 серпня 2015 року. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Тойота», д.н.з. [NUMBER] станом на дату ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «УКРАЇНА» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ /7089780 від 05.06. 2015 року. 14 серпня 2015 року він повідомив ПрАТ СК «УКРАЇНА» про дорожньо-транспортну пригоду за участю водія, відповідальність якого застрахована у даній страховій компанії, а 9 вересня 2015 року він звернувся до Відповідача 1 із заявою про виплату страхового відшкодування шляхом направлення вказаної заяви із додатковими документами засобами поштового зв'язку. Згідно ст. 34.2. ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідач ПрАТ СК «УКРАЇНА» не забезпечив явку свого представника для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від Позивача, тому потерпілі самостійно обрали експерта та визначили розмір шкоди. Відповідно до ст. 34.3 ЗУ «Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Відповідно Відповідач -1 зобов'язаний відшкодувати йому витрати, пов"язані із проведенням експертизи, 800 (вісімсот гривень) 00 коп. Як вбачається зі Звіту про визначення вартості матеріального збитку від 17 серпня 2015 року вартість матеріального збитку, завданого йому (вартість відновлювального ремонту ) складає 85 002 гри. 14 коп. (вісімдесят п"ять тисяч дві гривні) 14 коп. Тобто, власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди, а тому просить Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УКРАЇНА» на його користь 50 800 грн. 00 коп. (п'ятдесят тисяч вісімсот гривень) 00 коп. Стягнути з Управління патрульної служби Міністерстві внутрішніх справ у місті Києві на його користь 35 002 грн. (тридцять п'ять тисяч дві гривні) 14 коп. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УКРАЇНА» та Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ у місті Києві сплачений судовий збір на його користь . У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги уточнив, підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовних вимогах, а також просив стягнути з відповідачів витрати 573 ( п"ятсот сімдесят три) гривні за послуги евакуатора; судовий збір у розмірі 858 грн. 12 коп.; судові витрати пов"язані з викликом у судове засідання через газету "Урядовий кур"єр" у сумі 420 ( чотириста двадцять) гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 3 500 гривень. Представник позивача [PERSON], яка діє за довіреністю НАР 013517 від 28.09. 2015 року ( а.с. 111) позовні вимоги підтримала, уточнила та просила стягнути на користь позивача з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УКРАЇНА» страхове відшкодування в межах ліміту 50 000 гривень, судові витрати пов"язані з викликом у судове засідання через газету "Урядовий кур"єр" у сумі 420 ( чотириста двадцять) гривень, витрати на експертизу та на послуги евакуатора, а також з відповідача-2 Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ у місті Києві на користь позивача 35 002 грн. (тридцять п'ять тисяч дві гривні) 14 коп. , з обох відповідачів на користь позивача стягнути судовий збір у розмірі 858 грн. 12 копійок та витрати на правову допомогу у розмірі 3 500 гривень, зазначивши що згідно ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» встановлено граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу під час розгляду судами. У статті 1 цього Закону зазначено , що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні , на користь якої ухвалено рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовими засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи у суді. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про Державний бюджет України» розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2016 року встановлено на рівні 1378 гривень, а 40 відсотків від неї складає відповідно 551 гривень 20 копійок. Обсяг часу, що вимагався для належного виконання Договору складає 7 годин, сума сплачена за надані юридичні послуги 3500 гривень, тож 3500 грн. : 7 год. = 500 грн./год., що відповідає вимогам ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи , що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам. При цьому надавши суду акти виконаних робіт та квитанції до прибуткового касового ордеру від 15.03. 2016 року на суму 78121 гривня за ремонт автомобіля та товарний чек від 27.02. 2016 року на придбання авто деталей на суму 6 845 гривень, а разом на загальну суму 84 966 гривень. Відповідач ПрАТ СК "Україна" в судове засідання свого представника не направила, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, з жодними заявами та клопотаннями до суду не зверталися. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка направлена за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб підприємців, водночас відповідач викликався у судове засідання через газету "Урядовий кур"єр", що суд вважає належним повідомленням. Представник відповідача-2 Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ у місті Києві, [PERSON], який діє за довіреністю № 9 від 04.09. 2015 року ( а.с. 134) позовні вимоги не визнав та просив у їх задоволенні відмовити, оскільки вимоги позивача є безпідставними, та реальні збитки відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку становлять 56 294, 66 гривень, додавши до матеріалів справи свої письмові заперечення. Третя особа [PERSON]. належним чином повідомлений про день та час розгляду справи у судове засідання не прибув, будь-яких заяв від останнього через загальну канцелярію не надходило. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо. Ст. 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом статті 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого не майнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи, до яких, зокрема, законодавцем віднесено визнання права. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності з ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У ч. 1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 12 серпня 2015 року близько 15 год. 15 хв. [PERSON] керуючи технічно справним службовим автомобілем Управління ПС МВС України в м. Києві «Тойота», д.н.з. [NUMBER], рухаючись в м Києві на перехресті вулиць Стеценка - Плодова, в порушення п.п.1.5., 2.3. «б», 16, 11 Правил дорожнього руху, при повороті ліворуч, виїжджаючи з другорядної дороги, не пропустив автомобіль «Мітсубісі», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався по головній дорозі, внаслідок чого скоїв з ним зіткнення, у зв'язку з чим автомобіль «Мітсубісі» виїхав на зустрічну смугу, де відбулось зіткнення з автомобілем «Шевроле», д.н.з. [NUMBER], що належить йому , що призвело до пошкодження транспортних засобів ( а.с. 53). Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 04 вересня 2015 року винним у вчинені дорожньо-транспортної пригоди було визнано [PERSON] (а. с. 16 ) . Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до вимог ст. 61 ч. 4 ЦПК України, якою визначенні підстави звільнення від доказування, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Тойота», д.н.з. [NUMBER] станом на дату ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «УКРАЇНА» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ /7089780 від 05.06. 2015 року , вказаний поліс діяв у період з 05.06. 2015 року по 04.06. 2016 року ( а.с. 18). Відповідно до ст. 6 Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » страховим випадком є дорожньо - транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно - правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. ПрАТ «СК «УКРАЇНА» було повідомлено про настання страхового випадку 14.08.2015 року ( а.с. 54). Так, вимоги, встановлені ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачем були виконані вчасно та в повному обсязі, Відповідачу надано усі документи, визначені Законом, що підтверджують факт заподіяння шкоди та обгрунтування вартості завданої шкоди внаслідок пошкодження авто. У відповідності до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 28 Закону визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо- транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України Так, відповідно до п. 36.2. ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Відповідно до вимог Наказу Мінюсту, Фонду державного майна України «Про затвердження Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. Методи оцінки, передбачені цією Методикою, можуть використовуватися для оцінки самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, тракторів і комбайнів на колісних шасі, якщо вони не суперечать тим положенням, які регламентують оцінку цих видів транспорту. Пунктом 1.3. Наказу визначено, що вимоги Методики є обов'язковими під час проведення авто товарознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб'єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових авто товарознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб'єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб'єктами цивільно-правових відносин. Розділом 8 встановлено порядок визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ та застосовується витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Разом з тим , з пояснень позивача та його представника вбачається, що автомобіль на даний час відремонтований , згідно наданих у судовому засіданні акту виконаних робіт та квитанції до прибуткового касового ордеру від 15.03. 2016 року на суму 78121 гривня за ремонт автомобіля та товарний чек від 27.02. 2016 року на придбання авто деталей на суму 6 845 гривень, а разом на загальну суму 84 966 гривень. Відповідно до частини 2 статті 58 ЦПК України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Проте, не всі докази позивача обґрунтовані та доведені. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 4 статті 60 ЦПК України). Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. З ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності здійснюється з метою відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та / або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. п. 1 ст. 9 - Обов'язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Договором страхування на індивідуальних умовах можуть бути визначені ліміти, вищі, аніж зазначені у цьому Законі ліміти. Згідно із частинами другою, п'ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з абзацом третім пункту 3 частини першої статі '988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Тобто, власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. Як вбачається із ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Оскільки, шкоду завдано Третьою особою [PERSON] під час виконання службових обов'язків, Управління ПС МВС України в м. Києві несе тягар відшкодування шкоди, завданої його працівником. Відповідно до п. 9.2. ст. 9 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). Таким чином з відповідача ПрАТ СК "Україна" підлягає стягненню суму страхового відшкодування у сумі 50 000 ( п"ятдесят тисяч) гривень, судовий збір в межах задоволених 60% позовних вимог у сумі 514 грн. 87 копійок та судові витрати пов"язані з викликом у судове засідання через газету "Урядовий кур"єр" у сумі 420 ( чотириста двадцять) гривень. Водночас , відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку № 12087 від 17.08. 2015 року згідно з яким вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Шевроле», д.н.з. [NUMBER], становить 85 002, 14 грн, а вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 56 294,66 грн, а щодо реальних понесених збитків позивачем на ремонт автомобіля становить. згідно акту виконаних робіт та квитанції до прибуткового касового ордеру від 15.03. 2016 року на суму 78121 гривня за ремонт автомобіля та товарний чек від 27.02. 2016 року на придбання авто деталей на суму 6 845 гривень, а разом на загальну суму 84 966 гривень, а тому різницю у сумі 34 966 гривень слід стягнути з відповідача- 2 Управління патрульної служби МВС України у місті Києві. Разом з тим, оскільки позивач не є фахівцем в галузі права та юридично не обізнаний, то для захисту своїх порушених прав і законних інтересів звернувся за правовою допомогою до ТОВ "Юридична компанія "Правова Рада" в особі Генерального директора [PERSON] - адвоката, який має досвід роботи та може надавати юридичну допомогу 9 ас. 204- 208). Статтею 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на правову допомогу, кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. У відповідності до ст. 12 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку, встановленому законом. Правова допомога в цивільному судочинстві включає в себе: юридичні консультації, участь у позасудовому врегулюванні спору ( переговорах), підготовку проектів юридичних документів ( позовних заяв, пояснень, клопотань, довідок з юридичних питань, тощо), представництво інтересів в суді, інших державних органах, підприємствах, установах, організаціях, а також перед фізичними особами, інші фактичні та юридичні дії, які вчиняє особа, котра надає правову допомогу. Що стосується заявлених вимог про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, то вони підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» мінімальна заробітна плата складає у місячному розмірі - 1218 грн., з яких 40% становить 487грн.20коп. Згідно керівних роз'яснень, що містяться у п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 10 жовтня 2014 року підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Згідно даних копії долученого до справи виписки з ЄДРЮОФОП ТОВ "Юридична компанія "Правова рада", [PERSON] має право на діяльність у сфері права відповідно до диплому магістра ( а.с. 213; 214) й 25 вересня 2015р. між ТОВ "Юридична компанія "Правова Рада" в особі Генерального директора [PERSON] та позивачем [PERSON] . було укладено договір про надання правової допомоги № 1515 ( а.с. 204- 208) За результатами наданої правової допомоги адвокат складає акт надання правової допомоги, в якому вказує види наданої правової допомоги, витрачений час та розмір винагороди за надання правової допомоги і надає його замовнику у двох примірниках для підписання, а замовник зобов'язаний розглянути і підписати акти. Відповідно до акту про надання правової допомоги, вартість наданих фахівцем у галузі права позивачу послуг склала 3 858 гривень 40 копійок , ТОВ "Юридична компанія "Правова Рада" сплачені згідно даних до платіжного доручення № ps21060342 від 29 вересня 2015р. у сумі 1750 гривень та до платіжного доручення № 24326928 від 03.11. 2015 року у сумі 1737 гривень 75 копійок, а разом сплачено 3 487 гривень 75 копійок ( а.с. 211-212). Разом з тим, в частині погодинних витрат фахівцем у галузі права та вартості надання правової допомоги суд також погодитися не може. На підтвердження доказів про понесені витрати фахівцем у галузі права, у акті вказав про надання наступної правової допомоги: 4 години - підготовка та подання позовної заяви, доданих матеріалів , вартість складає 2 204 грн. 80 коп.; 3 години - підготовка та подання процесуальних документів ( письмові пояснення, клопотання) , вартість складає 1 653 гривні 60 копійок, разом витрачено 7 годинн, що в грошовому еквіваленті становить 551,20 грн. х 7 год. = 3 487 гривень 75 копійок ( а.с. 201) Отже, враховуючи правову природу правовідносин, що склались між сторонами, та рівень складності справи, суд вважає, що розрахунок погодинних витрат адвоката на надання правової допомоги позивачу [PERSON] поза судовим засіданням, у кількості 7 годин , є завищеним. Разом з тим, позовна заява про страхове відшкодування надійшла до суду за вх. № 48589 08.10. 2015 року ( а.с. 3) і відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» мінімальна заробітна плата складає у місячному розмірі - 1218 грн., з яких 40% становить 487грн.20коп.х 7 годин = 3 410 гривень 40 копійок, а розрахунок проводився з мінімальної заробітної плати згідно Закону України " Про державний бюджет України на 2016 рік" яка складає 1378 гривень, з яких 40% зазначила 551,20 грн. х 7 годин = 3 487 гривень 75 копійок завищена сума на 77 грн. 35 коп. та не співпадає з замовленням на надання правової допомоги від 25.09. 2015 року у розмірі 3 500 гривень за комплексне представництво інтересів у суді ( підготовка позовної заяви, клопотань, інших процесуальних документів) ( а.с . 209) суд вважає, як некоректним розрахунком і повинен бути виключеним. Із огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність зменшення суми витрат на правову допомогу, що підлягає стягненню з відповідача- 2 Управління патрульної служби МВС України у місті Києві на користь [PERSON] з 3 500 гривень до 2 200 грн. Стаття 79 ЦПК України визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов"язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюється законом. До витрат, пов"язаних з розглядом судової справи, належить, зокрема, витрати на правову допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов"язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. В статті 55 Конституції України зазначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Також у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача-2 Управління патрульної служби МВС України у місті Києві. судовий збір 40% від суми задоволених вимог у розмірі 343 ( триста сорок три ) гривні 25 коп., а також судові витрати 800 ( вісімсот ) гривень за оплату послуг експертизи, 573 ( п"ятсот сімдесят три) гривні послуги евакуатора. На підставі вищевикладеного та ст.ст. ст.ст. 15, 16, 22, 1166, 1172, 1187, 1194 ЦК України і

Outcome: partial