Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у Виноградівський районний суд із цією позовною заявою до відповідача з тих підстав, що з відповідачем по справі [PERSON], з 29.11.2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. За час подружнього життя у сторін народилася двоє дітей-Халілулліна Крістіна Ільдарівна, [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом із позивачкою і перебувають на її повному утриманні. Відповідач [PERSON], на даний час покинува сім»ю, виїхав до Російської Федерації, там і працює, має постійну роботу. Відповідач [PERSON] не бере ніякої участі у вихованні та матеріальному забезпеченні своїх дітей, батьківські обов'язки не виконує, в добровільному порядку матеріальної допомоги на дітей не надає, а тому позивачка змушена звернутись до суду для примусового стягнення з нього аліментів на дітей в розмірі по 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину по досягнення дітьми повноліття. Позивачка [PERSON], в судовому засіданні вимоги заявленого позову підтримала повністю та просила стягувати аліменти з відповідача в розмірі 1/3 частини всіх його заробітків на кожну дитину по досягнення дітьми повноліття. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про день і час розгляду справи в судове засідання не з"явився, однак будучи допитаний в порядку окремого судового дорученняБилибинським районним судом Чукотського автономного округу Російської Федерації, заявлені до нього позовні вимоги визнав частково, а саме не заперечкє проти сплати аліментів на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини всіх його доходів по досягненню дітьми повноліття, крм того пояснив, що в період часу з 2012 року по 2017 року, щомісяця переводив грошові перекази на адресу позивачки в розмірі 20000 російських рублів на утримання свої двох дітей. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв"язку, суд знаходить позовну заяву такою, що підлягає до часткового задоволення із-за таких підстав. Так, оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст.57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.ст.10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на піставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущення, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч.7 ст.7 Сімейного Кодексу, - «Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України. Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними правовими актами, визнаними в Україні. Ч.9 ст.7 передбачено, що - «Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства». Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи із змісту ст.3 ЦПК України- кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В судовому засіданні на підставі достовірних доказів встановлено, що позивачка з відповідачем [PERSON], з 29.11.2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. За час подружнього життя у сторін народилася двоє дітей-Халілулліна Крістіна Ільдарівна, [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом із позивачкою і перебувають на її повному утриманні. Відповідач [PERSON], на даний виїхав до Російської Федерації, там і працює, має постійну роботу. Відповідач [PERSON] не бере ніякої участі у вихованні та матеріальному забезпеченні своїх дітей, батьківські обов'язки не виконує, в добровільному порядку матеріальної допомоги на дітей не надає, а тому позивачка змушена звернутись до суду для примусового стягнення з нього аліментів на дітей в розмірі 1/3 частини всіх його заробітків на кожну дитину по досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної [PERSON] України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі ( ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст.184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд вважає, що правовідносини між сторонами випливають із аліментних зобов"язань батьків щодо утримання дітей і врегульовані нормами главою 15 Сімейного кодексу України. Зокрема, згідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов"язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду, як випливає із змісту ст.181 ч.3 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі ст.92 ч.1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршенням здоров»я когось із них. За цих безпосередньо встановлених у суді обставин, відповідно до конституційного принципу верховенства права, зваживши на матеріальні та духовні потреби дитини та враховуючи, що відповідач, який, будучи молодою та здоровою особою, має постійне місце роботи, а відтак суд вважає за необхідне та справедливе відповідно до вимог ст.184 СК України, заявлені позовні вимоги задоволити частково та присудити з відповідача [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини всіх його заробітків на утриманя двох дітей по досягнення дітьми повноліття. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.00 коп. Відповідно до вимог ст.ст.92, 180, 182, 184, 192 СК України та

Outcome: approved