Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за кредитним договором, зазначивши, що між банком та відповідачем 14.08.2006 року було укладено кредитний договір № DNH4KP88030009, де відповідач отримала кредит в розмірі 4741,10 грн., зі сплатою відсотків в розмірі 25,08 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Договір був укладений у формі заяви разом з Умовами надання банківських послуг фізичним особам "Розстрочка", де позичальник щомісяця повинна надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Сторони приступили до виконання своїх зобов'язань, передбачених договором. Проте, відповідач порушила свої зобов'язання щодо щомісячного повернення кредитної заборгованості, передбаченої договором. А тому, заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 17.03.2014 року складає 26939,36 грн., в тому числі : заборгованість за кредитом 4260,65 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом 14568,14 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором - 22678,71 грн. Від цієї суми заборгованості віднімається сума 8886,81 грн., що була задоволена по судовому наказу від 01.04.2009 року, виданому Чигиринським районним судом, де різниця становить 18052,55 грн. Крім того, позивач просить стягнути з [PERSON] 500 грн. штрафу (фіксована частина), 902,63 штрафу (відсоткова складова), а всього 19455,18 грн., а також 243,60 грн. судового збору. Представник позивача Панченко В.А. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та прохав їх задовольнити, зазначивши, що останній платіж відповідачем було проведено 21.09.2009 року, з цього часу розпочався перебіг строку позовної давності, як і передбачено ст. 264 ЦК України. Відповідач та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, подавши заяву про застосування строку позовної давності, зазначивши, що вона дійсно брала кредит в банку для власних потреб, але закінчився строк позовної давності. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 14.08.2006 року було укладено кредитний договір № DNH4KP88030009, де відповідач отримала кредит в розмірі 4741,10 грн., зі сплатою відсотків в розмірі 25,08 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Договір був укладений у формі заяви разом з Умовами надання банківських послуг фізичним особам "Розстрочка", де позичальник щомісяця повинна надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інших витрат згідно умов договору. Судом також встановлено, що сторони приступили до виконання своїх зобов'язань, передбачених договором, банк надав у позику [PERSON] 4741,10 грн., які вона повинна була повертати щомісячно, згідно графіку погашення заборгованості, а також відсотки та комісію за обслуговування кредиту. Крім цього, договором передбачено, що в разі невиконання чи неналежного виконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, та інших платежів, передбачених договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке визначення розкриває сутність зобов'язання як правового зв'язку між двома суб'єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов'язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов'язання надано право, що кореспондує обов'язку першої. Обов'язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов'язання (ст. 510 ЦК України). Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представника позивача, заборгованість [PERSON] перед позивачем по кредитному договору, відповідно до Розрахунку заборгованості, станом на 17.03.2014 року складає 26939,36 грн., в тому числі : заборгованість за кредитом 4260,65 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом 14568,14 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором - 22678,71 грн., 500 грн. штрафу (фіксована частина), 902,63 штрафу (відсоткова складова). Також, судом встановлено, що 01.04.2009 року Чигиринським районним судом було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості по відсотках та пені за кредитним договором № DNH4KP88030009 від 14.08.2006 року в розмірі 8886,81 грн., які слід відрахувати від загальної суми заборгованості. Таким чином, заборгованість відповідача перед банком, без врахування суми заборгованості по відсотках та пені, стягнутої по судовому наказу, станом на 17.03.2014 року складає 19455,18 грн. При цьому доводи [PERSON] про сплив позовної давності, щодо застосування якої вона заявила, суд визнає необґрунтованими, дійшовши до наступних висновків. Згідно п. 5.5. Умов та порядку надання кредиту, строк позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки за даним кредитним договором встановлено тривалістю в 5 років, а відтак, на думку суду, з цієї дати слід вираховувати початок перебігу строку позовної давності за вимогами банку. Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (чч. 1,3 ст. 264 ЦК України). Як встановлено судом та вбачається з Розрахунку заборгованості за кредитним договором, [PERSON] перестала виконувати щомісячні зобов'язання з погашення кредиту 21 вересня 2009 року (дата останнього платежу), у той час як з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом банк звернувся до суду 04 квітня 2014 року. Отже, аналізуючи умови договору сторін та зміст зазначених правових норм, суд приходить до висновку про те, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, обчислюється з моменту погашення останнього платежу. Таким чином, оцінюючи наявні докази в їх сукупності, суд вважає, що поскільки невиконання відповідачем зобов'язання по кредитному договору завдає матеріальних збитків позивачу, тому позов необхідно задовольнити та стягнути з [PERSON] заборгованість по кредитному договору в сумі 19455,18 грн. Крім того, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір в сумі 243, 60 грн.

Outcome: approved