Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

19.11.2014 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що понад 17 років перебував в трудових відносинах з відповідачем ДП " СхідГЗК" Смолінська шахта. Під впливом шкідливих факторів у нього виникли захворювання- радикулопатія попереко-крижова L5, S 1і шийна C5, C 6,C7 справа з вираженим порушенням біомеханіки хребта та м"язово-тонічним синдром, нейродистрофією у вигляді періартрозу колінних суглобів ( ПФ першого ст.), деформуючого остеоартрозу ліктьових , в поєднанні з періартрозом ( ПФ першого ст.) суглобів та двобічного плечолопаткового періартрозу ( ПФС першого-другого ст.) і стійким больовим синдромом. Хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. ( пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.) ЛП першого ст.. Висновком Українського науково-дослідним інститутом промислової медицини, м. Кривий Ріг від 23.09.2014 року вказані захворювання були визнані як професійні. Висновком Кіровоградської обласної МСЕК було встановлено 55 % втрати працездатності та третю групу інвалідності. Через професійні захворювання і втрату працездатності вона переживає моральні страждання, які пов'язані з постійним болем, не можливістю займатися улюбленими справами, обмеженістю в спілкуванні, потребою медикаментозного догляду, тим, що стала інвалідом, змушена жити на пенсію, неможливістю допомагати рідним по господарству, неможливістю повноцінно спілкуватися з оточуючими, тому вважає, що їй заподіяна моральна шкода, яку вона просить стягнути з ДП " СхідГЗК", яку оцінює в 80 000 грн.. Представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позові. Представник відповідача позовні вимоги визнали в сумі 6 000 грн., посилаючись на письмове заперечення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини. Позивач на протязі 17 років працювала на ДП «СхідГЗК», 14.07.2014 року була звільнений в зв"язку з виходом на пенсію. Відповідно до ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних та нешкідливих умов праці на всіх підприємствах, установах, організаціях покладається на власника або уповноваженого ним орган. Висновком Українського науково-дослідного інституту промислової медицини м. Кривий Ріг від 23.09.2014 року захворювання позивача внаслідок роботи в особливо шкідливих умовах праці визнано як професійні захворювання. 14.10.2014 року позивачу висновком огляду бюро Кіровоградської обласної МСЕК було встановлено 55 % втрати працездатності та третю групу інвалідності. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв"язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до роз»яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 13 постанови від 31.03.1995 року № 4 " Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди" необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин ( незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров"я умовах), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв"язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов"язок по відшкодуванню моральної ( немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Відповідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання від 08.10.2014 року причиною професійного захворювання [PERSON] є тривалий термін роботи в особливо важких та особливо шкідливих умовах праці на Смолінській шахті ДП " Схід ГЗК". На підставі санітарно- гігієнічної характеристики № 32 від 30.07.2014 року, виходячи з найгірших показників, працю [PERSON] в період роботи можна віднести до ІІІ класу 2-го ступеню шкідливості та небезпеки. В порушення ст. 6 Закону України " Про охорону праці" [PERSON] не було забезпечено на робочому місці ДП " Східний ГЗК" безпечних умов праці. Позивач переживає постійний фізичний біль і душевні страждання в зв'язку з ушкодженням здоров'я і погіршенням можливостей реалізації своїх звичок і бажань, погіршенням відносин з оточуючими людьми, нею втрачаються звичайні життєві зв'язки на поновлення яких потрібно докладати додаткових зусиль, тому суд вважає, що позивачу заподіянням професійного захворювання заподіяна моральна шкода, обов"язок по відшкодуванню якої необхідно покласти на ДП " Східний гірничо-збагачувальний комбінат" . Враховуючи вимоги розумності і справедливості, глибину фізичних та душевних страждань позивача, погіршення його здібностей і обсяг вимушених змін в житті, враховуючи наявність професійних захворювань в її віці та те, що в 52 роки вона стала інвалідом, внаслідок отриманих професійних захворювань її було звільнено з роботи, на даний час не має змоги самостійно заробляти собі та родині на прожиття, а живе за рахунок пенсії, яку отримує по інвалідності, на даний час їй протипоказана важка праця, за висновком МСЕК він потребує медичного та санаторного лікування, крім того, постійно відчуває біль, через свій хворобливий стан змушена буде постійно лікуватися, все це призводить до душевних та моральних страждань, тому суд вважає, що сума відшкодування моральної шкоди повинна складати 10 000 грн.. Відповідно до ч.1 п.3 ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров"я чи смертю. Так як, позивач за час роботи на ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат" отримала професійне захворювання та їй висновком МСЕК встановлено 55% втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності, постійно хворіє, переживає фізичні та моральні страждання, більшу частину свого життя присвятила роботі на даному підприємстві, тому суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial