Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

До суду з даним позовом звернулась [PERSON] посилаючись на те, що вона не має можливості реалізувати своє право на отримання земельної ділянки у власність, оскільки ця ділянка накладається на земельну ділянку площею 17,0 га, на яку виготовлений державний акт на право постійного користування землею та виданий гр. [PERSON] 04.04.1997 року. Даний акт був виданий на підставі розпорядження Фастівської райради від 20.12.1996 року №836, яке на думку позивачки, є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки по сьогоднішній день [PERSON] так і не оформив належним чином всю технічну документацію на виділену йому земельну ділянку, до того ж, згідно норм земельного кодексу 1992 року заяву про виділення земельної ділянки повинен підписувати не громадянин, а голова створюваного селянського фермерського господарства і саме на ім»я голови господарства повинен був бути виготовлений державний акт, і аж ніяк не на громадянина. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав, просив суд задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача-Фастівської РДА в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, вважає його безпідставним, надавши письмові заперечення. [PERSON] та його представник заперечували проти задоволення позову, вважають, що станом на день розгляду даної справи відповідач в повному обсязі та належним чином оформив всі необхідні документи по реєстрації свого права користування відведеною земельною ділянкою і є законним землекористувачем. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.. 158 ЗК України в ред.2002 року виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Судом встановлено, що у березні 1996 року до Фастівської РДА з письмовою заявою (а.с.49) звернувся гр.[PERSON] із проханням надати у постійне користування земельну ділянку для ведення фермерського господарства на території Малоснітинської сільської ради Фастівського р-ну. Рішенням виконкому Малоснітинської сільської ради від 15.03.1996 р. № 2 було прийнято рішення про надання згоди на виділення [PERSON] земельної ділянки площею 21,1га для ведення фермерського господарства (а.с.50). Розпорядженням Фастівської РДА від 20.12.1996 р. № 836 гр. [PERSON] надано у постійне користування земельну ділянку для ведення фермерського господарства на території Малоснітинської сільської ради Фастівського р-ну (а.с.43). На виконання вищевказаних рішень, [PERSON] було замовлено розробку науково- технічної документації про розробці проекту відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства за рахунок земель запасу Малоснітинської сільської ради, після чого отримано Державний акт на право постійного користування землею серія КВ № 3224984200/24, який було зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 24 та видано 05.04.1997 року (а.с.51-58). Відповідно до частини 1 статті 19 Земельного кодексу України (в редакції чинній на дату видачі оскаржуваного Державного акту 1992р.) передбачено, що: Сільські, селищні Ради народних депутатів надають земельні ділянки у користування для всіх потреб із земель сіл, селищ, а також за їх межами для будівництва шкіл, лікарень, підприємств торгівлі та інших об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням населення (сфера послуг), сільськогосподарського використання, ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства, індивідуального житлового, дачного і гаражного будівництва, індивідуального і колективного садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, традиційних народних промислів. На підставі Технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення селянського / фермерського / господарства гр. [PERSON] згідно державного акту на право постійного користування землею в межах Малоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області земельній ділянці площею 17,0 га присвоєно кадастровий номер 3224984200:03:006:0342 та 04.07.2014 року державним кадастровим реєстратором вказана земельна ділянка була до Державного земельного кадастру. Представником [PERSON].в судовому засіданні наявна інформація про те, що [PERSON] з 1997 року і до даного часу не було оформлено належним чином всю технічну документацію на виділену йому земельну ділянку, а також зазначено про те, що згідно з Розпорядженням Фастівської РДА Київської області № 270 від 18.03.2008р. громадянину [PERSON] було поновлено дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. У даному випадку, посилання на Розпорядженням Фастівської РДА Київської області № 270 від 18.03.2008р с безпідставним, адже вказаний документ стосується гр. [PERSON] та іншої земельної ділянки, яку останній оформлював також для ведення фермерського господарства. Твердження про те, що гр. [PERSON] ніколи не створював селянське (фермерське) господарство спростовується тим, що 24.11.1997 року Фастівською районною державною адміністрацією було видано Свідоцтво про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи - Селянське (фермерське) господарство "Липки", якому було присвоєно ідентифікаційний код суб'єкта підприємницької діяльності в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій 25296485 . 06 листопада 2013 року державними реєстраторами Реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області було внесено запис (Номер запису) 13611720003001589, в якому зафіксовано, що Фермерське господарство "Липки" (Ідентифікаційний код юридичної особи 25296485) було припинено (Стан суб'єкта: припинено). 29 жовтня 2014 року, [PERSON] було зареєстроване нове Фермерське господарство "Аліпія", що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємиів від 29.10.2014 р. Відповідно до ст..51 ЗК України в редакції, яка була чинна на час виникнення правовідносин, дійсно громадяни, які виявили бажання вести селянське (фермерське) господарство (включаючи й тих, хто переїздить з іншої місцевості), для одержання земельної ділянки у власність або користування подають до сільської, селищної, міської, районної Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки заяву, яку підписує голова створюваного селянського (фермерського) господарства. Проте, як пояснила в судовому засіданні представник Фастівської РДА на той час існувала саме така практика подачі заяв саме громадянином, і грубого порушення земельного законодавства в цьому не існує. Враховуючи все вищевикладене, суд вважає, що стороною позивача не доведено жодним чином обставини на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, документально не підтверджено факту накладки земельних ділянок, до того ж, відповідач [PERSON] став законним землекористувачем ще в 1997 році, отримавши державний акт, в той час як позивачка лише в серпні 2013 році отримала дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а тому відсутні будь-які правові підстави для задоволення поданого [PERSON] позову.

Outcome: dismissed