Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що відповідачі по справі [PERSON], яка є її донькою, та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] народження, та [PERSON], [INFO] народження. З самого народженя онуки мешкали з нею та її чоловіком [PERSON], і вони разом з раннього віку займалися їх утриманням, вихованням. Сімейне життя у відповідачів не склалося, але донька не зверталася до суду за розірванням шлюбу. Лише 18 лютого 2013року їхній шлюб було розірвано за рішеннням суду. Ще до розірвання шлюбу, коли [PERSON] було 4 роки, а [PERSON] - 3 роки, відповідачка покинула дітей, бо почала співмешкати з [PERSON]. Вони мешкали по приватним квартирам і в них народилася дитина, яка мешкає разом з ними. 28 листопада 2014року відповідачка зі своїм співмешканцем та сумісною дитиною виїхали до Російської Федерації, дітей залишила їй. Вона, як доглядала дітей з самого раннього дитинства, так і продовжує доглядати . Відповідач [PERSON] - батько дітей, про себе ніяких вістей не надає. В квартирі [ADDRESS], її онуки мають усі необхідні умови для розвитку і виховання. Обидва онуки навчаються в школі № 12. Просить позбавити відповідачів батьківських прав, стягнути з них аліменти на утримання дітей. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги. Пояснила, що відповідачка [PERSON] перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] Дуже скоро, після укладання ними шлюбу, [PERSON] вчиняє злочин, його засуджують до семи років позбавлення волі. Донька їздила до нього в тюрму. Після таких побачень , вона народила двох дітей, спочатку [PERSON] , у 2001році, а потім [PERSON], в 2003році. До своїх батьківських обов"язків, як мати, вона ставилася безвідповідально. Дітей вона залишила їй, а саме жила своїм особистим життям. З самого народження діти проживали разом з нею та її чоловіком [PERSON] На сьогодні , її чоловік вже помер. І вона фактично сама утримує і виховує своїх онуків [PERSON] і [PERSON]. Коли дітям виконалося по три-чотири роки, донька почала співмешкати з іншим чоловіком за прізвищем [PERSON]. Вони арендували квартири і жили разом. Спочатку взяли із собою [PERSON], але тижнів через три-чотири [PERSON] повернулася до неї. І з того часу залишилась з нею. Дітей до себе вони не брали. Іноді діти могли прийти до них в гості, але на дуже короткий час. Потім донька народила ще одну дитину. На отримані кошти за нородження дитини, вона придбала невеличкий будинок , обіцяла взяти до себе дітей, але так цього і не сталося. А, 28 листопада 2014року, вона разом зі своїм співмешканцем, та їхньою сумісною дитиною збіжали до Росії. Про свій намір виїхати, вона нікому не казала. Це було несподіванкою , як для неї, так і для дітей. Напередодні, діти просилися до неї в гості, але вона, посилаючись на зайнятість, відмовила їм. А потім з"ясувалося, що вони вже збиралися виїзджати і пакували речі. 28 листопада 2014року вона намагалася їй подзвонити, але телефон був відключений. Через її подругу їм стало відомо, що донька зі своєю сім"єю виїхала до Росії. Діти, вона , разом зі своїм чоловіком, на той час ще живим, були в шоці. Пізніше, [PERSON] знайшла її через інтернет. І як їм стало відомо, відповідачка проживає в м. Анапа, але наскільки це правдиво, вони не знають. За весь час вона ніколи їй не подзвонила. Через інтернет їй повідомили про смерть батька, але на це вона не відреагувала. Наміру повертатися, вона не має. Ці діти їй не потрібні. У неї інша сім"я, вона ніколи не приймала участі в їх житті. Батько дітей , [PERSON] , шість років тому, один раз приїхав до м.Дружківки. Але дітей на тот момент не було вдома. Приїхав без грошей. Деякий час побув, кудись сходив. Попросив в неї гроші на зворотню дорогу і поїхав. Ні разу не дзвонив, не писав, ніяким чином не виходив на зв"язок. Їй відомо, що він проживав у м.Маріуполі, але на сьогодні де він, їй не відомо. Просить її позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з"явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені через оголошення в газеті "Урядовий кур"єр" №228 від 05 грудня 2015р. Суд прийняв рішення про розгляд справи у відсутності відповідачів. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Судом встановлено, що позивач та відповідач по справі є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO] народження, [PERSON] , [INFO] народження (а.с.7). Судом встановлено, що шлюб між батьками неповнолітніх дітей розірвано в 2013році (а.с.17). Діти проживають з бабусею [PERSON] за адресою [ADDRESS] Згідно Акту обстеження житлово - побутових умов від 15 червня 2015року технічний стан житла, в якому на даний час проживають [PERSON] та [PERSON], [ADDRESS], задовільний. Діти розміщаються в окремих кімнатах, мають необхідні меблі, речі (а.с.5). Відповідачка [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS], фактичне місце знаходження невідомо (а.с.10,23). За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Донецькій області (а.с.24) дані про місце проживання [PERSON], [INFO] народження, відсутні. За відомою позивачу адресою проживання відповідача [PERSON] , а саме [ADDRESS] , судом направлено судове доручення у відповідний суд про допит [PERSON] , як відповідача по справі, але, судове доручення повернулося без виконання. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] навчаються в ЗОШ №12 м.Дружківки у 8-А та 7-А класах відповідно. Згідно інформації директора школи діти виховуються в родині бабусі та дідуся. Вони чисті, охайні, причесані. Учбові заняття не пропускають без поважних причин. Фізично розвиненні, за станом здоров"я мають з фізкультури основну групу. Стосунки у родині доброзичливі, базуються на взаємоповазі та довіри. Контроль за поведінкою дітей, успіхами у навчанні ведеться бабусею, яка реагує на всі зауваження, приходить на батьківські збори, спілкується з класними керівниками в індивідуальному та телефонному режимі. Вважають, що розвитку, навчанню та вихованню неповнолітніх дітей сприяє бабуся [PERSON] (а.с.18). Свідок [PERSON], яка працює соціальним педагогом в ЗОШ №12, підтвердила, що всі функції з виховання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], виконує бабуся [PERSON] Діти не пропускають заняття без поважних причин. Батьківські збори відвідує бабуся. Маму дітей, [PERSON], викликали в 2012році на шкільну раду профілактики, оскільки вона не виконувала свої батьківські функції. Сім"я перебувала на обліку. Зі спілкування з матір"ю було видно, що вона жила іншою сім"єю. Свідки [PERSON], [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні також підтвердили факт невиконання своїх батьківських обов"язків [PERSON] та [PERSON] відносно дітей [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні з"ясована думка дітей [PERSON] та [PERSON] при вирішенні даного спору, які вважають, що їхні батьки мають бути позбавлені батьківських прав відносно них, оскільки батька вона взагалі не пам"ятають. Він ніколи не дзвонив, не вітав з днем народження, на передавав ніяких подарунків, не повідомляв де він є, ніяким чином не спілкувався з ним, а матір ніколи не хотіла з ними жити. Все своє життя вони прожили з бабусею, яка їх утримує, виховує. В листопаді 2014року мати взагалі їх покинула, виїхавши до Росії і не повідомивши їм про це. Згідно висновку органу опіки та піклування № 16 -2276-01 від 23.11.2015р (а.с.54-55) орган опіки вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до дітей [PERSON] та [PERSON]. Представник органу опіки і піклування [PERSON] вважає, що в інтересах неповнолітніх дітей необхідно позбавити їх батьків [PERSON] та [PERSON] батьківських прав, через те, що вони самоусунулися від виконання батьківських обов"язків по відношенню до своїх дітей. Висновок органу опіки про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] підтримує. Відповідно до постанови Пленуму ВСУ 30.03.2007 N 3 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав , п. 16., особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що матір [PERSON] та батько [PERSON] не виконують обов'язки батьків по вихованню та розвитку сина [PERSON] та доньки [PERSON] Тому згідно ст. 164 Сімейного кодексу України в інтересах неповнолітніх дітей, суд вважає за необхідне позбавити їх батьківських прав відносно сина та доньки. Відповідно до ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов"язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 188 Сімейного кодексу України особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язків по утриманню дитини. У зв'язку з цим аліменти підлягають стягненню з кожного з відповідачів в розмірі 1/6 частини їх доходу щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На підставі ст. 88 ЦПК України з кожного відповідача на користь державного бюджету м.Дружківка підлягає стягненю судовий збір в сумі 243,60грн.

Outcome: approved