Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про відшкодування майнової та моральної шкоди посилаючись на те, що з відповідачем 10 травня 2013 року було укладено усний договір про виготовлення та встановлення на присадибній ділянці по [ADDRESS] літньої альтанки. На підтвердження даного замовлення позивачем були надані відповідачу кошти, що підтверджується розпискою. Замовлення мало бути виконане до 10 червня 2013 року. В подальшому срок виконання змінювався в зв"язку з невиконанням замовлення і кінцевий термін було встановлено до 01.08.2013 року. Замовлення було виконано частково. Альтанка була привезена позивачу але не закінченою і на даний час також залишаєтться незакінченою. Позивач просила закінчити роботу або повернути кошти. Відповідач відмовився. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і суду пояснила, що між нею та відповідачем було укладено усний договір на виготовлення літьньої альтанки, яку вона мала намір встановити біля будинку [ADDRESS]. За виготовлення даного замовлення відповідач отримав кошти в сумі 5000 грн., через деякий час 13.05.2013 року отримав ще 5000 грн., та ще 1000 грн., 27.06.2013 року отримав 5000 грн. Всього було сплачено 16 000 грн. Однак відповідачем в строк замовлення небуло виконано. Після неоднаразових звернень альтанка була привезена до будинку але вона була незакінчена на що вона відмовилася від отримання замовлення та просила відповідача повернути їй кошти. Відповідач кошти не повернув і вона змушена була звернутися до суду. Просить суд задовільнити її позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував і суду пояснив, що дійсно між позивачем і ним було укладено усний договір на виготовлення літньої альтанки. Були обумовлені строки виконання та виготовлено ескіз замовлення. Позивачкою надавалися кошти на будівельні матеріали для виготовлення замовлення. Замовлення було виконано але позивачці вона несподобалася і вона відмовилася від замовлення. Кошти які були надані позивачкою в сумі 16000 грн., використані ним на будівельні матеріали. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази по справі , суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Так, судом встановлено, що 10.05.2013 року між [PERSON] позивачем по справі та [PERSON] - відповідачем по справі, був укладений усний договір про виготовлення та встановлення літньої альтанки на присадибній ділянці позивача по [ADDRESS] Київської області. Срок виконання замовлення встановлено до 10 червня 2013 року. В подальшому строк виконання змінювався і кінцевий строк визначено до 01.08.2013 року. На підтвердження укладення даного договору позивачем було здійснено передоплату, а саме 10.05.2013 року відповідачу надано 5000 грн., 13.05.2013 року надано 6000 грн., 27.06.2013 року надано 5000 грн., що підтверджується розпискою та даний факт не заперечується відповідачем. Всього відповідачем отримано 16000 грн. Відповідно до ст.865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов"язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб. А замовник зобов"язується прийняти та оплатити виконану роботу. Як зазначила в своїх поясненнях позивачка замовлення - літня альтанка, їй була встановлена на присадибній земельній ділянці з порушенням строків виконання замовлення та вона не відповідала умовам замовлення (небула закінчена, та не відповідала ескізам замовлення) в зв"язку з чим, позивач відмовилася від її прийняття. Даний факт не заперечується відповідачем. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Позивач звернулася до суду з позовом для захисту свого порушеного права і просить стягнути з відповідача в тому числі отримані ним кошти в сумі 11500 грн. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивачем були надані суду належні докази і в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідач заперечує проти позовних вимог посилаючись на те, що позивач відмовилася від прийняття замовлення. Однак, суду небули надані належні докази (акт виконаних робіт, квитанції по сплаті коштів за витрачені будівельні матеріали і т.д.), які підтвердили дані факти. Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, не підлягають задоволеню позовні вимоги в частині стягнення з відповідача коштів з урахуванням індексу інфляції. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції. Отже, дані правовідносини поширюються на грошові зобов"язання. Грошовим є зобов"язанням за яким боржник зобов"язується сплатити кредитору певну суму грошових коштів. Що стосується відшкодування моральної (немайнової) шкоди нанесеної відповідачем то, позивачем не було доведено в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями їй заподіяно, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, небуло надано доказів підтвердження цього, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають до задоволення. Також, ст.88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Виходячі з наданих суду належних доказів про понесені позивачкою судові витрати, суд вважає в цій частині підлягають до стягнення з відповідача судові витрати в розмірі 243,60 грн. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюються законом (ст.84 ЦПК України). Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 01.01.2012 року встановлено , що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Отже, вказані представником позивача витрати на правову допомогу в сумі 1500,00 грн. стягненню з відповідача на користь позивача не підлягають, оскільки в обгрунтування суми понесених витрат на правову допомогу представником позивача не надано належних доказів, що підтверджували розмір понесених витрат відповідно до вищевказаного Закону.

Outcome: partial