Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

12.01.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], який в подальшому неодноразово уточнювала. В останніх уточненнях до позовної заяви від 05.02.2015 року позивачка просить визнати за нею в порядку спадкування після смерті її померлого чоловіка [PERSON] право власності на наступне спадкове майно: - ? частину квартири [ADDRESS]; - гаражний бокс [ADDRESS]; - земельну ділянку, що знаходиться у [ADDRESS]; - грошові кошти разом із компенсаційними виплатами по них, які знаходяться на рахунку у відділенні Ощадбанку Філія № 8451/0512 у Деснянському районі м.Києва за адресою: пр.-т Маяковського,45в м.Києві, в сумі 7.726 грн. 62 коп.; - грошові кошти з відповідними відсотками та компенсаційними виплатами по них, які знаходяться на рахунку у відділенні Ощадбанку Філія № 7989/0433 у Дніпровському районі м.Києва за адресою: вул.Малишка,39 в м.Києві, в сумі 449 грн. 24 коп.; - грошові кошти з відповідними відсотками та компенсаційними виплатами по них, які знаходяться на рахунку у відділенні Ощадбанку Філія № 7989/0444 у Дніпровському районі м.Києва за адресою: вул.Малишка,39 в м.Києві, в сумі 72 грн. 85 коп.; - грошові кошти з відповідними відсотками та компенсаційними виплатами по них, які знаходяться на рахунку у відділенні Ощадбанку Філія № 3201 Волочиського району Хмельницької області, в сумі 2235 грн. 82 коп.; - грошові кошти з відповідними відсотками у відділенні Ощадбанку Філія № 8451/0511 Деснянського району м.Києва (поточний пенсійний рахунок [NUMBER]) в сумі 4031 грн. 25 коп. При цьому позивачка вказує на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], з яким вона з 1989 року проживала в трикімнатній квартирі [ADDRESS]. Зазначена квартира була ними приватизована та 14.01.1999 року видано Свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого квартира належить на праві спільної часткової власності: їй (позивачці), її чоловіку [PERSON], а також їхній доньці [PERSON] та онуці [PERSON], в рівних долях. Відповідно, її чоловіку має належати ? частина вищевказаної квартири. Крім квартири, під час проживання у шлюбі з [PERSON], ними було придбано майно, що належить до спільної сумісної власності подружжя, а саме: гаражний бокс [ADDRESS], зареєстрований у Київському міському бюро технічної інвентаризації 09.12.1993 року на ім."я покійного чоловіка [PERSON] ; земельна ділянка площею 0,1530 га у [ADDRESS], яка відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку від 09.10.2006 року, оформлена на ім."я покійного чоловіка [PERSON]; грошові вклади, оформлені на ім."я [PERSON], які зберігаються в різних філіях Державного Ощадного банку України. Як вказує позивачка [PERSON], за життя її чоловік [PERSON] 09.09.2005 року склав заповіт, яким усе своє майно, яке належить йому на праві власності, заповів своєму племінникові [PERSON] Після смерті свого чоловіка, яка настала [INFO], в установлений ст. 1270 ЦК України строк вона звернулася до П"ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте, оформити належним чином спадщину на все спадкове майно вона не має змоги, оскільки нотаріус Опанасюк О.Ю. відмовила їй через наявність заповіту на вищезазначене майно та порушення інтересів спадкоємця за заповітом [PERSON] Як зазначає позивачка, відповідно до ч.1,3 ст. 1241 ЦК України право на обов"язкову частку у спадщині мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдовець) та непрацездатні батьки, які спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов"язкова частка). Будь-які обмеження та обтяження, встановлені у заповіті для спадкоємця, який має право на обов"язкову частку у спадщині, дійсні лише щодо тієї частини спадщини, яка перевищує його обов"язкову частку. Посилаючись на зазначені обставини, а також на те, що вона є пенсіонеркою, інвалідом 2-ї групи, непрацездатною вдовою, позивачка вважає, що відповідно до ст. 1241 ЦК України, крім частини, яка належить їй у разі спадкування за законом, вона має право на обов"язкову частку майна, яке належало її чоловіку, незалежно від змісту заповіту. Так як її покійний чоловік заповів належну йому на праві власності ? частину квартири [ADDRESS] своєму племінникові - відповідачу [PERSON], то відповідно до ст. 1241 ЦК України її обов"язкова частка у вказаному спадковому майні становить 1/16 частину квартири. Крім того, [PERSON] вказує на те, що під час проживання у шлюбі з [PERSON], ними було придбано майно, що належить до спільної сумісної власності подружжя, а саме: гаражний бокс [ADDRESS], зареєстрований у Київському міському бюро технічної інвентаризації 09.12.1993 року на ім."я покійного чоловіка [PERSON] ; земельна ділянка площею 0,1530 га у [ADDRESS], яка відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку від 09.10.2006 року, оформлена на ім."я покійного чоловіка [PERSON] Посилаючись на те, що вказане майно було придбано нею та її чоловіком за спільні кошти, за час шлюбу, [PERSON] вважає, що відповідно до ст.ст. 60,61,70 Сімейного Кодексу України, їй належить ? частина гаражного боксу та ? частина земельної ділянки. Крім того, відповідно до ст. 1241 ЦК України, вона має право на обов"язкову частку у зазначеному майні, що становить 1/8 частину гаражного боксу та 1/8 частину земельної ділянки. Таким чином, вона має право на 5/8 частин гаражного боксу [ADDRESS], та на 5/8 частин земельної ділянки площею 0,1530 га у [ADDRESS]. Також, позивачка вважає, що відповідно до ст.ст. 60,61,70 Сімейного Кодексу України вона має право на 5/8 частин кожного грошового вкладу, оформленого на ім."я [PERSON], які зберігаються в різних філіях Державного Ощадного банку України. Будучі присутнім в судовому засіданні 03.02.2015 року відповідач [PERSON] пояснив, що після смерті свого дядька [PERSON] він не претендує на 1/8 частку у спадковому майні, визначеному позивачкою у даному позові. Саме з урахуванням відмови відповідача [PERSON] від успадкування спірного майна, позивачка просить визнати за нею право власності на ? частину квартири [ADDRESS]; гаражний бокс [ADDRESS]; земельну ділянку, що знаходиться у [ADDRESS]; грошові кошти разом із компенсаційними виплатами по них, оформлені на ім."я [PERSON], які зберігаються в різних філіях Державного Ощадного банку України. В судовому засіданні [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечує. При цьому підтвердив обставини, викладені позивачкою та пояснив, що він не претендує на спадкове майно після смерті свого дядька [PERSON], визначене позивачкою у даному позові. В подальшому відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився. В своїй заяві від 03.02.2015 року відповідач просить розглянути справу у його відсутність (а.с.39). Представник третьої особи - Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з"явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. В поясненнях від 28.01.2015 року за № 1404 представник управління розгляд справи залишає на розсуд суду та просить розглянути справу у відсутність представника Головного управління юстиції у м.Києві (а.с.34-35). Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача та представника третьої особи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON] у віці 77 років (а.с.8,18). На час смерті [PERSON] позивачка проживала разом з покійним чоловіком в квартирі [ADDRESS]. Вказана квартира у 1999 році була приватизована на чотирьох осіб: [PERSON], [PERSON], їх доньку [PERSON] та онуку [PERSON], в рівних долях (а.с.10,11). Крім того, 09.10.2006 року чоловіку позивачки - [PERSON] було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1530 га, розташовану по [ADDRESS] (а.с.12). Також, на ім."я [PERSON] на підставі довідки автокооперативу "Динамо" від 21.10.1993 року № 109 на праві власності зареєстровано гаражний бокс [ADDRESS] (а.с.15). Також, в різних філіях Державного Ощадного банку України зберігаються грошові кошти, оформлені на ім."я [PERSON] (а.с.20-23). Таким чином, вказане майно після смерті [PERSON] є спадковим майном, на яке претендує позивачка, як спадкоємець з законом. Проте, судом встановлено, що 09.09.2005 року в селі Ожигівці Волочиського району, Хмельницької області чоловік позивачки - [PERSON] склав заповіт на ім"я свого племінника [PERSON], яким заповідав останньому все своє майно, яке буде належати йому на день смерті (а.с.17). У встановлений законом строк позивачка [PERSON] звернулася до державного нотаріуса 15-ї київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] та видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом. Згідно Постанови державного нотаріуса 15-ї київської державної нотаріальної контори Опанасюк О.Ю. позивачці відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на наступне майно: ? частину квартири [ADDRESS]; ? частину гаражного боксу [ADDRESS]; земельну ділянку, що знаходиться у [ADDRESS]; грошові кошти разом із компенсаційними виплатами по них, оформлені на ім."я [PERSON], які зберігаються в різних філіях Державного Ощадного банку України. Як зазначено в даній Постанові, видати [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, зазначене в заяві про видачу спадщини за законом в указаних спадкоємицею частках неможливо через наявність заповіту на вказане нерухоме майно, у зв"язку з чим будуть порушені інтереси спадкоємця за заповітом [PERSON] (а.с.7). Як вказує позивачка, при складанні заповіту у 2005 році її чоловік мав на увазі майно у Хмельницькій області, на яке вона не претендує та право власності на яке отримав спадкоємець за заповітом [PERSON] Саме з цих підстав [PERSON] відмовився від частини спадкового майна, яке зазначене в позовній заяві [PERSON] Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об"єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно ст.ст.1258,1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування позачергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, …той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1,3 ст. 1241 ЦК України право на обов"язкову частку у спадщині мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдовець) та непрацездатні батьки, які спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов"язкова частка). Будь-які обмеження та обтяження, встановлені у заповіті для спадкоємця, який має право на обов"язкову частку у спадщині, дійсні лише щодо тієї частини спадщини, яка перевищує його обов"язкову частку. Згідно п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України перелік осіб, які мають право на обов"язкову частку, що визначений ст.1241 ЦК України, є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. При визначенні розміру обов"язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги, увесь склад спадщини, зокрема, право на вклади в банку (фінансовій установі), щодо яких вкладником було зроблено розпорядження на випадок своєї смерті, вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу. За згодою особи, яка має право на обов"язкову частку у спадщині, належна їй частка визначається з майна, не охопленого заповітом. У разі незгоди ця частка визначається з усього складу спадщини. Той зі спадкоємців, який має право на обов"язкову частку у спадщині та проживав разом зі спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо у визначеному законом порядку не відмовився від неї. Як встановлено судом, позивачка є пенсіонеркою, інвалідом 2-ї групи, непрацездатною вдовою, таким чином, відповідно до ст. 1241 ЦК України, крім частини, яка належить їй у разі спадкування за законом, вона має право на обов"язкову частку майна, яке належало її чоловіку, незалежно від змісту заповіту. Так як її покійний чоловік заповів належну йому на праві власності ? частину квартири [ADDRESS] своєму племінникові - відповідачу [PERSON], то відповідно до ст. 1241 ЦК України обов"язкова частка позивачки у вказаному спадковому майні становить 1/16 частину квартири. Крім того, під час проживання у шлюбі з [PERSON], позивачкою та її чоловіком було придбано майно, що належить до спільної сумісної власності подружжя, а саме: гаражний бокс [ADDRESS], зареєстрований у Київському міському бюро технічної інвентаризації 09.12.1993 року на ім."я покійного чоловіка [PERSON] ; земельна ділянка площею 0,1530 га у [ADDRESS], яка відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку від 09.10.2006 року, оформлена на ім."я покійного чоловіка [PERSON] Оскільки вказане майно було придбано позивачкою [PERSON] та її чоловіком за спільні кошти, за час шлюбу, то відповідно до ст.ст. 60,61,70 Сімейного Кодексу України, позивачці має належати ? частина гаражного боксу та ? частина земельної ділянки. Крім того, відповідно до ст. 1241 ЦК України, вона має право на обов"язкову частку у зазначеному майні, що становить 1/8 частину гаражного боксу та 1/8 частину земельної ділянки. Таким чином, позивачка [PERSON] має право на 5/8 частин гаражного боксу [ADDRESS], та на 5/8 частин земельної ділянки площею 0,1530 га у [ADDRESS], а також на 5/8 частин кожного грошового вкладу, оформленого на ім."я [PERSON], які зберігаються в різних філіях Державного Ощадного банку України. Як встановлено судом, позивачка у встановлені Законом строки звернулася до 15-ї Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON], яка настала [INFO]. Будучі присутнім в судовому засіданні 03.02.2015 року відповідач [PERSON] зазначив, що він, як спадкоємець за заповітом, не претендує після смерті свого дядька [PERSON] на 1/8 частку у спадковому майні, визначеному позивачкою у даному позові. Частиною 1 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти її. Відповідно до ст. 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Спадкоємець має право відмовитися від частки у спадщині спадкоємця, який відмовився від спадщини на його користь. На підставі викладеного, враховуючи обставини справи та відмову відповідача [PERSON] від частки у спадщині на користь дружини померлого [INFO] [PERSON], позивачки у справі [PERSON], суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивачки [PERSON] та визнання за нею права власності після смерті її чоловіка [PERSON] на наступне майно: ? частину квартири [ADDRESS]; гаражний бокс [ADDRESS]; земельну ділянку, що знаходиться у [ADDRESS]; грошові кошти разом із компенсаційними виплатами по них, оформлені на ім."я [PERSON], які зберігаються у різних філіях Державного Ощадного банку України. При вирішенні питання розподілу судових витрат, суд враховує, що при розгляді справи сторони дійшли згоди про поділ судових витрат в рівних частках на кожного з них, тому суд стягує з позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір, з кожного по 1827 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved