Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

06 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом. На обґрунтування вимог зазначила, що шлюб з відповідачем зареєстрували 18 лютого 2014 року. У червні того ж року сімейні та подружні стосунки було припинено через негідну поведінку чоловіка у зв"язку з подружньою зрадою та небажанням матеріально забезпечувати сім"ю. Стверджуючи про неможливість примирення на збереження шлюбу, позивачка просила про задоволення позовних вимог. У судове засідання сторони не з"явилися. Від позивачки та відповідача надійшли письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність. [PERSON] наполягала на задоволенні позову, [PERSON] проти задоволення позовних вимог не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Подружжя зареєструвало шлюб 18 лютого 2014 року у Заводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №48 і видано свідоцтво про шлюб [NUMBER] (а.с.4). Згідно записів у свідоцтві про народження [NUMBER] сторони у справі є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). Подружжя проживає окремо, що підтверджується даними їх паспортної реєстрації та довідкою Миколаївської міської ради, датованою 11 лютого 2016 року, вих.№259 про те, що позивачка проживає без реєстрації в м.Миколаєві, район [PERSON] разом з сином [PERSON]. У заяві позивачка вказала датою припинення сімейних стосунків червень 2014 року. Вказаної обставини відповідач не заперечив. Між сторонами мають місце сімейні правовідносини. У порядку ст.110 СК України позивачка пред'явила позов про розірвання шлюбу. В силу ст.112 СК України та відповідно до п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року за №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" за заявлення позову одним з подружжя про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді справи встановлено, що чоловік та дружина спільно не проживають протягом більше як двох років. Причиною розпаду сім'ї слугувала втрата почуттів, що були основою шлюбного союзу. Позивачка ствердила про допущення відповідачем подружньої зради і невиконання сімейних обов"язків. Враховуючи встановлені обставини та категоричність позиції сторін, суд рахує недоцільним, відповідно до ст.111 СК України, прийняття мір до збереження сім'ї, наданням часу на примирення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, що мають істотне значення, оскільки тривалий час шлюб існує формально. На підставі викладеного, суд ухвалює про задоволення позовних вимог. У порядку ст.113 СК України, суд утверджує право позивачки після розірвання шлюбу надалі іменуватися шлюбним прізвищем. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору (а.с.1).

Outcome: approved