Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить відібрати малолітню [PERSON] , [INFO] , вiд матері [PERSON] та передати представнику органу опiки та пiклування для подальшого влаштування та стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частки ycix видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на особовий рахунок малолітньої у відділення Державного ощадного банку України до повноліття, починаючи з моменту передачі дитини представнику органу опiки та пiклування. На обґрунтування вимог в заяві зазначено, що батьками дитини [PERSON] , [INFO] , є відповідач по справі - [PERSON] та [PERSON] . Відомості про батька в свідоцтві про народження дитини записано за вказівкою матері відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Зазначає, що [PERSON] ухиляється вiд виконання батьківських обов`язків щодо виховання та розвитку малолітньої дочки, залишає її без нагляду, що несе загрозу життю та здоров`ю дитини. 09.03.2021 о 21 год 30 хв працівниками служби у справах дiтей, ювенальної превенції Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській областi, директором Ніжинського міського центру соціальних служб для сім`ї, дiтей та молоді відібрано малолітню [PERSON] , [INFO] , - дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах, вiд особи, яка несе загрозу життю та здоров`ю дитини. Малолітню тимчасово влаштовано до патронатної родини [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] . На момент обстеження умов проживання родини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , мати дитини відсутня, догляд за якою здійснює тітка - [PERSON] . Відповідно до ухвал Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської областi вiд 15 січня 2021 року та 09 березня 2021 року по справі № 740/123/21 [PERSON] заборонено спілкування з потерпілою [PERSON] , тому ситуація, яка склалася в родині, несе загрозу життю та здоров`ю дитини. Зі слів [PERSON] мати [PERSON] постійно залишає на неї дитину. [PERSON] має низький виховний потенціал, не займається культурним та інтелектуальним розвитком дитини, не працює, часто скаржиться знайомим, що вдома нічого їсти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення матері від виховання дитини, нехтування своїми обов`язками. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала із зазначених в ньому підстав. Представник третьої особи - служби у справах дітей виконавчого комітету Ніжинської міської ради подала до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника та прийняття рішення згідно чинного законодавства з урахуванням інтересів дитини. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлена, відзив не подала, причини неявки в судове засідання не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи від неї не надійшло, суд відповідно до ст.280, 281 ЦПК розглядає справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, заслухавши свідка, думку дитини, з`ясувавши обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що відповідач є матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження (а.с. 42). Виходячи із змісту Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження (а.с. 37-38) відомості про батька дитини [PERSON] записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України, згідно якої при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. У зв`язку із неналежним виконанням матір`ю своїх обов`язків щодо виховання та утримання дитини між сторонами виникли спірні правовідносини щодо особистих немайнових прав і обов`язків батьків відносно дітей, що регулюється статтею 150, 164, 170 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток; поважати дитину; забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.п. 2 - 5 ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Згідно акта обстеження умов проживання відповідача [PERSON] по [ADDRESS] від 09.03.2021 двері ніхто не відчинив, дитина [PERSON] повідомила, що матері немає вдома, так як поїхала на роботу, а вона залишилася з тіткою [PERSON] (а.с.13). Згідно Акту оцінки потреб рівня безпеки дитини, проведеної 09.03.2021, [PERSON] проживає у квартирі [ADDRESS] . Дитина має зовнішні ознаки недогляду. Вона залишена без нагляду одну добу, повідомила, що мати поїхала до м.Києва та залишила її на тітку. Висновок щодо рівня безпеки дитини - небезпечно (а.с.14-17). Наказом №6 від 10.03.2021 начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Ніжинської міської ради [PERSON] , [INFO] , взято на облік як дитину, яка проживає у сім`ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків з виховання дитини (а.с.8). 11 березня 2021 року виконавчим комітетом Ніжинської міської ради прийняті рішення № 88 про негайне відібрання дитини (а.с. 12) та №89 про влаштування з 09.03.2021 по 09.06.2021 малолітньої [PERSON] , [INFO] , - дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах, на тимчасовий догляд та виховання в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Відповідно до висновку виконавчого комітету Ніжинської міської ради як органу опіки та піклування від 11.03.2021 № 01.1-21/90 є доцільним відібрати дитину [PERSON] від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав (а.с.7). В судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що з березня 2021 року малолітня [PERSON] перебуває у її патронатній сім"ї. При переданні їй дитини вона була недоглянута, не мита, брудна, її зовнішній вигляд очевидно вказував, що не дотримувалися правила гігієни. Дитина була голодна, постійно хотіла їсти. Хоча вона відвідувала школу і була ученицею першого класу її знання не відповідали віку. Відповідач по справі - [PERSON] не проявляла ініціативи щодо зустрічі з дитиною. [PERSON] має мобільний телефон за допомогою якого спілкується з матір"ю. У зв"язку із карантинними заходами навчання дитини в школі було переведено на дистанційну форму за індивідуальною програмою. При вирішенні справи судом враховується, що підставою для відібрання дитини у відповідача стало неналежне виконання нею батьківських обов`язків відносно дитини. По справі встановлено, що відповідач залишає дитину на її рідну тітку [PERSON] . Зазначене підтверджується актом обстеження умов проживання відповідача (а.с.13). При цьому, як вбачається з матеріалів справи [PERSON] 14 січня 2021 року повідомлено про підозру у викраденні 09 січня 2021 року малолітньої племінниці [PERSON] . Слідчим суддею Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області 15 січня 2021 року стосовно [PERSON] застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов"язаня, покладено на неї обов"язки в тому числі не спілкуватися із [PERSON] . Строк дії обов"язків 09 березня 2021 року продовжено до 14 квітня 2021 року. За таких обставин, суд вбачає обгрунтованим рішення органу опіки та піклування про негайне відібрання дитини від матері, адже дитина була залишена матір"ю на [PERSON] , яка підозрюється у викраденні дитини в січні 2021 року, тобто існувала сукупність обставин, які давали підстави для висновку про наявність загрози для дитини. Сімейний кодекс України (ст. 171), Закон України "Про охорону дитинства" (ст. 9), Конвенція про права дитини від 20.11.1989 року та інші нормативно-правові акти гарантують дитині право бути вислуханою під час судових чи адміністративних розглядів з питань, що стосуються її особисто у разі, коли вона досягла такого рівня розвитку, що дозволяє їй сформулювати власні погляди та висловити їх. У судовому засідання малолітня [PERSON] не змогла сформулювати свою думку щодо позовних вимог органу опіки та піклування. Таким чином, враховуючи обставини встановлені судом та, які викладені у висновку органу опіки та піклування, показаннях свідка [PERSON] , всі вони підтверджують доводи позивача, що наведені у позовній заяві щодо ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, а відтак такі є обґрунтованими з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. У зв`язку із вищевикладеним, суд дійшов висновку, що відповідач неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки відносно своєї дитини, а залишення дитини у відповідача є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання, адже відповаідач залишає дитину на особу, яка підозрюється у викраденні дитини, не здійснює належний догляд за фізичним та гігієнічним станом дитини, належно не турбується про її моральне виховання, а отже, позовна вимога про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, підставна. А відтак необхідно у відповідача відібрати дитину [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. За практикою ЄСПЛ врахування того, що слугує найкращим інтересам дитини, має вирішальне значення в кожній справі такого типу (справа Ельшольц проти Німеччини ). В усіх рішеннях щодо дітей мають переважати їхні найкращі інтереси (справа Нойлінґер і Шурук проти Швейцарії ). При визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два фактори: по-перше, збереження її зв`язків з сім`єю, окрім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або явно дисфункціональна; і по-друге, забезпечення її розвитку в безпечному, надійному і стабільному середовищі та в середовищі, що не є дисфункціональним (справа Мамчур проти України ). Щодо вирішення питання про стягнення аліментів у зв`язку із прийняттям позитивного рішення про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 4 ст. 170 Сімейного кодексу України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, без позбавлення батьківських прав, суд вирішує питання про стягнення з неї аліментів на дитину. Тобто, передбачено пряму імперативну норму права щодо одночасного вирішення питання про стягнення аліментів при задоволенні позову про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст. 180, 166 ч. 2, 3 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 5 ст. 150 СК України передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Окрім цього, відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, суд дійшов висновку, що з відповідача необхідно стягувати аліменти у розмірі1/4 частки ycix видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги майновий стан відповідача, яка є працездатною особою, не має жодних перешкод для працевлаштування та отримання грошових коштів для утримання своєї дитини. Крім того, суд звертає увагу, що частиною 3 статті 170 СК України визначено право батьків на звернення до суду для постановлення рішення про повернення їм дитини якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками. Згідно з ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, аліменти слід стягувати з 19.03.2021. При цьому, суд застосовує спеціальні норми, які містяться у ст. 170, 181, 182 Сімейного кодексу України. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України (ч. 3 ст. 193 СК України). При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду (ч. 3 ст. 166 СК України). Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору у відповідності до Закону України "Про судовий збір", тому з відповідача необхідно стягнути 908 грн 00 коп. судового збору в дохід держави. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved