Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

До суду з даним позовом в інтересах свого неповнолітнього сина звернулась [PERSON] посилаючись на те, що її неповнолітній син - [PERSON], являється співвласником 2/3 житлового будинку по [ADDRESS] а 1/3 частина цього будинку належить -[PERSON], який також являється власником земельної ділянки площею 0, 0562 га згідно з державним актом від 25.11.2009 року. Проте, оскільки загальна площа земельної ділянки становить 1125кв.м, то позивач, відповідно до частки у праві власності на 2/3 частини будинку мав би право користування пропорційно до такої частини земельної ділянки. Розмір земельної ділянки відповідача не відповідає 1/3 частині співвласності житлового будинку,як того вимагає ст.120 ЗК України. В добровільному порядку з відповідачем вирішити це питання неможливо. А тому позивач вимушений був звернутися з даним позовом до суду. В судовому засіданні [PERSON] та її представник підтримали позовні вимоги, просили суд скасувати рішення Борівської селищної ради Фастівського району Київської області № 9-23-5 від 25.12.2008 року про передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки розміром 0,0562 га по [ADDRESS], визнати недійсним та скасувати державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, виданий на ім"я [PERSON] 25.11.2009 року, розміром 0,0562 га по [ADDRESS] та стягнути з [PERSON] судові витрати по справі. Відповідач та його представник заперечували проти задоволення позову, вважають його безпідставним, оскільки [PERSON] на відповідній правовій підставі набув право власності на земельну ділянку розміром 0,0562 га по [ADDRESS] що підтверджується законно виданим державним актом. Представник відповідача -Борівської селищної ради Диришпол Н.П. в судовому засіданні 18.07.2014 року суду пояснила, що рішення Борівської селищної ради № 9-23-5 від 25.12.2008 року про передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки розміром саме - 0,0562 га по [ADDRESS] було прийнято на підставі акту від 07.11.2006 року, в якому зазначено, що за взаємною згодою між [PERSON] та [PERSON] вони розділили земельну ділянку в [ADDRESS], по межі розподілу було забито колишки та натягнутий шпагат. Криницею співвласники будуть користуватися пополам. Пізніше, за звернення [PERSON] до відповідних організацій було був виготовлений графічний кадастровий план ділянки, межі якої були обумовлені сторонами -співвласниками ([PERSON] та [PERSON]) і в подальшому на 0,0562га виготовлено державний акт на ім"я [PERSON] Третя особа-орган опіки і піклування в судове засідання не з"явились, причини неявки суду не повідомили. Суд, вислухавши пояснення сторін, покази свідка, позицію спеціаліста, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Договору дарування посвідченого 08 лютого 2005 року та зареєстровано в реєстрі за № 282, [PERSON] подарувала [PERSON] 1/3 частину будинку по [ADDRESS] Згідно договору Дарування посвідченого 02.10.2008 року та зареєстрованого в реєстрі за № 13346, власником 2/3 частин будинку по [ADDRESS] є [PERSON]. Як вбачається з копії технічного паспорту на зазначене домоволодіння, житловий будинок розміщений на земельній ділянці загальною площею -1125 кв.м. (а.с.10-14). Зареєструвавши право власності на 1/3 частину будинку по [ADDRESS], відповідач [PERSON] звернувся до уповноваженої організації з питань виготовлення та оформлення технічної документації із землеустрою та на підставі рішення Борівської селищної ради Фастівського району Київської області № 9-23-5 від 25.12.2008 року про передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки розміром 0,0562 га по [ADDRESS] отримав державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, виданий на ім"я [PERSON] 25.11.2009 року, розміром 0,0562 га по [ADDRESS]. Відповідно до ст. 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян. Відповідно до ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЦК України. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Отже, Борівська селищна рада, після отримання звернення [PERSON], при прийнятті свого рішення про передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки розміром саме 0,0562 га по [ADDRESS] повинна була взяти за основу подані ним технічні матеріали та документи, що підтверджують розмір земельної ділянки, а фактично селищна рада взяла за підставу для визначення розміру земельної ділянки - акт від 07.11.2006 року (а.с.35) та довідку селищної ради від 29.11.2006 р. № 254 про розмір земельної ділянки (а.с.59 назвороті), які не є технічними матеріалами та документами, на підстві яких може бути підтверджено розмір земельної ділянки, чим грубо порушила норми земельного законодавства при прийнятті свого рішення про передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки розміром саме 0,0562 га. Тому, за таких встановлених судом обставин, рішення Борівської селищної ради Фастівського району Київської області № 9-23-5 від 25.12.2008 року про передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки розміром 0,0562 га по [ADDRESS] є назаконним та підлягає скасуванню. Крім того, згідно ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти. Як вбачається з Договору дарування посвідченого 08 лютого 2005 року (а.с.8), [PERSON] подарувала [PERSON] 1/3 частину будинку по [ADDRESS], земельна ділянка, яка закріплена за подарованим будинком, на даний час не приватозована, що підтверджується довідкою Борівської селищної ради від 02.02.2005 року. Відповідно до ст. 120 ЗК України до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Частиною 4 визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Частка відповідача [PERSON] У праві власності на будинок по [ADDRESS] становить -1/3 частина. Загальна площа земельної ділянка за зазначеною адресою згідно технічної документації становить-1125 кв.м. Враховуючи вищезазначену норму земельного законодавства, шляхом арифметичного підрахунку, розмір земельної ділянки відповідача мав би становити: 1125:1/3= 375 кв.м. Згідно державного акту, розмір земельної ділянки, що належить [PERSON]-0,0562га. Як пояснила в судовому засіданні спеціаліст [PERSON], яка виконувала топографо-геодезичні роботи по [ADDRESS] (а.с.86), при виготовленні технічної документації, за основу розміру, конфігурації та меж даної земельної ділянки, була взята межа, встановлена селищною радою, по периметру було натягнуто шнур, тобто на момент обміру в 2007 році та виконання нею робіт були визначені всі необхідні обміри. Хоча дійсно, під час виконання таких робіт площа земельної ділянки визначається пропорційно до частки в будинку. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що оскільки рішення Борівської селищної ради Фастівського району Київської області № 9-23-5 від 25.12.2008 року про передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки розміром 0,0562 га по [ADDRESS], на думку суду, є назаконним та підлягає скасуванню, то відповідно і державний акт на право власності на землю виданий на ім"я [PERSON], який є похідним від рішення, слід визнати недійсним та скасувати. Щодо позовної вимоги про зобов"язання відповідача [PERSON] не чинити перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом встановлення межових знаків між суміжними землекористувачами, то таку позовну вимогу суд вважає передчасно заявленою, оскільки відповідач [PERSON] станом на час розгляду справи є власником земельної ділянки. До того ж, окрім пояснень свідка [PERSON]. факт вчинення певних перешкод позивачу, недоведений належними документальними доказами, а тому вказана позовна вимога до задоволення не підлягає. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з [PERSON] судових витрат, пов"язаних з наданням юридичних послуг в сумі 2000 гривень, що підтверджується розрахунковою квітанцією.

Outcome: partial