Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

25 жовтня 2016 року позивач [PERSON] акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу, а також судовий збір в розмірі 1378,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 24.10.2014 між ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та [PERSON] підприємством «Транс Логістик» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 20677а4ае, у відповідності до умов якого цивільно-правова відповідальність ПП «Транс Логістик» під час експлуатації автомобілів в т.ч. «MAN» д.н. [NUMBER] була застрахована ПрАТ «СК «АХА Страхування». 20.07.2015 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «MAN» д.н. [NUMBER], яким керував працівник ПП «Транс Логістик», та «ЗАЗ» д.н. [NUMBER], яким керувала [PERSON]. У результаті вказаної ДТП з вини [PERSON] було пошкоджено застрахований в ПрАТ «СК «АХА Страхування» транспортний засіб «MAN» д.н. [NUMBER], завдано збитків власнику останнього у розмірі 26618,89 грн. Позивач відшкодував завдані збитки ПП «Транс Логістик» у розмірі 26618,89 грн. Вина [PERSON] підтверджується ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі №185/10643/15-к від 21.10.2015, якою [PERSON]В, звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у звязку із дійовим каяттям, кримінальне провадження закрито. Тому позивач просить стягнути з [PERSON] як особи, відповідальної за відшкодування збитків, в порядку регресу суму відшкодованого матеріального збитку у сумі 26618,89 грн. Під час розгляду справи за клопотанням відповідача [PERSON], яка вказувала на те, що учасником ДТП був також [PERSON], який, керуючи автомобілем [NUMBER], виконуючи маневр повороту ліворуч, порушив Правила дорожнього руху України, не надав перевагу в русі автомобілю "ЗАЗ" під її керуванням, внаслідок чого відбулося зіткнення їх автомобілей, в результаті автомобіль "ЗАЗ" винесло на зустрічну смугу і відбулося його зіткнення з автомобілем [NUMBER], судом залучено до участі у справі [PERSON] у якості співвідповідача, оскільки позивач належним відповідачем вважав саме [PERSON]. Також за клопотанням позивача судом залучена до участі у справі в якості третьої особи Страхова компанія «Уніка» у якій за полісом № АІ/3074011 була застрахована цивільно-правова відповідальність [PERSON] Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав клопотання про про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог до [PERSON] Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти позову, зазначила, що не з її вини відбулася вказана дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої її неповнолітній син [PERSON], який знаходився з нею в автомобілі, отримав тілесні ушкодження. Вона мала намір проїхати перехрестя, а [PERSON] не загальмував та не пропустив її. Співвідповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти позову до нього, зазначив, що дорожньо-транспортна пригода за участю ТЗ «ЗАЗ» та ТЗ «МАN» сталася з вини [PERSON], яка в"їхала на перехрестя на високій швидкості при червоному сигналі свілофору, він помітив її автомобіль боковим зіром за долі секунди в декільках метрах від себе і фізично не зміг зреагувати та запобігти зіткнення автомобілів. Від третьої особи представник не зявився, жодних клопотань не надходило. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які містяться в справі, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту від 24.10.2014 №20677а4ае, укладеного між ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та [PERSON] підприємством «Транс Логістик», цивільно-правова відповідальність ПП «Транс Логістик» під час експлуатації автомобіля [NUMBER], була застрахована ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» (а.с. 4-7). Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.10.2015 у справі 185/10643/15-к встановлено, що [PERSON] та [PERSON], кожен окремо, обвинувачуються у вчиненні 20.07.2015 року, близько 8.20 год., під час керування транспортними засобами та їх зіткнення на нерегульованому перехресті головної вулиці Дніпровська з другорядною вулицею Фрунзе в м.Павлограді Дніпропетровської області в звязку з порушенням, відповідно, п. 12.3 та п.8.10 Правил дорожнього руху України, відносно неповнолітнього потерпілого [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, із спричиненням зазначеному потерпілому тілесних ушкоджень середньої тяжкості. На всіх стадіях кримінального процесу обвинувачені, кожен окремо, повністю визнавали свою провину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України, активно спряли розкриттю злочину та щиро каялися у скоєному. Тому суд постановив: [PERSON] звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.45 КК України, у звязку із дійовим каяттям. Кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] за ч.1 ст.286 КК України - закрити. [PERSON] звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.45 КК України, у звязку із дійовим каяттям. Кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] за ч.1 ст.286 КК України - закрити(а.с. 18-20). Таким чином, вказаною ухвалою встановлено вину відповідачів у порушенні правил дорожнього руху, внаслідок чого сталася ДТП 20.07.2015. Проте, у вказаній ухвалі не досліджувалися докази та події щодо ТЗ «МАN». Відповідно до платіжного доручення № 204958 від 04.11.2015 Страхова компанія «АХА Страхування» сплатила ПП «Транс Логістик» страхове відшкодування у розмірі 26618,89 грн. (а.с. 33). Згідно зі ст. 27 Закону України Про страхування до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Ст. 993 Цивільного кодексу України також передбачає перехід до страховика прав страхувальника щодо особи, відповідальної за заподіяні збитки. Вбачається, що до позивача перейшло право вимоги яке страхувальник мав до особи, відповідальної за нанесення шкоди, тобто, до відповідача. Згідно зі ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка їх завдала. Відповідно до ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно вимог ст. ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Під час розгляду справи в порядку Цивільного процесуального кодексу України суд неодноразово розяснював ст. 143 ЦПК України( в редакції, чинній до 15.12.2017року) щодо можливості призначення експертизи у вказаній справі, проте сторони своїм правом не скористалися. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст.. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно із ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до встановленого ст. 13 ЦПК України принципу диспозитивності суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог. Позивачем заявлено вимоги саме до відповідача [PERSON] На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався як на підставу своїх позовних вимог Належним відповідачем у справі є [PERSON]. Відповідач [PERSON] не довела, що в її діях не було вини, не довела та не надала належних доказів того, що дорожньо-транспортна пригода 20.07.2015, в якій було пошкоджено транспортний засіб «MAN» внаслідок зіткнення із автомобілем «ЗАЗ» під її керуванням, сталася внаслідок дії непереборної сили, або внаслідок винних дій водія автомобіля [NUMBER] [PERSON] Співвідповідач [PERSON] довів, що під час ДТП 20.07.2015 його транспортний засіб «ВАЗ 21011» не взаємодіяв із транспортним засобом «МАН». Відтак з відповідача [PERSON]В, на користь позивача підлягає стягненню сума виплаченого позивачем страхового відшкодування в розмірі 26 618,89 грн. Водночас суд зазначає, що відповідач [PERSON] не позбавлена права регресної вимоги до [PERSON] шляхом пред"явлення до нього окремого позову у разі наявності доказів, отриманих експертним шляхом, на підтвердження його часткової вини у пошкодженні транспортного засобу «МАН». З огляду на викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача до [PERSON] й необхідність стягнення з неї матеріальної шкоди в порядку регресу у сумі 26618,89 грн.

Outcome: approved