Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

В листопаді 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить, визнати [PERSON] та її неповнолітню доньку [PERSON], такими, що втратили право на користування належним їй та [PERSON] будинком по вул. Чкалова, 8 смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області, так як вони більше року не проживають в будинку, витрат по його утриманню не несуть, а тому втратили право на користування житловими приміщеннями будинку, а добровільно виписатись за вказаною адресою відмовляються. В позові вказувала, що будинок по вул.Чкалова, 8 смт. Лиманське Роздільнянського району належить на праві власності їй та синові [PERSON] Син зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] і період з 2014 року по вересень 2015 року проживали у вказаному будинку разом з донькою відповідачки від першого шлюбу [PERSON], яка не є її онукою. В серпні 2015 року вони припинили сімейні стосунки і [PERSON] разом з донькою забрали свої речі та виїхали з будинку. З того часу в будинку не проживають, витрат на його утримання не несуть. На даний час при оформленні документів на отримання субсидії у [PERSON] виникли труднощі в здійсненні права користування та розпорядження майном, в звязку з реєстрацією в її будинку сторонніх осіб. На прохання позивача в добровільному порядку знятися з реєстрації, отримала від відповідача відмову. Тому просить суд позовні вимоги задовольнити повністю, визнати відповідача та її неповнолітню доньку [PERSON] такими, що втратили право на користування жилим приміщенням будинку №8 по вул. Чкалова смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області, так як вони не проживають в будинку з серпня 2015 року, тобто більше року. Окрім того зазначила, що вона не заперечує проти реєстрації в зазначеному будинку малолітньої доньки сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] та адвокат [PERSON] позов підтримали, та просили позовні вимоги [PERSON] задовольнити повністю, так як є всі підстави на підставі ст.405 ЦК України визнати відповідачку та її доньку такими, що втратили право на користування жилими приміщеннями. Вони більше року не проживають за вказаною адресою, мають інше місце проживання. Відповідач [PERSON], яка також діє в інтересах неповнолітньої [PERSON], [INFO] в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що вона дійсно з 2014 року по 2015 рік перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], в цей період вони проживали в його будинку по вул.Чкалова,8 смт. Лиманське. [PERSON] також зареєстрував її та її доньку від першого шлюбу [PERSON] по місцю проживання за вказаною адресою. 07.08.2014 року у них народилась спільна донька [PERSON]. В серпні 2015 року [PERSON] зібрав її речі та речі дітей, та вигнав їх з будинку. В звязку з тим, що вона не має власного житла, вона вимушена була з дітьми вийняти будинок у [PERSON] У вересні 2015 року шлюб між нею та [PERSON] було розірвано. Вона не бажала залишати будинок, де вона зареєстрована. [PERSON] в супереч її волі вигнав її на вулицю разом з дітьми. Щодо посилання позивачки, що в неї виникли труднощі в оформленні субсидії не відповідає дійсності, так як вона офіційно не працює та ніяким чином не може порушувати її право на отримання субсидії. Вона мала намір проживати в будинку [PERSON] та [PERSON] разом з їх спільною дитиною та неповнолітньою [PERSON], так як в неї не має власного житла. Вона ніколи не втрачала інтересу до цього житла, так як у неї і у їх з [PERSON] спільної дитини [PERSON], [INFO], не має власного іншого житла. Тому просила відмовити позивачу в задоволенні позову, так як в будинку не проживала більше року по поважній причині, їй в цьому перешкоджав [PERSON] Третя особа на стороні позивача - [PERSON] просив задовольнити позов його матері - [PERSON] і відповідно зняти з реєстрації за адресою: вул.Чкалова,8 смт. Лиманське його колишню дружину [PERSON] та її дитину [PERSON]. Шлюб між ними розірвано в 2015 році, вони припинили спільне проживання та з серпня 2015 року [PERSON] пішла з будинку, проживає [INFO], а тому втратила право на користування житловою площею. ЇЇ ніхто не виганяв з будинку, вона це зробила добровільно, при цьому забрала всі свої речі, а також спільно нажите майно. Його при цьому не було вдома, він їй не перешкоджав у проживанні. У [PERSON] склалися складні стосунки з позивачкою, вона нетерпимо ставилась до його матері, яка потребувала сторонньої допомоги, хворіла. На прохання позивача в добровільному порядку знятися з реєстрації, отримав від відповідача відмову. Тому просить суд позовні вимоги задовольнити повністю, визнати відповідача та її неповнолітню доньку такими, що втратили право на користування жилим приміщенням будинку №8 по вул. Чкалова смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області, так як вони не проживають в будинку з серпня 2015 року, тобто більше року. Окрім того зазначив, що він не заперечує проти реєстрації в зазначеному будинку його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Представник третьої особи Орган опіки та піклування Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеській області до суду не зявився, надали суду заяву про слухання справи за відсутністю їх представника. (а.с.61) Представник третьої особи органу опіки та піклування Роздільнянської РДА, в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнали, не заперечували проти їх задоволення, так як згідно заяви, яка надійшла на їх адресу від батька неповнолітньої [PERSON], [INFO], - [PERSON], він надав згоду на реєстрацію доньки за місцем його мешкання вул. Шевченка, 68 с. Клішківці Хотинського району Черновецької області. Відповідно до\~\~ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, свідків, вивчивши матеріали справи, давши оцінку обґрунтованості заявлених вимог, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 4/25 частини житлового будинку №8 по вул. Чкалова смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області належить позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.01.2009 року, зареєстрованого за №110 та 5/25 частин належать [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.11.2009 року, зареєстрованого в реєстрі за №2-3970.(а.с.4,5,6). Таким чином, позивач є співвласником зазначеного будинку, а тому має право вимагати усунення перешкод в користуванні та розпорядженні своєю власністю. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У відповідності до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад статті 71,72,116, 156 ЖК УРСР, ст.405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Згідно ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Статтею156 ЖК України, передбачено, що до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 2014 року. Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 09.09.2015 року шлюб між ними було розірвано. Від спільного проживання 07.08.2014 року у них народилась донька [PERSON]. Також у [PERSON] є донька від іншого шлюбу - [PERSON], [INFO], яка проживає з матір"ю. Згідно домової книги [PERSON] (до одруження [PERSON]) Н.Д., [INFO], та [PERSON], [INFO], дійсно з 07.02.2014 року зареєстровані по місцю проживання за адресою: [INFO]. (а.с.13) Виходячи з вимог ст.156 ЖК України, припинивши сімейні стосунки з позивачем та розірвавши з ним шлюб, [PERSON], як колишній член сім`ї автоматично не втратила право користування займаними житловими приміщеннями. Позивач доводив, що відповідачка на підставі ст.405 ч.2 ЦК України втратила право на користування для проживання будинком [PERSON], так як з серпня 2015 року не проживала в його будинку. В ході розгляду справи та дослідження обставин не проживання за вказаною адресою [PERSON] та її доньки [PERSON] встановлені судом наступні обставини. Так згідно акту, складеного депутатом Лиманської селищної ради [PERSON] встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], дійсно зареєстровані [INFO], але з 13.08.2015 року не проживають в ньому. (а.с.18) З акту обстеження житлових умов та факту проживання [PERSON] разом з дітьми по вул. Центральній, 38 смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області, складеного депутатом Лиманської селищної ради [PERSON], встановлено, що будинок належить [PERSON] [PERSON] надала вказане житло [PERSON] з дітьми [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], так як [PERSON] після того як її вигнав чоловік [PERSON], опинилась з дітьми на вулиці. (а.с.64) Обставини щодо часу не проживання її в спірному будинку відповідачка не заперечувала, однак вказувала, що в будинку колишнього чоловіка вона з дітьми не проживала по поважним причинам - чоловік вигнав її на вулицю в супереч її волі і не дозволяв їй проживати у будинку. Однак із пояснень допитаних по справі свідків, судом встановлено достовірно, що [PERSON] добровільно залишила помешкання та переїхала проживати на зйомну квартиру. Так свідок [PERSON] суду пояснила, що позивачка є її тітка і їй відомо, що у позивачки та [PERSON] склалися погані стосунки, остання погано до неї відносилась, забирала в неї слуховий апарат, не пускала її на вулицю, билася з нею та з чоловіком. [PERSON] по цій причині часто ночував на роботі. В той день, коли вона пішла з дому, [PERSON] був на зміні на роботі, а тому не виганяв [PERSON] з будинку. Вона сама вивезла свої речі, а також їх спільне майно. [PERSON] хотів купити їй з дітьми будинок, так як вона не хотіла проживати [INFO]. Вони знайшли один із варіантів, однак [PERSON] він не сподобався. Свідок [PERSON], рідний син позивачки також суду пояснив, що йому відомо про обставини не проживання [PERSON] у будинку його матері, так як остання не хотіла жити в цьому будинку, конфліктувала з хворою матір"ю, ображала її нецензурними словами, затіювала неодноразово бійку з братом. Коли вона переїздили з будинку та вивозила речі з будинку, [PERSON] не було вдома, і він допомагав їй грузити речі в мікроавтобус, який приїхав на її замовлення. Це були і дитячі речі, і їх спільне з братом майно. На наступний день [PERSON] приїхала та забрала з дому курей. Підтвердив, що відповідачку з дому ніхто не виганяв, навпаки їй не подобалось жити з родиною, вона була агресивною до брата, провокувала бійки із за ревнощів. Свідок [PERSON], чоловік рідної сестри відповідачки [PERSON], суду пояснив, що з 2015 року спільне проживання [PERSON] та його дружини [PERSON] було неможливим. [PERSON] вела себе агресивно, била чоловіка. Останній вимушений був в лютому-березні ночувати в них, щоб не провокувати сварки. Однак про це дізналась [PERSON], і потім прийшла до їх квартири, коли його не було вдома, та побила його дружину, свою рідну сестру за те, що вони дозволили [PERSON] ночувати у них. Аналогічні свідчення по справі дала свідок [PERSON], яка є рідною сестрою [PERSON] і яка пояснила, що їй відомо, що сестру з будинку ніхто не виганяв, а сестра сама зруйнувала сімейні стосунки, так як била чоловіка, ревниво ставилась до його роботи, звинувачувала навіть її у близьких стосунках з її чоловіком. У [PERSON] також конфлікт з усією родиною, вона скандальна та агресивна. Їй сім"я також пропонувала декілька варіантів житла, однак вона відмовилась від їх послуг. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи - відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Суд визнає покази свідків достовірними і приймає їх в якості доказів. Сама відповідачка в суді підтвердила обставини, при яких вона вивезла речі з будинку і при цьому не спростувала покази свідка [PERSON] Також судом встановлено, що за час не проживання в будинку [PERSON] з позовом про вселення її до будинку [PERSON] та [PERSON] до суду не зверталась, на теперішній час має тимчасове житло - винаймає квартиру, де проживає разом з дітьми, а тому суд вважає, що вона без будь-яких поважних причин, добровільно залишила помешкання колишнього чоловіка і не проживає в ньому більше року з серпня 2015 року, витрат по його утриманню не несе, а тому втратила право на користування ним для проживання . Також судом встановлено, що за адресою по вул.Чкалова,8 смт Лиманське також зареєстрована донька [PERSON] від іншого шлюбу - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.2 ст.29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. На момент винесення судового рішення [PERSON] досягла 14-ти річного віку, а тому має право проживати зі своїми батьками за вибором. Мати дівчинки проживає [INFO] смт Лиманське, про що надала відповідно довідку, де винаймає житловий будинок. Крім цього, з висновку органу опіки та піклування Роздільнянської РДА від 28.08.2017 року, судом встановлено, що під час вивчення питання щодо доцільності зняття з реєстраційного обліку неповнолітньої [PERSON], 2003 року, до служби у справах дітей Роздільнянської РДА надійшла заява батька [PERSON] [PERSON], який повідомив свою згоду на реєстрацію доньки за адресою свого мешкання вул. Шевченка, 68 с. Клішківці Хотинського району Черновецької області. Тому орган опіки та піклування Роздільнянської РДА прийшов до обґрунтованого висновку про доцільність позбавлення [PERSON] права користування житловим приміщенням по вул.. Чкалова, 8 смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області. (а.с.131) Таким чином дівчинка може проживати як з матір"ю, так і з біологічним батьком, а тому її також належить визнати такою, що втратила право на користування житловим приміщенням по вул.Чкалова 8 смт. Лиманське, так як раніше суд прийшов до висновку, що право на проживання за вказаною адресою втратила і її мати [PERSON] Таким чином, на підставі наявних у справі доказів судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] та неповнолітня [PERSON] на теперішній час зареєстровані в [INFO], є колишніми членами сім"ї позивачки і в належному позивачеві [PERSON] будинку не проживають без поважних причин більше року - з серпня 2015 року, витрат на утримання будинку не несуть, будинок для проживання не використовують, а тому втратили право користування вказаним житлом з серпня 2015 року. Дане рішення суду є підставою для зняття відповідачів [PERSON] та неповнолітньої [PERSON] з реєстрації за адресою: вул. Чкалова, 8 смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області, так як вони втратили право на користування житлом в звязку з не проживанням більше року за місцем реєстрації без поважних причин. Судовий збір по справі сплачено позивачем при зверненні до суду в повному обсязі. На підставі ст.29, 391, 405 Цивільного кодексу України, ст.9, 150, 156 Житлового кодексу України,

Outcome: approved