Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Позивач ПАТ «ВТБ Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним Договором № R53700451880В, укладеним 09.08.2013р. між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачем, згідно з яким відповідач отримала кредит в сумі 50000 грн. на умовах строковості, платності, забезпеченості, під 24% річних зі строком погашення 09.08.2017р. Посилаючись на зазначені обставини, а також на те, що станом на 25.07.2014р. по сплаті платежів утворилася заборгованість, відповідач не погасила чергові частини кредиту, прострочила сплату відсотків за користування кредитом, сума заборгованості становить 57033,94грн., просив суд стягнути на користь позивача достроково заборгованість по сплаті кредиту у зазначеному розмірі, яка складається з поточної заборгованість за кредитом - 41444,11грн., простроченої заборгованості - 4499,38грн., інфляційних втрат (по кредиту) - 160,31грн., 3-х відсотків річних за порушення зобов»язання щодо повернення кредиту - 22,20грн., простроченої заборгованості по сплаті відсотків -83,82грн., інфляційних втрат (по відсотках) -86,24грн., 3-х відсотків річних за прострочення сплати відсотків, суми заборгованості по сплаті відсотків за період з 09.07.2014р. по 25.07.2014р. - 5625,93грн., поточної заборгованості за комісією - 4082,36грн., простроченої заборгованості за комісією - 00грн., суми пені в розмірі 0,5% за кожен день прострочення сплати комісії - 384,48грн., пені, нарахованої за несвоєчасне здійснення сплати процентів по кредиту в розмірі 0,5 % за кожен день прострочення платежу - 638,36грн. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив також стягнути судові витрати по справі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася, хоч про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник відповідача за довіреністю позов визнав частково, просив врахувати квитанції, за якими проводилися виплати кредитних коштів, а також просив врахувати заяву відповідачки до банку з пропозицією укладення мирової угоди з питань виконання кредитного договору. В судове засідання 18.05.2015р. відповідачка та її представник не з»явилися, причини неявки суду не повідомили. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача в судовому засіданні 17.02.2015р.,11.03.2015р.,01.04.2015р., 20.04.2015р., розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Так, в судовому засіданні було встановлено, що дійсно між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] 09.08.2013р. був укладений Договір № R53700451880В , згідно з яким відповідач отримав суму кредиту 50000грн. для споживчих потреб, під 24% річних зі строком погашення 09.08.2017р. Дані обставини повністю підтверджуються копіями кредитного договору, не заперечував представник відповідачки в судовому засіданні. Відповідно до п.4.1 договору кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів № [NUMBER] у Оболонському відділенні ПАТ «ВТБ Банк». Днем видачі кредиту вважається день безготівкового перерахування коштів. Відповідно до п. 4.2 договору - позичальник зобов»язаний сплачувати щомісячно, відповідно до графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг комісійну винагороду за управління кредитом у розмірі 1,69 % від початкової суми кредиту. Відповідно до п.4.3 -сторони дійшли згоди, що кредит повертається , а проценти та комісія сплачуються позичальником 9 числа кожного місяця у відповідності до графіка, який є невід»ємною частиною цього договору та включає в розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки. Відповідно до п.4.7 договору - за наявності прострочення виконання позичальником зобов»язань за договором, розмір платежу збільшується на суму комісійної винагороди, неустойки, інших платежів, у т.ч. відшкодування витрат та збитків банку, пов»язаних з неналежним виконанням позичальником умов договору. Відповідно до п.4.8 - у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов»язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги банку у такій черговості: у першу чергу сплачуються проценти за користування кредитом та прострочена щомісячна комісійна винагорода; у другу чергу сплачуються строкові проценти за користування кредитом та щомісячна комісійна винагорода; у третю чергу сплачується прострочена заборгованість за кредитом; у четверту чергу сплачується строкова заборгованість за кредитом; у п»яту чергу сплачуються витрати банку, пов»язані з одержанням виконання за борговими зобов»язаннями за договором; у шосту чергу сплачується пеня за прострочення сплати процентів та щомісячної комісії; у сьому чергу сплачується пеня за прострочення повернення кредиту; у восьму чергу - штрафи, передбачені договором. Відповідно до п.5.1 договору у разі прострочення позичальником зобов»язань з повернення кредиту, сплати процентів та інших платежів, позичальник зобов»язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов»язань за кожен день порушення виконання зобов»язань, включаючи день погашення. Також, п.6.1 передбачає, що позичальник ознайомлений та приєднується до умов, визначених Правилами, які доступні для ознайомлення на сайті банку та у приміщенні відділень банку. Зобов»язується виконувати вимоги правил, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті. Згідно з графіком погашення кредиту і сплати процентів ( Додаток до кредитного договору) умовами надання кредиту передбачено, що кредит надається на споживчі цілі, сума кредиту 50000грн., строк кредитування -48 місяців, процентна ставка -24% річних, схема повернення кредиту -ануїтет, щомісячний платіж визначений у розмірі 2476,00грн. Представником позивача до суду було надано Договір про внесення змін №1 до Кредитного договору від 09.08.2013р. від 30.04.2014року. Згідно з цим договором, сторони домовилися внести зміни до договору, а саме: п.1 кредитного договору викладений у наступній редакції: Банк зобов»язується надати позичальникові грошові кошти в порядку і на умовах зазначених у цьому договорі по 09.08.2018року. Розділ 3 кредитного договору доповнено пунктами: п.4.14 -прострочена заборгованість по кредиту на 29.04.2014р. переноситься з рахунку простроченої заборгованості на рахунок строкової заборгованості в сумі 1495,62грн. Банк здійснює коригування платежів за кредитом, оформляє позичальнику новий графік, який починає діяти, а старий втрачає силу з дня внесення відповідних змін. П.4.15 передбачає, що сплата нарахованих процентів, перенесених з рахунку прострочених процентів на рахунок строкових процентів в сумі 1762,65грн. сплачується починаючи з 09.08. рівними частинами, щомісячно, в день здійснення основного платежу до кінця строку кредитування. Позичальнику надається новий графік, який починає діяти, а старий втрачає силу з дня внесення відповідних змін. Відповідно до п.4.16 - сплата нарахованої комісії, перенесеної з рахунку простроченої комісії на рахунок строкової комісії в сумі 1495,62грн. сплачується до 09.08.2018р., відповідно до нового графіку. П.4.17 передбачає - з дати 09.05.2014р. по 09.07.2014р. позичальнику встановлюється фіксована сума платежу у розмірі 1500грн., протягом цього часу проценти акумулюються на рахунку строкових процентів, зі сплатою 5грн.в перший місяць дії фіксованого платежу на рахунок нарахованих процентів в день здійснення платежу згідно графіку. Нарахована щомісячна комісія також акумулюється на рахунку обліку строкової щомісячної комісії. Відповідно до п.7.5 пені та штрафи, які виникли до 30.04.2014р. не стягуються банком. Представник позивача послався в судовому засіданні на ті обставини, що відповідачці було здійснено зміну умов договору з метою надання можливості для виконання належним чином умов кредитного договору, але не зважаючи на це, нею не було проведено жодного платежу після підписання змін до кредитного договору. Так, з наданих представником відповідачки платіжних документів вбачається, що нею проводилося погашення кредиту зі сплатою 15.10.2013р. - 2500грн., 08.11.2013р. - 2500грн., 09.12.2013р. - 2500грн. , 09.01.2014р. - 2500грн., 24.02.2014р. - 2500грн., 30.04.2014р.- 200грн. Тобто, суд приходить до висновку, що доказів належного виконання кредитних зобов»язань з боку відповідача в період з квітня 2014року не надано. Після внесення змін до кредитного договору від 30.04.2014р., які передбачали перенесення сум простроченої заборгованості зі сплати тілу кредиту, процентів за користування кредитом та комісії до поточної заборгованості, з встановленням пільгового трьох місячного терміну, під час якого було встановлено фіксовану суму платежу 1500грн., зі сплатою процентів та комісії починаючи з 09.08.2014р. рівними частинами, щомісячно в день здійснення основного платежу до кінця строку кредитування, який продовжено на один рік, та відмова від стягнення пені та штрафу підтверджують намагання банку поліпшити умови сплати кредиту для позичальника та враховує, що невиконання нових умов кредитування з боку відповідачки, підтверджує право позивача на звернення до суду та стягнення існуючої заборгованості. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосуються положення п.1 цієї глави. Згідно з ст. 1050 цього Кодексу якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов"язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов"язання є його невиконання . Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 25.07.2014року за кредитним договором № R53700451880В від 09.08.2013р., заборгованість по кредиту становить : поточна заборгованість 41444,11грн., прострочена заборгованість за кредитом - 4499,38грн., а з інфляційні втрати за час прострочення з жовтня 2013р. по липень 2014р. -160,31грн., 3-и відсотки річних -22,20грн. Але, при цьому судом враховано, що представник відповідача послався на строки позовної давності, передбачені ст.257 ЦК України, а тому на думку суду до стягнення підлягають інфляційні втрати лише за період травень, червень 2014року у розмірі (56,98грн. +29,99= 86,97грн.) - інфляція та за травень, червень, липень 2014р. ( 3,57 + 7,1 +5,92=16,64грн.)- 3-ри відсотка річних, всього 103,61грн. Також, позивач просив стягнути суму заборгованості за процентами з урахуванням індексу інфляції та 3-х відсотків річних за період з жовтня 2013р. по 25.07.2014р. в розмірі 5802,74грн., але суд вважає, що з урахуванням суми заборгованості по сплаті процентів в розмірі 1762,65грн., яка перенесена до поточної заборгованості та встановлення пільгового періоду ( квітень, травень, червень 2014р.) під час якого проценти не стягуються, а тому до стягнення підлягає сума процентів , яка складається з 1762,65 + 83,82= 1846,47грн.(тобто зі стягненням суми процентів за липень -83,82грн.), без врахування індексу інфляції та 3-х відсотків річних, які не нараховувалися. Також, до стягнення підлягає сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту з врахуванням суми комісії, яка зарахована до поточної заборгованості в розмірі 1495,62грн. та пені в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу в межах строку позовної давності, тобто з розрахунку 1495,62 х 0,5 :100 = 7,47грн. за один день, а за 31 день прострочення 7,47 х 31 = 235,7грн., всього заборгованості по комісії з врахуванням пені - 1495,62 + 235,7= 1731,32грн. Враховуючи те, що нарахована пеня за період з жовтня 2013р. по липень 2014р., за мінусом прощеної суми 1123,55грн., станом на 30.04.2014року, а тому до стягнення підлягає сума пені за прострочення повернення кредиту та процентів за користування кредитом, всього 1761,91 - 1123,55= 638,36грн. А з врахуванням викладеного, суд вважає, що всього до стягнення на користь позивача підлягає сума: 45943,49+103,61+1846,47+1731,32+638,36= 50263,32грн. Оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов»язання за кредитним договором, а тому до стягнення підлягає заборгованості та судові витрати по справі, в сумі 502,63грн.

Outcome: partial