Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути із [PERSON] на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 5 624,22 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1 600 грн. 00 коп. Вимоги мотивує тим, 01.04.2014р. між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» та [PERSON] було укладено поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ.6290732, предметом якого є страхування автомобіля [NUMBER]. Відповідно до умов договору ПрАТ «СК «Альфа Страхування» взяло на себе обов'язок в разі настання події, яка є страховим випадком, і внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка старалась за участю забезпечувального транспортного засобу внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована з договором, здійснити виплату страхового відшкодування. 07.10.2014 року в м. Києві, вул. Радченка, 14 трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] та автомобіля [NUMBER]. 22.10.2014 р. постановою Солом"янського районного суду м. Києва [PERSON] було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. До ПрАТ «СК «Альфа Страхування» звернувся потерпілий із заявою про настання страхового випадку. ПрАТ «СК «Альфа Страхування» на підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування, виходячи із ремонтної калькуляції AUDATEX №148ВВ від 14.10.2014 р., здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в розмірі 5 642,22 грн. У зв'язку з цим позивач просить стягнути з відповідача сплачену суму страхового відшкодування. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує, також просить розглянути справу за відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про проведення заочного розгляду справи та задоволення позовних вимог в повному обсязі, з наступних підстав. Згідно постанови Солом"янського районного суду м. Києва від 22.10.2014 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с. 10) Відповідно положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постановою Солом"янського районного суду м. Києва від 22.10.2014 року встановлено, що 07.10.2014 р. о 17 год. 30 хв. по вул. Радченка, 14 в м. Києві, [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], перед виїздом не перевірив технічний стан автомобіля та під час руху не слідкував за його технічним станом, а саме не зафіксував кріплення задніх дверей, що призвело до самовільного відкриття задніх дверей, які пошкодили припаркований автомобіль марки «Тойота», д.н.з. [NUMBER]. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. 2.3 а,б, 12.1 ПДР України. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди автомобіль [NUMBER] був застрахований в ПрАТ «СК «Альфа Страхування» відповідно до Полісу №АІ.6290732 від 01.04.2014 року, термін дії якого до 05.04.2015 включно (а.с. 3). За заявленими вимогами позивач просить стягнути з відповідача у відшкодування шкоди в порядку регресу кошти в сумі 5 642,22 грн., як з винуватця учасника дорожньо-транспортної пригоди, у зв'язку з виплатою вказаної суми потерпілій особі. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Як зазначено вище, що під час скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідачем було пошкоджено автомобіль марки «Тойота», д.н.з. [NUMBER]. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль «Тойота», д.н.з. [NUMBER], належить на праві власності [PERSON] (а.с. 4, 5). Заява про настання страхового випадку [PERSON] страховику подавалась 08.10.2014 року (а.с. 6-8). Відповідно до ремонтної калькуляції AUDATEX №148ВВ від 14.10.2014 р., страхового акту №1483.609.14.01.01 від 19.11.2014 р. та розрахунку страхового відшкодування до страхового акту №1483.609.14.01.01 від 19.11.2014 р., матеріальний збиток завданий власникові транспортного засобу «Тойота», д.н.з. [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП, без врахування ПДВ складає 5 642, 22 грн. ( а.с. 17, 19-20) У зв"язку з вищенаведеним позивачем 17.12.2014 р. було перераховано потерпілому [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 5 642 грн. 22 коп., згідно платіжного доручення №29652 (а.с. 21) та витягу з відомості №434 від 17.12.2014 р. оплати страхового відшкодування. (а.с.22) Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зважаючи на викладене,

Outcome: approved