Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

В липні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева", третя особа: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначає, що у липні 2020 року дізнався про відкриття приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименко Романом Васильовичем виконавчого провадження № 62340542 відносно нього як боржника щодо виконання Виконавчого напису № 12685 від 15.05.2020 р., виданого Колейчик Володимиром Вікторовичем приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області, на користь стягувана Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева" щодо стягнення заборгованості в розмірі 77954,99 грн. Про даний факт йому повідомили з колишнього місця роботи, куди помилково прийшла до виконання постанова про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника від 09.07.2020 р., винесена приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича в межах виконавчого провадження № 62340542. Суми у розмірі 77954,99 грн. у ТОВ "Фінансова компанія "Женева" не отримував та не має таких грошових зобов`язань перед відповідачем. Ніяких документів з ТОВ "Фінансова компанія "Женева" не підписував. Ніяких грошових коштів у сумі 77954,99 грн., а також будь-яких вимог від ТОВ "Фінансова компанія "Женева" не отримував. З виконавчим написом, вчиненим Колейчик Володимир Вікторович приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області 15.05.2020 р. за № 12685, на користь відповідача - не погоджується. На підставі вищевикладеного, просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 15.05.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем, зареєстрований в реєстрі за № 12685, про звернення стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева" заборгованості в сумі 77954,99 грн. та стягнути з відповідача судові витрати. Позивач у судове засідання не з`явився, його представник надала клопотання про розгляд справи без їх участі, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. У судове засідання представник відповідача також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення, наявне в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 130 ЦПК України. Однак 18.08.2020 року надав відзив на позовну заяву, вказуючи, що 28 серпня 2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 04417/0007XSGF, за умовами якого Банк надав Позичальнику грошові кошти на умовах строковості, платності та цільового характеру. Беручи до уваги фактичне невиконання [PERSON] взятих на себе зобов`язань за Договором кредиту № 04417/0007XSGF від 28 серпня 2013 року, 15 травня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком Володимиром Вікторовичем було вчинено виконавчий напис № 12685 про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА». З приводу зазначених позивачем положень щодо порушення процедурних вимог під час вчинення приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком Володимиром Вікторовичем виконавчого напису № 12685 від 15 травня 2020 року та наявних підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У задоволенні позовних вимог просив відмовити. Третя особа в судове засідання також не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, заперечень на позов не надав. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 15.05.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком Володимиром Вікторовичем вчинено виконавчий напис за № 12685 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЖЕНЕВА» заборгованості в сумі 77954,99 грн. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Зокрема для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, передбачено, що стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172» (пункт 3 глави 16 Порядку вчинення виконавчих дій нотаріусами України). Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог кредитора. Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 14-1 Оце 18 та від 04 липня 2018 року у справі № 14-154цс18, а також у постанові Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі за №369/6415/17. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення. Окрім того, згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved