Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування збитків. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 29 вересня 2008 року між ним та відповідачем було укладено договір №1 на виконання робіт. Згідно до п. 1.2. договору, відповідач взяв на себе зобов”язання по муруванню паркану з бутового каменю у місті Трускавці, по вул.Данилишиних, 42, був зобов”язаний закінчити роботу до 31 грудня 2008р. Відповідно до п.п. 2.4.1, 2.4.2, 2.4.3 договору, відповідач зобов”язаний виконувати роботу, передбачену договором та доручену позивачем вчасно та добросовісно. Здати виконану роботу за Актом виконаних робіт. Однак відповідач порушив строк виконання робіт - до 31.12.2008р. було виконано лише 50% робіт, також робота виконана неякісно, з явними недоліками. Тому просить стягнути з відповідача збитки в розмірі 61 829 гривень. Позивач в судове засідання не з"явився, але від нього надійшла заява, в якій він зменшив позовні вимоги і просить суд стягнути з [PERSON] в його користь розмір матерльної шкоди, завданої йому відповідачем неякісною роботою в розмірі 36 476 гривень. Просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Сторони в судове засідання не з’явилися, тому у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню із наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 29 вересня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №1 на виконання робіт. Згідно до умов даного договору відповідач взяв на себе зобов"язання по демонтажу старого паркана, копання траншеї, розробки та заливки бетону, в"язання арматури, зняття поребриків, мурування паркану із бутового каменя по периметру земельної ділянки, що у м. Трускавці, вул. Данилишиних, 42. Дану роботу відповідач був зобов"язаний виконати в строк до 31.12.2008 року. Відповідач зобов"язаний своєчасно та добросовісно виконувати роботу, доручену йому замовником. В свою чергу позивач був зобов"язаний забезпечити відповідача всім необхідним для виконання дорученої роботи, прийняти виконану роботу за актом виконаних робіт, своєчасно здійснювати оплату за виконану роботу. За невиконання чи неналежне виконання обов"язків за договором, сторони несуть відповідальність згідно даного договору та чинного в Україні законодавства. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не виконав взятих на себе зобов"язань належним чином. Так, 26 травня 2009р. відповідач отримав від позивача письмову вимогу про виконання зобов"язань по договору, що стверджується копією повідомлення про вручення № 00613620 (а.с.16), в якій вимагав у відповідача усунути недоліки здійсненої роботи та закінчити мурування паркана, що стверджується копією вимоги (а.с.15). Відповідач залишив вимогу без реагування. Для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі буівництва суд, за заявою позивача та в порядку ст.ст. 143, 144 ЦПК України, призначив судово-технічну будівельну експертизу. Відповідно до висновку № 375/14 судової будівельно-технічної експертизи, за результатами проведених досліджень на місці, експертом встановлено, що паркан незавершений, висота паркана різна, розміри секцій та стовпів паркана різні, розшивка швів виконана неакуратно і неповно, лицьові поверхні каменів забруднені цементним розчином, рівність площини секцій не дотримується, товщина кам"яної кладки огорожі у верхній частині менша ніж у нижній частині, кладка виконана неоднаково, лицьові частини нахилів каменів мають різні нахили і значні виступи, шви між каменями мають різну товщину, в окремих місцях камені повідпадали, шви не затерті, розчин не підрізано, внутрішня частина стіни паркану не залита цементним розчином, камені не мають достатнього зчеплення, не утворюється монолітна маса, на тілі стіни кам"яної огорожі спостерігаються тріщини, фундамент також має тріщини товщиною розкриття подекуди близько 1 см. Вертикальність стіни кам"яної огорожі не дотримується: величина відхилень від вертикалі становить від 30 до 80 мм., нерівності кладки в окремих місцях становить 20-25 мм. Розміри паркану, вимуруваного з природного бутового рваного каменю по вул. Данилишиних, 42 у м. Трускавці ескізному проекту не відповідають. Якість виконаних робіт з мурування кам'яного паркану не відповідає допускам чинних нормативних документів, зокрема Збірнику 3 галузевих норм ГН 3. Кладка фундментів, стін та стовпів із бутового каменю. Змурований кам"яний паркан, що по вул. Данилишиних, 42 у м. Трускавці, вимогам будівельних норм і правил не відповідає, зокрема вимогам до виробів, будівель і споруд щодо забезпечення безпеки експлуатації, визначеної у "Технічному регламенті будівельних виробів, будівель і споруд" (далі - Технічний регламент), затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2006 р. № 1764 - не забезпечується механічного опору та стійкості, безпека експлуатації. Не забезпечуються вимоги ДБН В.1.2- 9-2008 (Основні вимоги до будівель і споруд. Безпека експлуатації) п. 4.5 перша група ризиків: можуть виникати прямі удари чи контакти, спричинені падінням елементів будівельних об'єктів на користувачів. З метою усунення всіх виявлених недоліків, невідповідності будівельним нормам та правилам, ескізному проекту, усунення просадок, тріщин в конструкціях паркану, що будується з природного рваного каменю по вул. Данилишиних, 42 у м. Трускавці, необхідно виконати додаткові роботи для підсилення фундаментів у місцях утворених тріщин; виконати роботи з демонтажу паркану від вулиці та від сусідньої ділянки та мурування його заново з частковим використанням каменів від розборки. Вартість ремонтно-будівельних робіт становить 36 476 гривень. Розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу відповідачем неякісною роботою становить 36 476 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Суд вважає, що відповідно до ст. 202 ЦК України в даному випадку мав місце двосторонній правочин, тобто була у наявності погоджена дія двох сторін: позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Відповідно до ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Згідно ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Згідно ст. 526 ч.1, ст. 530 ЦК України зобов"язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлені ним строки. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов»язання внаслідок односторонньої відмови від зобов"язання, якщо встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов"язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч. 2 ст. 849 ЦК України, якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Згідно п. 2 ст. 852 ЦК України за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Відповідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п.10, 11 Постанови КМ України "Про затвердження Технічного регламенту будівельних виробів, будівель і споруд" від 20 грудня 2006 р. №1764, споруди в цілому та окремі їх частини повинні відповідати призначенню і основним вимогам до них. За умови належної експлуатації споруд основні вимоги до них повинні виконуватися протягом обґрунтованого строку служби споруд з урахуванням передбачуваних впливів. Основними вимогами до споруд є: забезпечення механічного опору та стійкості. Навантаження на споруду під час зведення та експлуатації не повинне призводити до руйнування її в цілому чи окремих її частин і деформації, більшій за ту, що допускається будівельними нормами. Державні будівельні норми України поширюються на проектування, нове будівництво, розширення, реконструкцію, технічне переоснащення, реставрацію, капітальний ремонт будинків і будинків різного призначення. Вимоги цих норм є обов"язковими для органів державного управління, місцевого і регіональногосамоуправління, підприємств і установ незалежно від форм власності та відомчого підпорядкування, громадських об"єднань і громадян, суб"єктів підприємницької діяльності, які здійснюють на території України проектні та будівельні роботи. Суд вважає безпідставними та такими, що викладені з метою уникнення несення відповідальності, у вигляді відшкодування збитків та не бере до уваги твердження відповідача, викладені у заяві про перегляд заочного рішення від 13.03.2010 року, а саме те, що договір №1 про виконання робіт від 29.09.2008 року не може вважатися належним доказом, і те що відповідач не був ознайомлений з ескізним проектом огорожі, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Також, згідно до висновку експертизи, змурований кам"яний паркан, що по вул. Данилишиних, 42 у м. Трускавці, вимогам будівельних норм і правил не відповідає, Не забезпечуються вимоги ДБН В.1.2- 9-2008 (Основні вимоги до будівель і споруд. Безпека експлуатації). Розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу відповідачем неякісною роботою становить 36 476 гривень. Крім цього, позов стверджується письмовими доказами, які є в матеріалах справи, а саме: додатком №1 до договору № 1 від 29.09.2014 року, схематичним кресленням огорожі, копією вимоги про виконання зобов"язання по договору від 21.05.2009 року, копіями видаткових накладних про купівлю позивачем будівельних мвтеріалів на загальну суму 30644,88 грн., копіями видаткових касових ордерів про отримання відповідачем плати за виконані роботи на загальну суму 31185 грн., фотозвітом. Суд вірить здобутим доказам, бо вони нічим не спростовані і не викликають сумніву в своїй об'єктивності, грунтуються на законі.

Outcome: approved