Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким зобов"язати [PERSON] не чинити перешкод у спілкуванні з дитиною - сином [PERSON], 2009 року народження шляхом визначення порядку спілкування батька з сином у кожний вівторок, четвер, суботу з 11години до 18 години з правом ночівлі дитини у батька та зобов"язати відповідачку інформувати батька у випадку виїзду сина до іншого міста. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка з позовом погодилась частково і не заперечувала проти спілкування батька з сином кожного вівторка та четверга з 12 години до 19 години, заперечувала проти того, щоб дитина залишалась з батьком на ніч і погодилась інформувати позивача у разі виїзду дитина до іншого міста. Представник Київської рай адміністрації до суду не з"явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, надав заяву про вирішення спору за його відсутності. Суд вислухав сторони, вивчив надані суду документи і встановив наступне: [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 2008 року по 2013 рік, від цього шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (актовий запис про народження №281 від 12.02.2009 року Київського відділу РАЦС Одеського міського управління юстиції). Після розірвання шлюбу за домовленістю сторін дитина залишилась проживати з матір"ю. Крім того, рішенням Київського райсуду м.Одеси від 15.09.2014 року визначено місце проживання малолітнього [PERSON], 2009 року народження з матір"ю- [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Аліменти на утримання сина [PERSON] сплачує відповідно до рішення Київського райсуду м.Одеси від 23 червня 2014 року. Позивач стверджує, що більше року [PERSON] перешкоджає йому спілкуватися з дитиною: кожна зустріч з сином закінчується скандалом з його матір"ю, відповідачка умисно вчиняє дії, що викликають у нього - [PERSON] - негативну реакцію, син проводить більше часу з сторонньою людиною (відповідачка має намір укласти інший шлюб), ніж з батьком. [PERSON] звернувся до суду з цим позовом і просить суд встановити йому наступний порядок спілкування з малолітнім сином: кожний вівторок, четвер, суботу з 11години до 18 години з правом ночівлі дитини у батька. Позивач також просить зобов"язати [PERSON] у разі зміни місця постійного проживання дитини інформувати його - батька. Відповідачка, визнаючи позов частково, пояснила наступне: вона не заперечує проти спілкування батька і сина і не чинить перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною. Тільки коли на зустріч з сином позивач з"являвся у нетверезому стані, вона дійсно таку зустріч не дозволяла. [PERSON] запропонувала позивачу зустрічатися з сином кожний вівторок і четвер з 12 години до 19 години. [PERSON] погодився з такою пропозицією. Відповідачка визнали вимоги батька в частині надання йому інформації щодо зміни місця проживання сина. На підтвердження своїх вимог сторони посилались на такі докази: свідоцтво про народження дитини, рішення суду про розірвання шлюбу, рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини, рішення суду про визначення місця проживання малолітньої дитини, довідку з місця проживання дитини, медичні документи про стан здоров"я дитини, висновок Київської рай адміністрації про визначення місця проживання малолітнього [PERSON], постанови Київського райсуду м.Одеси про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.173 КпАПУ (від 29.03.2012 р., 01.02.2013 р., 31.01.2014 р., 25.06.2014 р., 11.11.2014 р.). При вищенаведених обставинах суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з таких підстав: Ст.157 СК передбачає, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов"язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкуівання з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Відповідно до вимог ст.159 СК України якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд встановив, що між сторонами у 2014 році виник спір щодо способу участі у вихованні та спілкуванні [PERSON] з малолітнім сином. Позивач вимагає встановити порядок спілкування з малолітнім сином - три рази на неділю по 7 годин з правом ночівлі дитини у нього - батька. З урахуванням інтересів дитини, яка відвідує дитячий садочок і там свій розпорядок) суд погоджується з доводами матері про визначення порядку спілкування позивача з сином шляхом систематичних побачень щовівторка і щочетверга з 12 години до 19 години. Батько має право спілкуватися з сином без присутності матері або інших осіб. Вимоги позивача в частині надання йому інформації у разі зміни місця проживання сина підлягають задоволенню, тому як містяться на вимогах закону і визнаються відповідачевою стороною.

Outcome: partial