Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на його утримання у твердій грошовій сумі по 1074 грн. щомісяця до смерті. Обгрунтовуючи вимоги зазначив, що відповідачка є його донькою, яку він удочерів. Після перенесеної хвороби стан його здоровя погіршився внаслідок чого отримав інвалідність 2-ї групи загального захворювання. На даний час отриманого доходу не вистачає, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Представник позивача за угодою адвокат [PERSON] підтримав вимоги фактично пославшись на обставини викладені вище. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився повторно, причини неявки не сповістив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У поданих письмових запереченнях просить відмовити у задоволенні вимог посилаючись на відсутність необхідних коштів для власного проживання та задовільний матеріальний стан позивача (а.с.26). Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши подані сторонами докази приходить до наступного висновку. Сторонами визнано, що позивач є батьком відповідача, а тому ця обставина, з урахуванням припису ч.1 ст.61 ЦПК України, не підлягає доказуванню. Внаслідок захворювання позивачу встановлена 2-га група інвалідності (а.с.5), він проживає в родині разом з новою дружиною та малолітньою донькою (а.с.37,38). Як вбачається з представлених відповідачем заперечень, останній у шлюбі не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей (а.с.31,32) і його дохід складається з отриманої допомоги при народженні меньшої доньки у розмірі 1075 грн. Відповідно до ст. 202 Сімейного кодексу України, на підставі якої був заявлений позов, повнолітні дочка, син зобов"язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. За вимогами ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку(доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред"явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов"язок повнолітніх дітей, виникає за наявності одночасно двох умов: не лише непрацездатності батьків, але й наявності у них потреби у матеріальній допомозі, і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов"язку утримувати матір, батька та обов"язку брати участь у додаткових витратах можливе тоді, коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов"язків. Проте, за змістом ст. 202 СК України обов"язок дочки, сина щодо утримання батьків не пов"язується лише з непрацездатністю останніх, а одним із кретеріїв визнання підставності позову є також доведеність потреби батьків в матеріальній допомозі. За приписом ст.ст. 10, 60 ЦПК Україна кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу, Отже, доведення потреби в матеріальній допомозі є процесуальним обов"язком саме позивача. Потреба у матеріальній допомозі означає недостатність коштів, необхідних для підтримання нормальної життєдіяльності особи, а тому потреба в матеріальній допомозі має визначатися відповідно до встановленого законом прожиткового мінімуму. За положеннями ч.1 ст. 10 СК України, якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). Кретерії визначення потреби у наданні матеріальної допомоги передбачені у ч.4 ст. 75 СК України, відповідно до якої один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до Закону України „Про Державний бюджет України на 2015 рік" з 01.01.2015 року розмір прожиткового мінімуму на одну особу становив 1176 грн. на місяць, а з 01.12.2015 року 1330 грн. Розмір прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність з 01.01.2015 року становив 949 грн. на місяць, а з 01.12.2015 року 1074 грн. За Законом України „Про Державний бюджет України на 2016 рік" з 01.01.2016 року розмір прожиткового мінімуму на одну особу визначений - 1378 грн. на місяць, а розмір прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність залишений 1074 грн. Розмір пенсії, яку отримав [PERSON] в листопаді, грудні 2015 року становить 4800 грн. на місяць і є значно вищим, ніж показник прожиткового мінімуму в країні. Для порівняння розмір доходу відповідача, який складається з отримання допомоги при народженні дитини, у 2015 році становив 1075 грн. на місяць (а.с.28,29). За таких умов заявлені позивачем, як непрацездатною особою, вимоги про стягнення з його повнолітньої доньки [PERSON] щомісячних аліментів на утримання з підстав потреби у матеріальній допомозі, не є доведеними, а тому достатніх правових підстав для стягнення аліментів суд не вбачає.

Outcome: dismissed