Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом , який в процесі розгляду уточнив , про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданих внаслідок зіткнення транспортних засобів, вказавши, що 03 вересня 2014 року , о 10 годині 40 хвилин водій [PERSON], який керував автомобілем марки ВАЗ 21063, реєстраційний номер [NUMBER], здійснив зіткнення, на перехресті вулиць Будьоного та проспекта Гагаріна в м. Кривому Розі, з автомобілем марки ВАЗ 21074 реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Автомобілі зазнали механічні пошкодження. Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 01.10.2014року водія [PERSON] було визнано винним у скоєнні правопорушення, згідно ст.. 124 КпАП України накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00грн. Згідно висновку автотехнічної експертизи по оцінці пошкоджень автомобіля ВАЗ 21074, реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON] на підставі реєстраційного посвідчення , вартість матеріальної шкоди становить 13981,97грн., оплата послуг експерта - 850грн., телеграма відповідачу -69,78грн., витрати на закупівлю медикаментів -133,6грн. Загальна сума матеріальних збитків складає 14185,35грн. Крім того, позивач вказує, що йому було завдано моральної шкоди, яку він оцінює у 10 000 гривень. Згідно уточненої позовної заяви від 23.02.2015року позивач просить відшкодувати солідарно з відповідачів завдану матеріальну шкоду в сумі 14185,35грн., солідарно судові витрати в сумі 2487,2грн., та солідарно моральну шкоду в сумі 10 000грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, обґрунтувавши їх обставинами, викладеними в позовній заяві, просить відшкодувати солідарно з відповідачів завдану матеріальну шкоду в сумі 14185,35грн., судові витрати в сумі 2487,2грн., та моральну шкоду в сумі 10 000грн. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов визнали частково, лише в частині виплати франшизи у розмірі 500 грв., зазначили, що солідарне стягнення не може бути оскільки є страховий поліс і відповідати повинна страхова компанія за завдану матеріальну шкоду . Оскільки відповідно до висновку авто товарознавчого дослідження вартість відновлюваного ремонту складає 14185,35грн, та у зв'язку з тим, що цивільно-правова відповідальність на момент настання ДТП була застрахована відповідачем , то страхової суми у 50 000грн. цілком достатньо для відшкодування саме страховою компанією, яка поклала на себе зобов'язання по відшкодуванню шкоди, завданої шкоди позивачу відповідачем. Не визнають також і позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди. Представник страхової компанії до суду не з"явився , про день слухання справи повідомлені. Надали письмові заперечення відповідно до яких зазначили, що відшкодування шкоди солідарно в даному випадку не передбачено. Відповідно до полісу обов"язкового страхування цивільно- правової відповідальності страхова сума складає 50000 грв. , франшиза- 500 грв. Необхідність витрат на лікування не підтверджено позивачем документально. Страховиком сплачене страхове відшкодування у розмірі 10400,55 грв. відповідно до звіту вартості пошкодженого автомобіля. Просять у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з"явився, про день слухання справи повідомлений. 14 грудня 2015 року фіксування судового засідання технічними засобами не проводилося, оскільки сторони надали заяви про закінчення розгляду справи у їх відсутність. Вислухавши сторони , дослідивши матеріали справи у їх сукупності, взявши до уваги позицію сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно змісту ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до постанови Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 01.10.2014року водія [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, згідно ст.. 124 КпАП України накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00грн.(а.с. 32- постанова). Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № Д48/10/14 сума матеріального збитку автомобілю ВАЗ 21074, реєстраційний номер [NUMBER], становить 13981,97грн.. (а.с. 5-23- висновок експерта). Цивільно- правова відповідальність відповідача [PERSON] застрахована Страховою компанією " Союз Дніпро " ( л.с. 63 - Поліс № АІ /0507445 ) , за майнову шкоду - 50000 грв., заподіяну життю і здоров"ю 100000 грв., франшиза 500 грв. Відповідно до звіту № 00419 про визначення вартості матеріального збитку ( л.с. 89- 92 ) , що виконане на замовлення ПрАТ СК " Енергорезерв" , вартість відновленого ремонту автомобіля ВАЗ 21074 складає 25969,46 грв., ринкова вартість складає 25 528,16 грв. , тобто автомобіль є фізично знищеним. Відповідно до звіту № 00423 про визначення утилізаційної вартості транспортного засобу ( л.с. 104 - 107 ) - утилізаційна вартість пошкодженого автомобіля складає 14627,61 грв. Відповідно до норм ЦК України та Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладання на Страхову компанію солідарного обов"язку з відшкодування шкоди не передбачено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 30 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Суд бере до уваги саме Звіт № 00419 ( л.с 89-92 ) оскільки він був проведений на замовлення страхової компанії у відповідності до норм Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і в присутності позивача [PERSON] Результати даного звіту ним не оскаржувалися, а отже з ними він був згодний. Висновок експертного автотоварознавчого дослідження ( л.с. 5- 14 ) суд до уваги не бере оскільки він проведений не за ухвалою суду та у відсутність представника страхової компанії та відповідача по справі. Суд вважає , що страхова компанія у відповідності до чинного законодавства , з врахуванням ст. 30 вищезазначеного закону правомірно сплатила позивачу по справі [PERSON] 10400,55 грв. ( 25528,16 грв. - 14627,61 грв. - 500 грв. ) ( л.с. 120 - платіжне доручення ) . Оскільки франшиза за страховим полісом складає 500 грв. дана сума підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача у відшкодування матеріальної шкоди. Оскільки висновок експертного автотоварознавчого дослідження ( л.с. 5- 14 ) суд до уваги не бере не підлягає стягненню оплата послуг експерта у розмірі 850 грв. , витрати на оплату телеграми у розмірі 69,78 грв. Витрати у розмірі 133,60 грв. на закупівлю медикаментів також не підлягають стягненню оскільки не доведено , що їх витрати пов"язані саме з настанням ДТП, не доведено необхідність їх здійснення та не підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров"я. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31 березня 1995 року (далі - Постанова) суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у пункті 9 вказаної Постанови розмір відшкодування моральної шкоди повинен визначатися судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. З урахуванням конкретних обставин даної справи, позивачу були спричинені моральні страждання, а саме: він втратив можливість користуватися власним транспортом, що створило незручності та клопіт для нього, було порушено його звичний ритм життя. Суд вважає, що належним розміром відшкодування моральної шкоди позивачеві та достатньою сатисфакцією зазнаних ним моральних страждань має бути 1 000 гривень, які підлягають стягненню на його користь з відповідача [PERSON] . Такий розмір моральної шкоди буде відповідати обставинам справи, характеру і глибині моральних страждань позивача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідати засадам розумності, виваженості та справедливості. Що стосується посилання позивача на відшкодування завданої йому моральної шкоди відповідачем Страховою компанією, суд вважає їх безпідставними, оскільки ст. 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. А оскільки позивачем не надано доказів про заподіяння шкоди його здоров'ю, у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я внаслідок ДТП, підстави для задоволення позову в цій частині відсутні. Крім того, солідарна відповідальність в даних правовідносинах не передбачена. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу. Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки у задоволенні позову відносно страхової компанії відмовлено повністю, витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грв. підлягають стягненню на користь позивача з відповідача [PERSON] Підлягають стягненню з [PERSON] також судові витрати - судовий збір у розмірі 487 ,20 грв. На підставі викладеного,

Outcome: partial