Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

ПАТ «УкрСиббанк» звернулося з позовом, в якому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] суму боргу за кредитним договором № 11270818000 від 19.12.2007 року в сумі 23 008,79 доларів США, що станом на 21.02.2014 р. еквівалентно 203 351,66 грн. а також стягнути з [PERSON], [PERSON], на користь ПАТ «Укрсиббанк» суму сплаченого судового збору. В процесі розгляду справи, правонаступником позивача було залучено ТзОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія". В обґрунтування позову позивач зазначає, що 19 грудня 2007 року між АКБ «УкрСиббанк» , правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON], укладено кредитний договір № 11270818000, згідно якого банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті в сумі 43 500 доларів США, а останній зобовязався повернути наданий кредит в повному обсязі не пізніше 19 травня 2028 року згідно із графіком погашення кредиту та сплатити за користуванням кредитом проценти у розмірі 12,4 % річних. З метою своєчасного та повного виконання зобовязання позичальника за кредитним договором, між банком та [PERSON], укладено договір поруки № 166872 від 19 грудня 2007 року. ПАТ "УкрСиббанк" виконав прийняті на себе зобовязання в повному обсязі. Всупереч умов кредитного договору відповідач не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованих процентах, чим порушує взяті на себе зобовязання. Таким чином станом на 21.02.2014 року заборгованість позичальника по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом становить 23 008,79 доларів США, що станом на 21.02.2014 р. еквівалентно 203 351,66 грн., з яких 16 629,56 доларів США , що еквівалентно 146 972,05 грн. становить заборгованість за простроченим кредитом; 5 130,50 доларів США, що еквівалентно 45 343,36 грн. становить заборгованість по прострочених процентам за користування кредитом; 786,49 доларів США, що еквівалентно 6 950,99 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 462,24 доларів США, що еквівалентно 4, 085, 26 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом. У зв язку із наведеним просить позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та дав аналогічні пояснення тим, які викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду справи, заперечень на позовну заяву відповідачем суду подано не було, на підставі наявних доказів, суд розглядає справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, її інтереси в судовому засіданні згідно доручення представляє [PERSON], яка позовні вимоги в частині вимог до [PERSON] заперечила та дала аналогічні пояснення тим, які викладені в письмових запереченнях на позов, просила відмовити в частині вимог до [PERSON] у зв"язку з припиненням права кредитора на задоволення своїх вимог за рахунок поручителя в силу ч. 4 ст. 559 ЦК України. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, 19 грудня 2007 року між АКБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON], укладено кредитний договір № 11270818000, згідно якого банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті в сумі 43 500 доларів США, а останній зобовязався повернути наданий кредит в повному обсязі не пізніше 19 травня 2028 року згідно із графіком погашення кредиту та сплатити за користуванням кредитом проценти у розмірі 12,4 % річних. З метою своєчасного та повного виконання зобовязання позичальника за кредитним договором, між банком та [PERSON], укладено договір поруки № 166872 від 19 грудня 2007 року. В силу п. 1.1 якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли згідно кредитного договору № 11270818000 від 19.12.2007 року укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору (п. 1.3 договору). Відповідальність поручителя і боржника є солідарною (п. 1.4 договору). Прийняті на себе зобовязання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі. Проте відповідачі не виконують взяті на себе зобовязання, внаслідок чого станом на день звернення до суду заборгованість останніх за кредитним договором № 11270818000 від 19.12.2007 року становить 21.02.2014 року заборгованість позичальника по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом становить 23 008,79 доларів США, що станом на 21.02.2014 р. еквівалентно 203 351,66 грн., з яких 16 629,56 доларів США, що еквівалентно 146 972,05 грн. становить заборгованість за простроченим кредитом; 5 130,50 доларів США, що еквівалентно 45 343,36 грн. становить заборгованість по прострочених процентам за користування кредитом; 786,49 доларів США, що еквівалентно 6 950,99 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 462,24 доларів США, що еквівалентно 4 085,26 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В порушення наведених норм законодавства та положень договору про надання споживчого кредиту № 11270818000 від 19.12.2007 року, [PERSON] не погашав кредит згідно затвердженого графіку і з березня 2012 року не здійснює платежів за кредитом. За таких обставин, враховуючи наведені вимоги законодавства та положення кредитного договору, з відповідача підлягають стягненню заборгованість 16 629,56 доларів США, що еквівалентно 146 972,05 грн. становить заборгованість за простроченим кредитом; 5 130,50 доларів США, що еквівалентно 45 343,36 грн. становить заборгованість по прострочених процентам за користування кредитом; Щодо вимоги про стягнення 786,49 доларів США, що еквівалентно 6 950,99 грн., пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 462,24 доларів США, що еквівалентно 4 085,26 грн., пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом, то у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (п. 3 ч.1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. За порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених договором, зокрема, термінів погашення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню в наступному порядку, а саме: в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті; пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування. Матеріалами справи підтверджується прострочення [PERSON] термінів погашення грошових зобов'язань. За таких обставин, в силу положень п. 3. ч. 1 ст. 611, ч. 2 ст. 551 ЦК України та договору про надання споживчого кредиту № 11270818000 від 19.12.2007 року, з [PERSON] підлягає стягненню - 786,49 доларів США, що еквівалентно 6 950,99 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 462,24 доларів США, що еквівалентно 4 085,26 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом. Враховуючи наведене, за неналежне виконання умов кредитного договору № 11270818000 від 19.12.2007 року, з відповідача [PERSON] підлягають стягненню 23 008,79 доларів США, що станом на 21.02.2014 р. еквівалентно 203 351,66 грн.. Обґрунтованими є вимоги щодо солідарного стягнення коштів з відповідачів [PERSON] та [PERSON] з огляду на наступне. Встановлено, що в забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту від 19.12.2007 року, між позивачем та відповідачем [PERSON], укладено договір поруки № 166872 від 19 грудня 2007 року. В силу п. 1.1 якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли згідно кредитного договору № 11270818000 від 19.12.2007 року укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору (п. 1.3 договору). Відповідальність поручителя і боржника є солідарною (п. 1.4 договору). В силу наведених умов договору та ст. 554 ЦК України, [PERSON] несе відповідальність перед позивачем за невиконання [PERSON] умов споживчого кредиту кредитного договору 19.12.2007 року, а тому підлягає задоволенню вимога про солідарне стягнення заборгованості з відповідачів. Щодо тверджень відповідача [PERSON] та її представника про припинення поруки в силу ч. 4 ст. 559 ЦК України, то відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252 ЦК України). З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. У кредитному договорі строк виконання основного зобов'язання чітко визначений - строк повного погашення кредиту є 19.12.2028 року. Позивач 23 січня 2014 року направив відповідачам вимоги про сплату заборгованості за кредитним договором, а у разі невиконання вказаної вимоги протягом 31 календарного дня з дати одержання такої вимоги про дострокове повернення кредитну з 41 календарного дня від дня направлення вимоги (а. с. 100-103), чим змінив строк виконання основного зобов'язання. Після чого звернувся до суду з позовом 05.03.2014 року. Згідно роз'яснень пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ п. 24 постанови від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Як вбачається з правового висновку Верховного Суду України в справі № 6-68цс11 від 21 травня 2012 року умова договору поруки про припинення поруки після повного виконання зобов'язань за кредитним договором не може вважатись встановленим сторонами договору поруки строком припинення поруки. За таких обставин порука на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, а тому твердження про припинення поруки є безпідставними. Враховуючи наведене, позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідачів солідарно підлягає стягненню заборгованість в розмірі 23 008,79 доларів США, що станом на 21.02.2014 р. еквівалентно 203 351,66 грн. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по справі у розмірі 2 033, 52 грн. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved