Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

У травні 2015 року позивач звернувся до суду з цим позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 03 червня 2012 року в м.Києві по вул.Набережне шосе, сталася ДТП за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Постановою Подільського районного суду м.Києва від 15.06.2012 року [PERSON] визнано винним за ст.124 КУпАП. На момент настання ДТП автомобіль [NUMBER], був застрахований у ПрАТ «СК «Стандарт» та перестрахований у ПРАТ «СК «Статус», згідно Договору № 2011/ОП/Ст пропорційного квотного облігаторного перестрахування наземних транспортних засобів від 01.08.2011 року. Відповідно до умов Договору добровільного страхування наземного транспорту № 0301-353 від 15.12.2011 року ПрАТ «СК «Стандарт» виплатило власнику пошкодженого автомобіля [PERSON] 94565.77 грн. На дату ДТП також діяв страховий поліс № АВ/1243245 від 23.12.2011 року, відповідно до якого цивільно-правова відповідальність Відповідача була застрахована у ПрАТ «СТ Гарантія». 10.09.2012 року між ПрАТ «СК «Стандарт» та ПрАТ «СК «Статус» було укладено договір про відступлення права вимоги, яким право вимоги суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 94565.77 грн. переходить до ПрАТ «СК «Статус». 19 грудня 2012 року на вимогу ПрАТ «СК «Статус» ПрАТ «СТ Гарантія» виплатило на користь ПрАТ «СК «Статус» 49490 грн., але даного страхового відшкодування недостатньо для повного відшкодування завданої ПрАТ «СК «Статус» шкоди у розмірі 94565.77 грн., тому відповідач зобов»язаний був сплатити ПрАТ «СК «Статус» 45075 грн. Відповідач вимогу ПрАТ «СК «Статус» від 10.09.2012 року про виплату страхового відшкодування в порядку регресу не виконав і тому це право вимоги перейшло до ТОВ «Маркс.Капітал» згідно укладеного Договору про надання фінансових послуг факторингу від 28.04.2014 року. Станом на 31.05.2012 року позивача було зареєстровано в Державному реєстрі фінансових установ, зокрема 07.07.2011 року відповідно до Розпорядження 421 Державної Комісії з регулювання ринків фінансових послуг ТОВ було зареєстровано як фінансову установу та видано Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК №296, відповідно до додатку цього свідоцтва, видами фінансових послуг, які має право здійснювати позивач без отримання ліцензій та/або дозволів відповідно до законодавства є зокрема й факторинг, але з метою досудового врегулювання вимогу позивача в порядку регресу відповідач не виконав, а тому позивач просить стягнути з [PERSON], в порядку суброгації 45 075 грн. 77 коп. збитків та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з"явився, відповідно до заяви підтримує позов, просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, але до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі відповідно до ст.197 ч.2 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено судом, 03 червня 2012 року близько 14-ї год. [PERSON]І керуючи автомобілем [NUMBER], по вул.Набережне шосе в м.Києві на дорозі з двостороннім рухом, яка має щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], який рухався в зустрічному напрямку, що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.11.4 ПДР України. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Постановою Подільського районного суду м.Києва від 15 червня 2012 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в дохід держави. Договором страхування є письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (ст.16 Закону України "Про страхування"). Відповідно до договору №0301-353 від 15.12.2011 р. добровільного страхування наземного транспорту автомобіль [NUMBER], був застрахований у ПрАТ «СК «Стандарт» та перестрахований у ПРАТ «СК «Статус», згідно Договору № 2011/ОП/Ст пропорційного квотного облігаторного перестрахування наземних транспортних засобів від 01.08.2011 року. Відповідно до умов Договору добровільного страхування наземного транспорту № 0301-353 від 15.12.2011 року ПрАТ «СК «Стандарт» виплатило власнику пошкодженого автомобіля [PERSON] 94565.77 грн. Також на день ДТП діяв і страховий поліс № АВ/1243245 від 23.12.2011 року, відповідно до якого цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СТ Гарантія». Відповідно до ст.27 Закону України "Про страхування" та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Перехід права вимоги від страхувальника до страховика за договором добровільного страхування є суброгацією. 10.09.2012 року між ПрАТ «СК «Стандарт» та ПрАТ «СК «Статус» було укладено договір про відступлення права вимоги, яким право вимоги суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 94565.77 грн. переходить до ПрАТ «СК «Статус». 19 грудня 2012 року на вимогу ПрАТ «СК «Статус» ПрАТ «СТ Гарантія» виплатило на користь ПрАТ «СК «Статус» 49490 грн., оскільки даного страхового відшкодування недостатньо для повного відшкодування завданої ПрАТ «СК «Статус» шкоди у розмірі 94565.77 грн., а тому відповідач зобов»язаний був сплатити ПрАТ «СК «Статус» 45075 грн. Відповідач вимогу ПрАТ «СК «Статус» від 10.09.2012 року про виплату страхового відшкодування в порядку регресу не виконав. Після чого це право вимоги перейшло до ТОВ «Маркс.Капітал» згідно укладеного Договору про надання фінансових послуг факторингу від 28.04.2014 року. Станом на 31.05.2012 року ТОВ «Маркс.Капітал» було зареєстровано в Державному реєстрі фінансових установ, зокрема 07.07.2011 року відповідно до Розпорядження 421 Державної Комісії з регулювання ринків фінансових послуг ТОВ було зареєстровано як фінансову установу та видано Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК №296, відповідно до додатку цього свідоцтва, видами фінансових послуг, які має право здійснювати позивач без отримання ліцензій та/або дозволів відповідно до законодавства є зокрема й факторинг, але вимогу позивача в порядку регресу № 289 від 26.12.2014 р. відповідач не виконав. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов»язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов»язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно до ст.1082 ЦК України, боржник зобов»язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. За таких обставин з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 45075 грн. 77 коп витрат, пов"язаних з виплатою страхового відшкодування, та згідно ст.88 ЦПК України 451 грн. судового збору.

Outcome: approved