Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

20 травня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначає, що шлюб з відповідачем зареєстрований 11 лютого 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 07. Від даного шлюбу, [INFO], народилася донька [PERSON]. Сім'ю з відповідачем створити не змогли. Як виявилося, в них різні погляди на життя і не розуміють один одного, через що часто виникали сварки та непорозуміння. Позивач матеріально сім'ю забезпечує, вихованням дочки займається, однак, відповідач завжди була невдоволена ним. Позивач неодноразово залишав сім'ю і переїжджав на деякий час жити до своїх родичів. Однак хотів зберегти сім'ю і вертався до відповідача, але все марно, оскільки сварки між ними продовжувалися надалі. На даний час позивач залишив відповідача, і знову переїхав на постійне місце проживання до своїх батьків в м.Радехів, і переконався, що сім'я розпалася остаточно, він втратив почуття любові до відповідача, примирення між ними неможливе. Просить 1. Розірвати шлюб між ним [PERSON] та [PERSON], який зареєстрований 11 лютого 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції, актовий запис №7. Позивач в судове засідання не з"явився, подав суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не погоджується. Проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.11). Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористався позивач. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, проти розірвання між ними шлюбу не заперечує, пояснила суду, що позивач є емоційною людиною, з ним постійно виникали сварки без підстав, тому просить позов задовольнити. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, враховуючи визнання відповідачем позову, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити із наступних міркувань. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень (ст.ст.10,11,60 ЦПК України). Відповідно до положень статей 3,4,11,27,31 ЦПК України право визначати предмет, підставу позову і спосіб захисту порушеного права належить позивачеві. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 11 лютого 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції, актовий запис №7 (а.с.4). Від шлюбу народилася донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5.). Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя, який виявив прояв з власної ініціативи, з поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Приймаючи до уваги заяву позивача, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу необхідно задовольнити. У відповідності із вимогами ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати стягнути із відповідача.

Outcome: approved