Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що[INFO] помер її батько [PERSON] , а [INFO] померла мама [PERSON] . У зв`язку із оформленням спадщини після смерті [PERSON] їй стало відомо про те, що згідно рішення виконавчого комітету Тисменицької районної ради народних депутатів №52 від 23.09.1988 року за [PERSON] , як головою колгоспного двору, визнано право власності на будинковолодіння [ADDRESS] . 05 жовтня 2000 року виконавчим комітетом Черніївської сільської ради Хміль М.В. видано свідоцтво про право власності на вказане вище будинковолодіння. Статтями 121, 123 ЦК України (в редакції 1963 року) було встановлено, що майно колгоспного двору належить його членам в рівних частках на засадах спільної сумісної власності. На час припинення колгоспного двору в колгоспному дворі проживали: [PERSON] та [PERSON] . Станом на 15 квітня 1991 року, на момент вступу в дію Закону України „Про власність" вже став робітничим. У зв`язку із цим [PERSON] та [PERSON] , стали співвласниками будинковолодіння (по Ѕ частці), яке належало їм як членом колишнього колгоспного двору. 22 травня 2008 року [PERSON] , при житті, склав заповіт про те, що після його смерті, все належне йому майно заповів їй. Після смерті останнього відкрилася спадщина на все спадкове майно в т.ч. на Ѕ частку будинковолодіння в [ADDRESS] . Вона прийняла спадщину у зв`язку з тим, що постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. [INFO] її мама [PERSON] , при житті, також склала заповіт про те, що після її смерті, все належне майно заповіла їй. Після смерті останньої відкрилася спадщина на все належне їй майно в т.ч. на Ѕ частку будинковолодіння в [ADDRESS] та земельні ділянки. Вона прийняла спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Вона є спадкоємцем за заповітом. Її сестра [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги. Проте, остання на спадкове майно не претендує, у встановленому законом порядку та терміни не заявила про свої спадкові права. За таких обставин їй належить право власності на спірне будинковолодіння з підстав належності Ѕ частки в порядку спадкування за заповітом після померлого [PERSON] , іншої половини - в порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON] .. Проте державний нотаріус Тисменицької районної державної нотаріальної контори відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове домоволодіння у зв`язку з тим, що будинковолодіння є колгоспним двором і співвласниками є всі члени двору, тому неможливо встановити спадкову масу та рекомендувала звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява, у якій вона просила справу розглядати без її участі, позов підтримує, просила її задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явилася. Від неї надійшли заява, у якій вона просила справу розглядати без її участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. 01.10.2019 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом установлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , та [INFO] померла мама позивача [PERSON] . Під час оформленням спадщини після смерті [PERSON] позивачу стало відомо про те, що згідно рішення виконавчого комітету Тисменицької районної ради народних депутатів №52 від 23.09.1988 року за [PERSON] , як головою колгоспного двору, визнано право власності на будинковолодіння [ADDRESS] . 05 жовтня 2000 року виконавчим комітетом Черніївської сільської ради Хміль М.В. видано свідоцтво про право власності на вказане вище будинковолодіння. Домоволодіння складається із житлового будинку та господарських будівель і споруд. Згідно технічного паспорта та довідки №15/09/18 від 24.09.2018 року, дійсна вартість нерухомого майна становить 597728 грн. Перелічені вище обставини підтверджуються довідкою Черніївської сільської ради №2063, 2060, 2058 від 19.09.2018р., свідоцтвом про право власності на жилий будинок, технічним паспортом та довідкою №15/09/18 від 24.09.2018 року. (а.с.11-17,20-22). Статтями 121, 123 ЦК України (в редакції 1963 року) встановлено, що майно колгоспного двору належить його членам в рівних частках на засадах спільної сумісної власності. На час припинення колгоспного двору в колгоспному дворі проживали: [PERSON] та [PERSON] . На час ліквідації колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року, на момент вступу в дію Закону України „Про власність", двір, згідно даних погосподарської книги, вже став робітничим. Даний факт підтверджено довідкою, виданою Черніївською сільською радою 19.09.2018р. за №2063. Постановою Пленум Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 р. "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" у п. 6 визначено, що положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збериглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. б) розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів включаючи неповнолітніх та непрацездатних. У зв`язку із зазначеними вище обставинами, на час припинення колгоспного двору, [PERSON] та [PERSON] , стали співвласниками будинковолодіння (по Ѕ частці), яке належало їм як членом колишнього колгоспного двору. 22 травня 2008 року [PERSON] , при житті, склав заповіт, який було посвідчено секретарем виконкому Черніївської сільської ради та внесено в реєстр за №146 про те, що після його смерті, все належне йому майно заповів позивачу. Згідно довідки Черніївської сільської ради №2060 від 19.09.2018р. вказаний вище заповіт не змінювався і не відмінявся. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті останнього відкрилася спадщина на все спадкове майно в т.ч. на Ѕ частку будинковолодіння в [ADDRESS] . Відповідно до вимог ст. ст. 1235, 1268-1270 ЦК України [PERSON] , прийняла спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Черніївської сільської ради №2060 від 09.09.2018р.. 22 травня 2008 року мама позивача [PERSON] , при житті, також склала заповіт, який було посвідчено секретарем виконкому Черніївської сільської ради та внесено в реєстр за №145 про те, що після її смерті, все належне їй майно заповіла позивачу. Згідно довідки Черніївської сільської ради №2058 від 19.09.2018р. вказаний вище заповіт не змінювався і не відмінявся. [INFO] [PERSON] також померла. Після смерті останньої відкрилася спадщина на все належне їй майно в т.ч. на Ѕ частку будинковолодіння в [ADDRESS] та земельні ділянки. Відповідно до вимог ст. ст. 1235, 1268-1270 ЦК України позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Черніївської сільської ради №2058 від 19.09.2018р.. Позивач є спадкоємцем за заповітом. Її сестра [PERSON] , відповідач по справі, є спадкоємцем за законом першої черги. Проте, остання на спадкове майно не претендує, у встановленому законом порядку та терміни не заявила про свої спадкові права. Інших спадкоємців на майно покійної за законом або заповітом, які б у встановленому законом порядку заявили про свої спадкові права, немає. Отже, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та [PERSON] і їй належить право власності на спірне будинковолодіння з підстав належності Ѕ частки в порядку спадкування за заповітом після померлого [PERSON] , іншої половини - в порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON] .. Проте, постановою №147/02-31 від 11.09.2019 року нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне будинковолодіння по причині належності його до колгоспного двору та рекомендовано з відповідним позовом звернутись до суду. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати правовстановлюючого документа на майно. На підставі наведеного, відповідно до ст.392, 1223, 1234, 1235, 1268, 1273 ЦК України,

Outcome: approved