Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівського обласного центру екстреної медичної допомоги та медичних катастроф», третьої особи головного управління охорони здоров'я Львівської ОДА про стягнення суми авторської винагороди , розмір якої був уточнений в ході розгляду справи - 210 тис. грн.. 00 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що він є власником Патенту [NUMBER] від 25.01.2008 р. на корисну модель «[INFO]» та Деклараційного патенту [NUMBER] від 14.06.2002 року «[INFO]». Як власник патентів він запропонував головному управлінню охорони здоров'я Львівської ОДА ліцензію на згадані вище технології згідно ст. 28 частин 5-8 Закону України «Про охорону права на винаходи і корисні моделі» від 01 червня 2000 року №1771-ІІІ. Проте головне управління охорони здоров'я Львівської ОДА своїм листом №448 від 08.07.2009 року відмовилось від проекту та відклало вирішення даного питання на майбутнє. Згодом йому стало відомо із засобів масової інформації, що комунальний заклад Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медичних катастроф» придбав дев'ять транспортних медичних засобів, які мають суттєві (еквівалентні) ознаки, що співпадають із формулами корисної моделі [NUMBER] та деклараційного патенту [NUMBER]. Дані автомобілі буди ввезені на митну територію України із інших країн із комплектацією, що охороняється патентами позивача. При цьому ні відповідач, ні третя особа не володіють власними ліцензіями на застосування запатентованих технологій від позивача, як власника інтелектуальної власності, не володіють власними охоронюваними патентами з більш раннім пріоритетом, не проводили клінічних випробувань медичних технологій, практичних лабораторних аналізів та спостережень. Оскільки відповідачем та третьою особою були порушені його права як власника патенту, він був змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів. Авторська винагорода в розімір 210 000 грн.,яку позивач просить стягнути з відповідача та третьої особи , визначена ним на підставі Постанови КМУ від 11.07.1994 р. „ 473 „Про порядок виплати винагороди авторам винаходів і промислових зразків, що охороняються чинними на території України свідоцтвами СРСР". У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, зіславшись на обставини викладені в позовній заяві та уточненнях. Просив позов задовольнити. Представник відповідача позов заперечив, подавши письмові заперечення та додатково пояснив, що комунальний заклад Львівської обласної ради «Львівського обласного центру екстреної медичної допомоги та медичних катастроф» не використовує інтелектуальної власності позивача . Відповідно до умов Грантового Контракту між Європейською спільнотою , представленою Комісією Європейської спільноти та КЗ ЛОР ЛОЦ ЕМД МК за проектом „Створення транскордонної мережі пунктів екстреної медичної допомоги та інформаційно-координаційного центру у м.Львові" на виконання „Національної програми створення єдиної системи надання екстреної медичної допопомги населенню України на 2006-2010 рр",затвердженої КМУ 13.07.2006 р. та „Обласної програми забезпечення безпеки дорожнього руху на автомобільних дорогах,вулицях міст, інших населених пунктів Львівської області на 2009-2012 рр" ,КЗ ЛОР ЛОЦ ЕМД МК у 2009 році отримав на баланс установи реніамобілі марки Фольксваген Крафтер у кількості 5 шт, кожен з яких є сертифікованим санітарним автомобільним транспортом на території України з відповідним сертифікованим медичним обладнанням . Тому у відповідача не було потреби використовувати інтелектуальну власність позивача. Просить у задоволенні первісного позову відмовити. Комунальний заклад Львівської обласної ради „Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф „ звернувся до суду із зустрічним позовом , у якому просить визнати недійсним патент України [NUMBER] від 25.01.2008 р. на корисну модель „[INFO]" ,зареєстрований на ім."я [PERSON] ,визнати недійсним повністю деклараційний патент [NUMBER] від 17.03.2003 р. на винахід „[INFO]",зареєстрований на ім."я [PERSON]. Окрім цього у зустрічному позові просить зобов"язати Державний департамент інтелектуальної власності України внести зміни до Державного реєстру патентів України на винаходи та корисні моделі про визнання недійсним патенту України [NUMBER] від 25.01.2008 р. на корисну модель „[INFO]" ,зареєстрованого на ім."я [PERSON] , та патенту [NUMBER] від 17.03.2003 р. на винахід „[INFO]",зареєстрованого на ім."я [PERSON]. Підставою для визнання патентів недійсними вважає те, що зареєстровані корисні моделі та винаходи не є новими ,оскільки сукупність ознак даних корисної моделі та винаходу стали загальнодоступними в світі до дати подання заявок на їх реєстрацію. Представник третьої особи у судове засідання не з"явився,хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи судом. Суд, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлено, що позивач [PERSON]. є власником Патенту [NUMBER] від 25 січня 2008 року на корисну модель «[INFO]» та Деклараційного патенту [NUMBER] від 14.06.2002 року «[INFO]» (а.с.3-4, 5-7). Як вбачається з листа головного управління охорони здоров'я Львівської ОДА від 08.07.2009 року №448 позивач як власник патентів запропонував головному управлінню охорони здоров'я Львівської ОДА ліцензію на використання проекту № 3617 «Мобільний транспортний госпіталь» згідно ст. 28 частин 5-8 Закону України «Про охорону права на винаходи і корисні моделі» від 01 червня 2000 року №1771-ІІІ. У зв'язку із фінансово-економічними проблемами головне управління охорони здоров'я Львівської ОДА відмовилось від проекту та відклало вирішення даного питання на майбутнє . Як з"ясовано у судовому засіданні відповідно до умов Грантового Контракту між Європейською спільнотою, представленою Комісією Європейської спільноти та комунальним закладом Львівської обласної ради «Львівським обласним центром екстреної медичної допомоги та медичних катастроф» за проектом: «Створення транскордонної мережі пунктів екстреної медичної допомоги та інформаційно-координаційного центру у м. Львові», на виконання «Національної Програми створення єдиної системи надання екстреної медичної допомоги населенню України на 2006-2010 рр.», затвердженої Кабінетом Міністрів України за № 402-р від 13.07. 2006 р., та «Обласної програми забезпечення безпеки дорожнього руху на автомобільних дорогах, вулицях міст, інших населених пунктів Львівської області на 2009-2012 р.р.», комунальний заклад Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медичних катастроф» у 2009 р. отримав на баланс установи реанімобілі марки VOLKSWAGEN- СRАFТЕR у кількості 5 шт., кожен з яких є сертифікованим санітарним автомобільним транспортом на території України з відповідним сертифікованим медичним обладнанням та повіркою інспекціями ДАІ, ДП «Держхімпрофнагляд» та ДП «Державтотрансдіпроект», перелік оснащення бригади швидкої медичної допомоги комунального закладу Львівської обласної ради «Львівського обласного центру екстреної медичної допомоги та медичних катастроф» відповідає «Примірному переліку оснащення виїзної бригади швидкої медичної допомоги», затвердженому наказом МОЗ України «Про заходи щодо удосконалення надання екстреної медичної допомоги населенню в Україні» від 29.08.2008 р. № 500. У відповідності до ст. 418 ЦК України, право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Згідно ч.3 ст. 426 ЦК України, використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом. Ч. 1 ст. 432 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності відповідно до статті 16 цього Кодексу. Відповідно до ст. 28 Закону України „Про охорону прав на винаходи і корисні моделі" від 15.12.1993 року № 3687-XII, патент надає його власнику виключне право використовувати винахід (корисну модель) за своїм розсудом, якщо таке використання не порушує прав інших власників патентів. Використанням винаходу (корисної моделі) визнається: виготовлення продукту із застосуванням запатентованого винаходу (корисної моделі), застосування такого продукту, пропонування для продажу, в тому числі через Інтернет, продаж, імпорт (ввезення) та інше введення його в цивільний оборот або зберігання такого продукту в зазначених цілях; застосування процесу, що охороняється патентом, або пропонування його для застосування в Україні, якщо особа, яка пропонує цей процес, знає про те, що його застосування забороняється без згоди власника патенту або, виходячи з обставин, це і так є очевидним. Продукт визнається виготовленим із застосуванням запатентованого винаходу (корисної моделі), якщо при цьому використано кожну ознаку, включену до незалежного пункту формули винаходу (корисної моделі), або ознаку, еквівалентну їй. Процес, що охороняється патентом, визнається застосованим, якщо використано кожну ознаку, включену до незалежного пункту формули винаходу, або ознаку, еквівалентну їй. Будь-який продукт, процес виготовлення якого охороняється патентом, за відсутністю доказів протилежного вважається виготовленим із застосуванням цього процесу за умови виконання принаймні однієї з двох вимог: продукт, виготовлений із застосуванням процесу, що охороняється патентом, є новим; існують підстави вважати, що зазначений продукт виготовлено із застосуванням даного процесу і власник патенту не в змозі шляхом прийнятних зусиль визначити процес, що застосовувався при виготовленні цього продукту. В такому разі обов'язок доведення того, що процес виготовлення продукту, ідентичного тому, що виготовляється із застосуванням процесу, який охороняється патентом, відрізняється від останнього, покладається на особу, щодо якої є достатні підстави вважати, що вона порушує права власника патенту. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Твердження позивача про те, що відповідач за участю третьої особи ввіз на територію України реніамобілі в порушення ЗУ „Про охорону прав на винаходи і корисні моделі", спростовано у судовому засіданні, оскільки на виконання «Національної Програми створення єдиної системи надання екстреної медичної допомоги населенню України на 2006-2010 рр.», затвердженої Кабінетом Міністрів України за № 402-р від 13.07. 2006 р., та «Обласної програми забезпечення безпеки дорожнього руху на автомобільних дорогах, вулицях міст, інших населених пунктів Львівської області на 2009-2012 р.р.», комунальний заклад Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медичних катастроф» у 2009 р. отримав на баланс установи реанімобілі марки VOLKSWAGEN- СRАFТЕR безоплатно і такі надані в користування Україні Європейською спільнотою . Факт отримання у відповідності до Грантового Контракту відповідачем реанімобілів марки VOLKSWAGEN- СRАFТЕR ,на переконання суду, не є використанням запатентованого винаходу і ,відповідно, не є порушенням прав, що випливають з патенту. На виконання ухвали Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.08.2014 р. щодо встановлення питання, чи використовуються запатентовані позивачем корисні моделі, винаходи у автомобілях ,які є у використанні відповідача , сторонам запропоновано провести відповідну експертизу , від оплати та проведення якої сторони відмовились. Відтак, судом були вичерпані можливості здобуття доказів по даній справі ,а тому при прийнятті рішення суд виходить із доказів, наданих сторонами . Позивачем не представлено і судом не здобутого жодних доказів на підтвердження того, що реанімобілі, які поступили на баланс відповідача, були виготовлені із застосуванням процесу, який охороняється патентом та використані комунальним закладом Львівської обласної ради «Львівським обласним центром екстреної медичної допомоги та медичних катастроф». Відтак, суд вважає позовні вимоги [PERSON] недоведеними . Зустрічний позов ,на думку суду, також до задоволення не підлягає з наступних підстав. Відповідач у зустрічному позові просить визнати недійсним патент України [NUMBER] від 25.01.2008 р. на корисну модель „спосіб надання медичної допомоги в транспортному засобі" ,зареєстрований на ім."я [PERSON] ,визнати недійсним повністю деклараційний патент [NUMBER] від 17.03.2003 р. на винахід „[INFO]", зареєстрований на ім."я [PERSON]. Окрім цього у зустрічному позові просить зобов"язати Державний департамент інтелектуальної власності України внести зміни до Державного реєстру патентів України на винаходи та корисні моделі про визнання недійсним патенту України [NUMBER] від 25.01.2008 р. на корисну модель „[INFO]" ,зареєстрованого на ім."я [PERSON] , та патенту [NUMBER] від 17.03.2003 р. на винахід „[INFO]", зареєстрованого на ім."я [PERSON]. При цьому , позивач - ЛОР ЛОЦ ЕМД МК не зазначає Державний департамент інтелектуальної власності України , до якого пред"являє вимоги, в якості відповідача. Окрім цього ,позивач за зустрічним позовом ні у своїй позовній заяві , ні у судовому засіданні , не вказує , які права позивача порушені реєстрацією патентів на винахід та корисну модель на ім."я [PERSON] Також позивач за зустрічним позовом підставою для визнання патентів недійсними вважає те, що зареєстровані корисні моделі та винаходи не є новими ,оскільки сукупність ознак даних корисної моделі та винаходу стали загальнодоступними в світі до дати подання заявок на їх реєстрацію, однак на підтвердження таких пояснень не надав жодних доказів . Науково-дослідний центр судової експертизи з питань інтелектуально власності на виконання ухвали Шевченківського районного суду м.Львова про проведення експертизи щодо відповідності корисної моделі за патентом [NUMBER] та винаходу за деклараційним патентом [NUMBER] умовам патентоздатності „новизна" і „винахідницький рівень" направив повідомлення про неможливість надання висновку експерта з підстав недостатності наданих на експертизу матеріалів. Сторони клопотання експерта щодо надання таких матеріалів чи даних - не виконали. Відтак, судом вичерпані можливості витребування будь-яких інших доказів, ніж надані сторонами, для вирішення спору по суті.

Outcome: dismissed