Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даним позовом, в якому просить встановити факт, що [PERSON] , який помер [INFO] є рідним сином [PERSON] , померлої [INFO] ; встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; встановити факт, що [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померли [INFO] були чоловіком та дружиною; встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати за ним, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Позовні вимоги обгрунтовані тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно - 1/3 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованого по [ADDRESS] , який відносився до категорії колгоспних дворів. Спадщину після смерті [PERSON] , шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном прийняв її син, а батько позивача, [PERSON] . [PERSON] належним чином своїх спадкових прав після смерті [PERSON] не оформив та помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно -2/3 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованого по [ADDRESS] , 1/3 частки вказаного будинку належала спадкодавцеві , як члену колгоспного двору, а 1/3 частки він успадкував після смерті матері [PERSON] . Спадщину після смерті [PERSON] , шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, прийняла його дружина [PERSON] , однак належним чином своїх спадкових прав не оформила. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] , є дітьми померлої та спадкоємцями за законом і заповітом на майно померлої матері. Сторони вчасно прийняли спадщину після смерті матері і відповідачка отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , у зв"зку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Крім того, в різних правовстановлюючих документах прізвище його батька записано по-різному: "[PERSON]" -"[PERSON]", що створює проблеми в доведенні факту родинних відносин та факту прийняття спадщини. Позивач [PERSON] надав до суду письмову заяву про підтримання позову та розгляд справи в його відсутність. Відповідач [PERSON] надала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи в її відсутність. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно - 1/3 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованого по [ADDRESS] . Відповідно до довідки Красносільської сільської ради Бершадського району Вінницької області від 08.05.2019 № 327, житловий будинок по [ADDRESS] відносився до категорії колгоспних дворів і станом на 15.04.1991 склад двору наступний: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] був її син [PERSON] , який постійно проживав із спадкодавцем та спадщину прийняв. шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Красносільської сільської ради Бершадського району Вінницької області від 05.07.2019 № 452. За життя [PERSON] не встиг належним чином оформити право власності на спадкове майно і помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно -2/3 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованого по [ADDRESS] , 1/3 частки вказаного будинку належала спадкодавцеві, як члену колгоспного двору, а 1/3 частки він успадкував після смерті матері [PERSON] . Спадщину після смерті [PERSON] , шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, прийняла його дружина [PERSON] , що підтверджується довідкою Красносільської сільської ради Бершадського району Вінницької області 05.07.2019 № 452, довідкою Красносільської сільської ради Бершадського району Вінницької області від 24.09.2019 № 628 та повідомленням Бершадського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 04.12.2019 № 2459-16.2-38. Із приписів ст.ст.524, 525, 526, 527, 548, 549, 553 Цивільного кодексу УРСР, який діяв на час відкриття спадщини, вбачається, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, або місцезнаходження майна. Для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини про прийняття спадщини, вважається, що він прийняв спадщину. Відповідно до ч.1 ст. 529 Цивільного кодексу УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти (окрім тих, які визначені ч. 1ст. 315 ЦПК України), від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» за № 7 від 30.05.2008 року справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] ; факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] ; факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] та факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] знайшли своє підтвердження в суді. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] та земельну ділянку для ведення сільськогосподарського виробництва. За життя [PERSON] вчинила особисте розпорядження на випадок своєї смерті та заповіла належний їй житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] своєму синові -позивачу по справі [PERSON] , а земельну ділянку для ведення сільськогосподарського виробництва дочці -відповідачці по справі [PERSON] , що підтверджується копією заповіту вчиненого [PERSON] 30.08.2012 , копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] . В силу ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. ст. 1217-1219 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, крім прав та обов`язків, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця. З аналізу норм ст.ст.1268-1270 ЦК України, необхідно щоб спадкоємець прийняв спадщину у шестимісячний строк. Сторони вчасно прийняли спадщину після смерті матері і відповідачка отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Приватним нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу Вінницької області позивачу [PERSON] було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] в зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 04.07.2019 № 218/02-14. Відповідно до П.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" визначено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме : а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Оскільки , житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] відносився до категорії колгосних дворів і станом на 15.04.1991 членами двору були : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , то відповідно вказаний будинок належав їм на праві спільної часткової власності в рівних частинах. Судом встановлено, що [PERSON] прийняв у спадщину після смерті своєї матері [PERSON] належну їй частку вказаного будинку, однак належним чином своїх спадкових прав не оформив. [PERSON] , в свою чергу, прийняла в спадщину після смерті чоловіка [PERSON] належну йому частку спірного житлового будинку та незважаючи на те, що своїх спадкових прав не оформила, вона належала їй з дня відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.ст. 319, 321 ЦК України та ст. 41 Конституції України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідності із вимогами листа Міністерства Юстиції України за №19-32\\319 від 21.02.2005 року згідно якого у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Вимоги щодо стягнення судових витрат позивачем не пред`являлись. На підставі ст. 25, 346, 1217, 1218 - 1222, 1258, 1261, 1268 -1270, 1299 ЦК України,

Outcome: approved