Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

В липні 2015року [PERSON] звернувся до суду із позовом про встановення факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем більше п'яти років, посилаючись на наступні обставини, що його дід [PERSON] разом з дружиною [PERSON] проживали в квартирі № 54 у будинку№ 22 на мкр. 7й Зарічний в м. Кривому Розі, яка належала їм на праві власності в рівних частках. Вони у зв"язку з похилим віком та за станом здоров"я потребували сторонього догляду, позивач у лютому 2007 році переїхав до них жити, де проживав безпервно та проживає до теперішнього часу. 10.07.2012 року його дід [PERSON] помер. Після його смерті спадкоємцями за законом залишились він та дідова дружина [PERSON]. У звязку із скрутним матеріальним становищем він не звертався із заявою про прийняття спадщини після діда, крім того дідова дружина [PERSON] запевнила його в тому, що вона оформить спадщина спочатку на себе, а згодом напише заповіт, аби він отримав всю спадщину, оскільки інших спадкоємців у неї не було. Однак після прийняття спадщини [PERSON] потрапила до лікарні і за станом здоров`я та у звязку із скрутним матеріальним становищем не змогла скласти заповіт на позивача. 07.11.2014 року [PERSON] померла. Після її смерті спадкоємцем четвертої черги за Законом є позивач, оскільки починаючи з лютого 2007 року постійно, безперервно проживав із нею однією сім"єю та вів спільне господарство. Після смерті [PERSON] він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, так як інших спадкоємців в померлого не було, але йому було відмовлено, так як відсутній факт родинних відносин з померлою. Представник позивача у судовому засіданні свій позов підтримав, просив його задовільнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідка, який був допитаний у судовому засіданні, вивчивши матеріали справи, оцінивши, досліджені у судовому засіданні докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи та наявними доказами встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 21 травня 1996 року Згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», [PERSON] та [PERSON] було видане Свідоцтво №Ж-596 про право власності на житло. Згідно вказаного Свідоцтва, їм на праві спільної сумісної власності стала належати квартири №54, у будинку №22 на мікрорайоні 7-й Зарічний у м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Право власності було зареєстровано Криворізьким БТІ та записано в реєстрову книгу за №124П-155 Горова. Таким чином, нерухоме майно, а саме квартира №54, у будинку №22 на мікрорайоні 7-й Зарічний у м. Кривому Розі Дніпропетровської області належала на праві власності [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Матеріалами справи підтверджено, що позивач [PERSON] є рідним онуком [PERSON]. 10 липня 2012 року помер [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області було зроблено відповідний актовий запис № 1142. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON], що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 40026954 від 31.03.2015 року. 07.11.2014 року [PERSON] померла, про що в книзі реєстрації актів про смерть [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області було зроблено відповідний актовий запис № 1782. Як вбачається з акту від 09.07.2015 року, завіреного ТОВ "УЮТ-2011", [PERSON] з лютого 2007 року постійно, безперервно проживав разом із своїм дідусем [PERSON], який помер 10.07.2012 року та його дружиною [PERSON], яка померла 07.11.2014 року за адресою: [ADDRESS]. Даний факт в судовому засіданні підтверджено показами свідка [PERSON]. Так свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що сім"ю [PERSON] знала з 1990 року, отримували разом квартири. [PERSON] проживав разом з дідом та бабою, у них окрім нього нікого не було. В 2012 році помер дід, в 2014 році померла баба, він їх ховав. [PERSON] померла раніше, тому у нього тоже крім баби з дідом нікого не було. В силу ст.1264 ЦК України, в четверту чергу право на спадщину за законом мають особи, які мешкали зі спадкодавцем одною сімєю не менше пяти років до часу відкриття спадщини. Оскільки, позивач по справі проживав зі спадкодавцем однією сімєю більше пяти років до дня відкриття спадщини, тому відповідно до ст.1264 ЦК України є спадкоємцем четвертої черги за законом. Відповідно до ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на день відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Таким чином суд дійшов висновку про обґрунтованість цього позову, оскільки відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлений факт, що має юридичне значення від якого залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки представник відповідача не заперечує проти задоволення позову та встановлення даного факту, тому відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З огляду на викладене, матеріалами справи підтверджено, а судом встановлено факт проживання позивача [PERSON] однією сім'єю зі спадкодавцем [PERSON], яка померла 07 листопада 2014 року, однією сім'єю понад п'ять років до дня відкриття спадщини, та це підтверджено матеріалами справи і свідченнями свідка.

Outcome: approved