Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

у листопаді 2016 року [PERSON] звернувся у суд з позовом до Національного університету біоресурсів і природокористування України про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. В обгрунтування своїх вимог зазначає, що з 03.01.2013 р. на підставі наказу № 65-к від 25.01.2013 р. згідно умов трудового контракту вн працював на посаді доцента кафедри сільськогосподарських машин та системотехніки Національного університету біоресурсів і природокористування України. Наказом № 853-к від 16.06.2016 р. позивачу була оголошена догана за порушення трудової дисципліни, невиконання розпоряджень декана механіко-технологічного факультету від 15.02.2016 р. № 6, від 01.04.2016 р. № 27. Наказом № 1564-к від 31 жовтня 2016 року позивач був звільнений з займаної посади на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України (за систематичне невиконання без поважних причин обов"язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку. Вважає, що зазначений наказ виданий без законної підстави, оскільки 13 вересня 2016 року він приймав участь у міжнародній науковій конференції на тему "Науково-технічні засади розробки, випробування та прогнозування сільськогосподарської техніки і технологій" в Українському науково-дослідному інституті прогнозування та випробування техніки і технологій для сільськогосподарського виробництва імені Леоніда Погорілого, де виступав з доповіддю "Технічні системи оперативного моніторингу стану сільськогосподарських угідь". Незаконне звільнення позивача з роботи за систематичне невиконання без поважних причин обов"язків, покладених трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку принижують цінність [PERSON] як фізичної особи, породжує формування негативної соціальної оцінки позивача в очах оточуючих, інших потенційних роботодавців. У зв"язку з таким незаконним звільненням позивач зазнав моральної шкоди, оскільки відчув тяжкі душевні та психічні страждання, що стали причиною погіршення стану здоров"я позивача. Так з 19 по 28 жовтня 2016 року він перебував на стаціонарному лікуванні в Київській клінічній лікарні № 12 з гіпертонічним кризом та гіпертоніною хворобою ІІ ст. 3 ст. ризик 2. За таких підстав, позивач просить: - поновити його на роботі на посаді доцента кафедри сільськогосподарських машин та системотехніки Національного університету біоресурсів і природокористування України, - стягнути з Національного університету біоресурсів і природокористування України середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 01 листопада 2016 року по дату ухвалення рішення у справі, - стягнути з Національного університету біоресурсів і природокористування України моральну шкоду у розмірі 100 000 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06 грудня 2016 року відкрито провадження у справі. (а.с. 66 т.1) В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Додатково зазначили, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 06 березня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27 вересня 2017 року, задоволено позов [PERSON] Постановлено скасувати наказ ректора Національного університету біоресурсів і природокористування України № 853 "к" від 16 червня 2015 (2016) року про оголошення [PERSON] догани. Представник відповідача в судовому засіданні не визнав позовні вимоги та заперечував проти їх задоволення, зазначивши, що наказом від 16.06.2016 р. № 853 "К" за порушення трудової дисципліни, невиконання розпоряджень декана механіко-технологічного факультету вд 15.02.2016 р. № 6, від 01.04.2016 р. № 27 оголошено догану [PERSON] доценту кафедри сільськогосподарських машин і системотехніки ім. акад. П.М. Василенка. 13 вересня 2016 р. був робочим днем для позивача і він мав виконувати усі види навчальної, наукової, методичної та виховної роботи, проте позивач був відсутній на роботі протягом дня, про що був складений акт. Участь позивача у міжнародній науковій конференції на тему "Науково-технічні засади розробки, випробування та прогнозування сільськогосподарської техніки і технологій" в Українському науково-дослідному інституті прогнозування та випробування техніки і технологій для сільськогосподарського виробництва імені Леоніда Погорілого не була погоджена з керівництвом Університету. Також позивач не оформив службове відрядження. На засіданні профспілкового комітету 20 жовтня 2016 р. було прийнято рішення надати згоду на розірвання трудового договору з [PERSON] Представник відповідача просить змінити формулювання причин звільнення, викладеного в наказі від 31.10.2016 р. № 1564 "К" на прогул (п. 4 ст. 40 КЗпП України). Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, свідків та дослідивши матеріали справи, встановлено наступне. Між позивачем та відповідачем 30.04.2013 року укладено контракт, згідно якого позивач призначений на посаду доцента кафедри сільськогосподарських машин і системотехніки ім. акад. П.М. Василенка на строк з 01.07.2013 року до 30.06.2020 року. Відповідно до п.п.1.5 посадової інструкції доцента кафедри сільськогосподарських машин і системотехніки ім. акад. П.М. Василенка у своїй практичній роботі доцент кафедри керується укладеними між ним та ректором НУБіП України трудовим договором (контрактом), цією посадовою інструкцією, положенням про кафедру 02.01.05.сільськогосподарських машин і системотехніки ім. акад. П.М. Василенка НУБіП України, законодавством про працю, Законом України «Про вищу освіту», Положенням про вищі навчальні заклади, Статутом університету, а також наказами і розпорядженнями вищого керівництва. П.п.4.4 посадової інструкції передбачено відповідальність доцента кафедри за дотримання Правил внутрішнього розпорядку, трудової та виконавчої дисципліни в межах нормативних документів НУБіП України. Згідно п.п.2.1 Правил внутрішнього розпорядку Національного університету біоресурсів і природокористування України, затвердженого конференцією трудового колективу від 20.02.2015 року, працівники університету зобов'язані дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, Статуту Університету, інших нормативно-правових та локальних актів. Відповідно до наказу №853 «к» від 16 червня 2015 року ректора університету за порушення трудової дисципліни, невиконання розпоряджень декана механіко-технологічного факультету від 15.02.2016 року №6, від 01.04.2016 року №27 позивачу оголошено догану. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 06 березня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27 вересня 2017 року, задоволено позов [PERSON] Постановлено скасувати наказ ректора Національного університету біоресурсів і природокористування України № 853 "к" від 16 червня 2015 (2016) року про оголошення [PERSON] догани. (а.с. 157 т. 2) Наказом № 1564-к від 31 жовтня 201 року позивач був звільнений з займаної посади на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України (за систематичне невиконання без поважних причин обов"язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку. Згода на звільнення [PERSON], який був членом Первинної профспілкової організації Національного університету біоресурсів і природокористування України, була отримана 20 жовтня 2016 р. Пунктом 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України визначено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. У Постанові № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40 і п. 1 ст. 41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Крім того при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові. Як на підставу звільнення [PERSON] оспорюваний наказ містить посилання на акт відсутності на роботі від 13 вересня 2016 року, пояснення [PERSON] від 14.09.2016 р., наказ про оголошення догани від 16.06.2016 р. № 853 "к", рішення засідання профспілкового комітету від 20.10.2016 р., протокол № 22. Згідно п. 4.2 Правил внутрішнього розпорядку робочий час науково-педагогічних працівників становить 36 годин на тиждень (скорочена тривалість робочого часу). У межах шестигодинного робочого дня науково-педагогічні працівники виконують всі види навчальної, методичної, наукової, організаційної роботи та інші трудові обов"язки. Режим робочого дня для науково-педагогічних працівників визначається розкладом занять та графіком індивідуальної роботи із студентами, який затверджується завідувачем кафедри, деканом факультету (директором навчально-наукового інституту). У п. 4.6 Правил зазначено, що початок і закінчення роботи встановлються: - для науково-педагогічних працівників з урахуванням розкладу занять та індивідуальних графіків роботи, - для працівників усіх інших категорій - з 8.30 до 17.30 год., а в п"ятницю - з 08.30 до 16.15 з перервою на обід з 12.30 до 13.15 год. Таким чином, режим робочого дня [PERSON], як науково-педагогічного працівника НУБіП України, визначався розкладом занять та графіком індивідуальної роботи зі студентами. Відповідно до п. 6 Правил освітній процес в Університеті відбувається за графіком і розкладом занять, які розробляються на підставі робочих навчальних планів і програм та затверджуються в установному порядку. Розклад занять складається і затверджується на семестр та вивішується за 10 днів до початку занять. Заняття плануються парами протягом 80 хвилин. Встановлено та не заперечується сторонами, що за розкладом занять та графіком індивідуальної роботи зі студентами по НУБіП України 13 вересня 2016 року занять (пар) та індивідуальої роботи зі студентами у позивача не було. Натомість у позивача була заздалегіть запланована на 13 вересня 2016 року участь у міжнародній науковій конференції на тему "Науково-технічні засади розробки, випробування та прогнозування сільськогосподарської техніки і технологій" в Українському науково-дослідному інституті прогнозування та випробування техніки і технологій для сільськогосподарського виробництва імені Леоніда Погорілого. Участь у цих конференціях позивач бере вже десять років поспіль і це є складовою його наукової роботи. Саме на цій конференції у 2014 р. [PERSON] було вручено посвідчення члена - кореспондента академії інженерних наук України. У своїх письмових поясненнях [PERSON] підтвердив, що 13 вересня 2016 року він дійсно брав участь у вказаній конференції та виступав з доповіддю "Технічні системи оперативного моніторингу стану сільськогосподарських угідь", що підтвердується довідкою УкрНДІПВТ ім. Л.Погорілого від 26.09.2016 р. № 1-389. Укладаючи з позивачем контракт, НУБіП України гарантував йому право на індивідуальну наукову та педагогічну діяльність (п. 2.2). При цьому, позивач взяв на себе зобов"язання, крім іншого, брати участь у проведенні науково-дослідної роботи з важливих проблем (за фахом) з держбюджетної тематики, а також на госпрозрахунковій засаді тощо; здійснювати доповіді на конференціях, семінарах, сипозіумах, написати дисертаційну роботу на тему "Методики та технічні засобу моніторингу при механізованому обробітку сільськогосподарських угідь" на здобуття наукового ступеня доктора технічних наук (п. 3.4). Методика планування і обліку роботи науково-педагогічних працівників НУБіП України визначена в розділі 2 Положення про планування та облік роботи науково-педагогічних НУБіП України від 2015 року, затвердженого Вченою радою НУБіП України. Згідно ст.ст. 1, 2 Розділу 2 цього Положення при плануванні роботи науково-педагогічного працівника виходять із того, що максимальний обсяг його навчальної роботи, згідно із Законом України "Про вищу освіту", не повинен перевищувати 900 год., з яких 13% (200 год.) визначено, як орієнтовний межовий обсяг роботи на навчальний рік на одну умовну штатну посаду науково-педагогічного працівника. За змістом ст.ст. 9,10 зазначеного розділу Положення усі види робіт виконуються згідно з індивідуальним поаном роботи науково-педагогічного працівника, графіком навчального процесу та розкладом занять. Обсяги робіт кожного науково-педагогічного працівника визначаються за фактично виконаною ним роботою, що підтверджується відповідними документами. Зокрема, для наукової роботи - оригінаами або завіреними копіями опублікованих статей, монографій, отриманих патентів на винаходи та корисні моделі, підтвердженням участі в роботі наукових конференцій, семінарів, комісій тощо. Згідно п. 38 Додатку В до вищевказаного Положення "Норма часу для планування та обліку наукової роботи" одна наукова доповідь на міжнародних та всеукраїнськиї конференціях, сімпозіумах, семінарах на території України відповідає 110 годинам норм часу на всіх авторів. Згідно із ст.147 КЗпП України дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення застосовується власником до працівника за порушення трудової дисципліни. Підставою для застосування до [PERSON] стягнення у вигляді звільнення за порушення трудової дисципліни на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України став акт про відсутність його на роботі 13 вересня 2016 року, а також факт притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани 16 червня 2016 року. Проте, довідкою УкрНДІПВТ ім. Л.Погорілого від 26.09.2016 р. № 1-389 підтверджується участь [PERSON] у вищевказаній міжнародній науковій конференції та виступ на ній з власною доповіддю, а отже - підтверджується десятигодинний обсяг фактично виконаної позивачем наукової роботи 13 вересня 2016 року замість невиходу на роботу, як вважає відповідач. Доводи відповідача про те, що участь позивача у вказаній конференції адміністрацією НУБіП України не погоджувалася і позивач на вказану конференцію не відряджався, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки спростовуються індивідуальним планом роботи [PERSON] на 2014 - 2019 роки, що містить підписи як самого позивача, так у завідувача кафедри сільськогосподарських машин та системотехніки ім. академіка П.М. Василенка. Цей план передбачає у 2015/2016 навчальному році участь позивача у вказаній міжнародній конференції 13 вересня 2016 року. Наказ ректора Національного університету біоресурсів і природокористування України № 853 "к" від 16 червня 2015 (2016) року про оголошення [PERSON] догани скасовано рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 06 березня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27 вересня 2017 року. Таким чином підстави вважати, що НУБіП України, виконуючи обов'язки власника або уповноваженого ним органу, при винесенні вищевказаного наказу діяв в межах законодавства про працю, відсутні, а тому наказ про звільнення позивача не можна вважати законним та обгрунтованим. При цьому, суд звертає увагу на ту обставину, що застосування заходів дисциплінарного стягнення є правом, а не обов'язком власника (роботодавця). Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. З огляду на те, що наказ про звільнення визнаний судом незаконним, підлягають задоволенню й вимоги про поновлення позивача на посаді доцента кафедри сільськогосподарських машин та системотехніки Національного університету біоресурсів і природокористування України з 31 жовтня 2016 року. У зв'язку з поновленням на роботі на користь [PERSON] на підставі ч. 1 ст. 235 КЗпП України підлягає стягненню середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 31 жовтня 2016 року по 06 листопада 2018 року. Пунктом 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06 листопада 1992 року передбачено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. Відповідно до п. 3 розділу 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Пунктом 8 розділу 4 Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Позивач просить стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 листопада 2016 року по день поновлення на посаді (день вирішення спору судом - 06 листопада 2018), тобто 2 роки і 5 днів. Відповідно до ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більше як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, що розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Встановлено, що [PERSON] з 03 січня 2017 року працює в Київському кооперативному інституті бізнесу і права на посаді завідувача кафедри природничих та технічних дисциплін, що підтверджується довідкою від 24.09.2018 р. № НЗ0000000038. (а.с. 136 т.3) Згідно довідки № Н3000000038 від 24.09.2018 р. дохід позивача за період з 03.01.2017 р. по 31.08.2018 р. склав 182 653,34 грн. (а.с. 136 т.3) Станом на 31 жовтня 2018 р. дохід становить 194 723,34 грн. (182 653,34 грн. + 6035,10 грн. х2 міс.) Розмір середньої заробітної плати [PERSON] станом на 31.10.2016 р. згідно довідки № БК 17/367 від 02.05.2018 р. виданої Національним університетом біоресурсів і природокористування України, складає 11 510,46 грн. Розмір середньоденної заробітної плати [PERSON] складає 535,35 грн. (11 510 грн. / 21,5 (середньомісячне число робочих днів). Розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 31 жовтня 2016 року по 06 листопада 2018 року становить 278 392,44 грн. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 83 669,10 грн. (278 392,44 грн. - 194 723,34 грн.) середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 31 жовтня 2016 року по 06 листопада 2018 року. Суд вважає, що вимога позивача про відшкодування моральної шкоди ґрунтується на вимогах ст. 237-1 КЗпП України, якою передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. При вирішенні питання щодо розміру суми моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, суд враховує, що діями відповідача позивачу спричинені моральні страждання, оскільки порушені його трудові права. Разом з тим, з урахуванням принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача в цій частині в розмірі 3 000 гривень. З огляду на наведене, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в сумі 1 762 грн. На підставі ч. 1 ст. 430 ЦПК України підлягає допуску до негайного виконання рішення в частині поновлення позивача на роботі.

Outcome: partial