Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дітей, в обґрунтування якого посилається на те, що за рішенням Сарненського районного суду від 09.09.2009 року стягуються аліменти з нього як батька на користь відповідача на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше від 30 % від прожиткового мінімуму на кожну дитину, щомісячно, однак на даний час змінився його майновий стан, так як має заборгованість по сплаті аліментів в сумі 20500 грн. та по неустойці за несплату аліментів стягнутої за рішенням суду в сумі 20 000 грн., при цьому ухвалою суду від 06.03.2014 року він обмежений у праві виїзду за кордон, а тому не має на даний час постійної роботи і не може сплачувати аліменти на утримання дітей у встановленому рішенням суду розмірі, в зв"язку з чим просить змінити розмір аліментів на утримання дітей та стягувати їх у твердій грошовій сумі 400 грн. на двох дітей щомісячно до досягнення ними повноліття, оскільки у нього погіршився майновий стан. Позивач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі та дав пояснення згідно заяви. Відповідач [PERSON] позов не визнала, посилаючись на те, що позивач ухиляється від сплати аліментів на утримання дітей, в зв"язку з чим має заборгованість по аліментах, хоча постійно виїжджав за кордон і мав заробіток, однак тривалий час не сплачував аліменти до подання нею позову до суду, при цьому у нього не змінився майновий стан, а у неї виникли обставини, за якими син [PERSON] потребує додаткових витрат за станом здоров"я, так як перебуває на "Д" обліку з приводу серцевого захворювання, просить відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позов не підлягає до задоволення зі слідуючих підстав. Рішенням Сарненського районного суду від 09.09.2009 року [PERSON] зобов"язаний до сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше від 30 % від прожиткового мінімуму на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 08.07.2009 року, до досягнення дітьми повноліття. Згідно довідки ВДВМ Сарненського РУЮ від 21.05.2014 року [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів станом 30.04.2014 року в сумі 20 500,30 грн. Ухвалою Сарненського районного суду від 06.03.2014 року [PERSON] тимчасово обмежений у праві виїзду за межі України до виконання рішень по сплаті аліментів та неустойки за несплату аліментів. Довідки Люхчанської сільської ради підтверджують, що [PERSON] не працює з 05.07.2008 року по даний час, проживає в сім"ї батьків в с.Люхча Сарненського району. Відповідно до вимог ст.192 СК України та роз'яснень, що містяться у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" - розмір аліментів, визначений за судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Отже, виходячи із змісту вказаних правових норм, для зменшення судом розміру аліментів платнику необхідно довести погіршення свого матеріального стану, в зв'язку із зміною сімейного стану або стану здоров'я. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] має на утриманні лише двох неповнолітніх дітей, інших утриманців не має, позивач не працював як на момент винесення судового рішення від 09.09.2009 року про стягнення аліментів на утримання дітей, так і до даного часу, з моменту зобов"язання до сплати аліментів не сплачував їх жодного разу за період з 08.07.2009 року по 31.12.2012 року і при цьому добровільно не надавав дітям коштів, одягу чи продуктів харчування, хоча постійно виїжджав на сезонні роботи за кордон, зокрема в 2012 та в 2013 роках, отримуючи заробіток за п"ять місяців роботи кожного року в сумі приблизно 24 000 грн., і лише після подання [PERSON] позову про стягнення неустойки частково сплатив заборгованість по аліментах. Таким чином, суд з"ясував, що у позивача з моменту винесення судового рішення від 09.09.2009 року про стягнення аліментів на утримання дітей покращився, а не погіршився майновий стан, так як отримуючи заробіток 24 000 грн. в рік боржник має моживість сплачувати аліменти, виходячи з 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які нараховуються в такому розмірі при примусовому виконанні судового рішення, при цьому суд враховує, що відсутність офіційної роботи у платника аліментів не звільняє батька від обов'язку утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття в розмірі достатньому для їх повноцінного харчування, фізичного і духовного розвитку, забезпечення необхідними речами повсякденного вжитку. Отже, позивачем під час розгляду справи не надано жодних доказів на підтвердження обставин, якими він обгрунтовував свої позовні вимоги про зменшення розміру аліментів, тобто відсутні правові підстави для задоволення позову, так як цивільні права [PERSON] не порушенні і судовому захисту не підлягають.

Outcome: dismissed