Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право на користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, посилаючись на те, що з 05.11.2015 року вона є власником квартири [ADDRESS], згідно договору купівлі - продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Івчуком С.С. та зареєстровано в єдиному реєстрі за № 5656. У вказаній квартирі зареєстрована попередня власниця квартири відповідач по справі [PERSON], [INFO], яка в даній квартирі на протязі останнього часу не проживає, місце її проживання на даний час їй не відоме. Будь - якої домовленості між нею та відповідачем щодо користування належним їй майном не було. Реєстрація відповідача в квартирі порушує її права, так як тягне за собою додаткові витрати на оплату комунальних послуг, в зв'язку з чим порушується її право власності. Тому позивач просила визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житлом, а саме квартирою [ADDRESS] та зняти з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала заяву про розгляд справи в її відсутності, вказавши, що позов підтримує та просить його задовольнити, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON], яка зареєстрована [ADDRESS], належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про направлення судових повісток на 9 - 20 годину 26.12.2016 року, на 09-20 годину 06.02.2017 року, що є належним судовим викликом та до суду не з'явилась, причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. Судовий розгляд проведено в заочному порядку. Представник третьої особи - Коростенського районного відділу управління Державної міграційної служби у Житомирській області в судове засідання не з,явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Направив до суду лист, в якому просить справу розглянути в його відсутності, вказав, що проти задоволення позову не заперечує. Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS], що стверджується копією договору купівлі - продажу квартири від 05.11.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Коростенського нотаріального округу Житомирської області Івчуком С.С., витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та копією технічного паспорта на квартиру (а.с. 7-11). В даній квартирі зареєстрована відповідач по справі - [PERSON], [INFO] -попередня власниця квартири. (довідка а.с. 13). Відповідач в квартирі, що належить позивачці, з моменту укладання договору купівлі - продажу не проживає, що стверджується даними акту складеного Об"єднанням співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] ( а.с. 12). Відповідно до вимог ст.ст. 319, 321, 386 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник може вимагати усунення будь - яких порушень його права. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач не є членом сім"ї нового власника квартири - позивачки по справі. Перехід права власності на жиле приміщення від однієї особи до іншої автоматично припиняє право колишнього власника та членів його сім"ї на користування цим житловим приміщенням. Таким чином, позовні вимоги позивачки про визнання відповідачки такою, що втратила право на користування жилим приміщенням підлягають задоволенню. Позовні вимоги [PERSON] в частині зобов"язання Коростенського районного сектору управління Державної міграційної служби у Житомирській області зняти відповідача з реєстрації задоволенню не підлягають, так як за замістом ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України", зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Крім того, на третю особу не можуть бути покладені такі обов"язки.

Outcome: partial