Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

В травні 2018 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, згідно якого просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою [ADDRESS], відносно її малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Стягнути з [PERSON], [INFO], уродженки м. Бердичева Житомирської області, зареєстрованої за адресою : Житомирська область, Бердичів, [ADDRESS], працюючої СП ТОВ " РІФ-1", аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі по 1000 ( одна тисяча) грн. щомісячно, починаючи з 16 травня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, шляхом перерахування коштів на особовий рахунок дитини, який буде відкрито в відділенні Ощадного банку України. Передати малолітню дитину [PERSON], [INFO] на опікування органу опіки та піклування Бердичівської міської ради Житомирської області. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що [PERSON], [INFO] є матір"ю чотирьох дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Відносно дітей має статус одинокої матері. У зв"язку з тим, що відповідачка не належним чином виконувала батьківські обов"язки в червні 2017 року службою у справах дітей виконавчого комітету Бердичівської міської ради її дітей взято на облік , як таких, що перебувають у складних життєвих обставинах. Малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON], [INFO] року відповідно до рішення виконавчого комітету Бердичівської міської ради та заяви відповідачки було влаштовано до Житомирського обласного спеціалізованого будинку дитини на повне державне утримання. Малолітня [PERSON], [INFO] року у зв"язку з погіршенням стану здоров"я була госпіталізована в реанімаційне відділення новонароджених Житомирської обласної дитячої клінічної лікарні, де [INFO] року померла. Відповідачка відмовилась від поховання дитини, поховання відбулося силами виконавчого комітету Бердичівської міської ради. Малолітня [PERSON], [INFO] року і досі перебуває в КЗ " Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини". Працівниками служби у справах дітей неодноразово відвідувалася родина відповідачки за адресою проживання в м. Бердичеві, обстежувалися матеріально - побутові умови. На момент обстеження санітарний стан житлового помешкання був незадовільний : антисанітарія, відсутня стінка між кухнею та туалетом, брудно. В квартирі не створено умов для проживання немовляти. Відповідачку неодноразово попереджали про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов"язків, рекомендували привести житлове приміщення в належний санітарно - гігієнічний стан, створити умови для повернення дитини, однак суттєвих змін не відбулося. 20.09.2018 року відповідачкою подано відзив на позовну заяву, згідно кого вона просить відмовити у задоволенні позовних вимог органу опіки та піклування Бердичівської міської ради ( а.с. 43-46). 12.10.2018 року представником позивача подано відповідь на відзив [PERSON] ( а.с. 71-74). В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позові, наполягає на позбавленні батьківських прав відповідачки відносно її малолітньої дочки [PERSON], [INFO] Вказала, що повернення малолітньої дитини в родину відповідачки не можливо, це створює загрозу для життя та здоров"я дівчинки. Відповідачка в судовому засіданні категорично заперечувала проти позбавлення її батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO] Вказала, що проживає в квартирі своєї матері з трьома дітьми, мати зловживає алкоголем, між ними постійно відбуваються сварки, свідками яких є неповнолітні діти. На зауваження працівників служби у справах дітей ремонт в квартирі до даного часу вона не зробила, бо не встигла. В квартирі відсутня ванна кімната, митися діти ходять до прабабці двічі на тиждень. Аліменти на утримання малолітньої доньки вона також не згідна сплачувати, тому що в неї немає коштів. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] , кожен окремо, підтвердили факти викладені в позовній заяві. Вказали на те, що в квартиру до відповідачки попасти працівникам служби у справах дітей не можливо, оскільки відповідачка в добровільному порядку не впускає їх в квартиру, двері не відчиняє. В квартирі , де проживає відповідачка з дітьми антисанітарія, тривалий час був відсутній туалет, відсутня ванна кімната, немає стіни між кухнею та туалетом, діти не мають кожен окремого ліжка для сну, речі брудні, відсутня постільна білизна, квартира потребує ремонту. На пропозицію служби у справах дітей допомогти з ремонтом в квартири відповідачка відмовилась з необґрунтованих причин. Щодо малолітньої дочки [PERSON], яка померла [INFO] року відповідачка відмовлялася її поховати за власні кошти, зверталася до виконавчого комітету Бердичівської міської ради із заявою про поховання дитини коштами міської ради. Малолітню дочку [PERSON], яка на даний час перебуває в КЗ " Житомирській обласний спеціалізований будинок дитини" відповідачка не відвідує. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки, свідків, дослідивши надані сторонами докази, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що відповідачка є матір"ю малолітньої [PERSON], [INFO] ( а.с. 7). Відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК УКраїни , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України ( а.с. 11). Відповідачка злісно ухиляється від виконання обов'язків по вихованню та утриманню малолітньої дитини , без поважних причин : протягом останнього року не піклується про стан її здоров» я, фізичний, духовний розвиток, що стверджується поясненнями представника позивача, свідками. На даний час дитина перебуває в дитячому будинку. Як вбачається з копії наказу служби у справах дітей виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області від 15.06.2017 року № 77, дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] поставлено на обліку по причині ухилення матері від виконання батьківських обов"язків ( а.с. 12). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть [PERSON], [INFO] року померла [INFO] року ( а.с.13). Згідно листа КЗ " Житомирській обласний спеціалізований будинок дитини" від 02.03.2018 року, [PERSON], [INFO] перебуває в даному закладі з 05.07.2017 року , знаходиться на повному державному утриманні та вихованні . З 12.08.2017 року мати дитини жодного разу дитину відвідувала, життям та здоров"ям не цікавилась, допомоги на утримання не надавала, участі у вихованні не приймала ( а.с. 16). Відповідно до Актів обстеження умов проживання від 14.06.2017 р., 20.07.2017 р., 18.01.2018 р., 04.04.2018 р., 11.04.2018 р., було проведено обстеження умов проживання [PERSON], за адресою : [ADDRESS] та встановлено, що матеріально - побутові умови проживання відповідачки не дозволяють перебування у неї малолітньої дитини. [PERSON] на рекомендації соціальних працівників не реагує, ремонт в квартирі не зроблено, антисанітарія, відсутня постільна білизна для дітей, не облаштовано куточка для малолітньої дитини, відсутня ванна кімната. ( а.с.18-22). Як вбачається з листа центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді від 11.10.2018 року № 576 на ім"я начальника служби у справах дітей, встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах з 25.10.2012 року. Фахівцями із соціальної роботи здійснювався соціальний патронаж сім"ї основною метою якого було підвищення батьківського потенціалу матері, створення належних умов для проживання малолітніх дітей. Проведена робота результатів не дала, матір не виконувала рекомендації фахівців, зачасту чинила опір - не відчиняла двері помешкання, ігнорувала зауваження, не усвідомлювала ступінь ризику збереження здоров"я та життя дітей. 19.03.2018 року сім"я [PERSON] знята з соціального супроводу в зв"язку з невиконанням плану соціального супроводу, проте продовжує перебувати на обліку сімей, які перебувають в складних життєвих обставинах. Повертати малолітню [PERSON] матері недопустимо ( а.с. 80-81). Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області від 29.05.2018 року , орган опіки та піклування прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] року. Як передбачено ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В обґрунтування своїх заперечень проти позовної заяви відповідачкою суду надано довідку від 21.09.2018 року № 185, про те, що не перебуває на обліку в наркологічному кабінеті( а.с.57), довідку про склад сім"ї від 014.10.2018 року ( а.с.58), характеристику, видану директором МК ВЖРЕП № 7, згідно якої вбачається, що [PERSON] до адміністративної відповідальності не притягувалася. Скарг від сусідів не надходило ( а.с. 60), довідку з КЗ " Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини" , про те, що [PERSON] відвідувала [PERSON], [INFO], в 2017 році двічі, в 2018 році протягом серпня місяця 4 рази, та двічі в вересні 2018 року( а.с. 61). Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перерахованих у ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. Відповідно до ст. 165 СК України позивач мав право за наявності достатніх підстав на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідачки. Проте, для з'ясування того, чи є таке втручання у сімейні відносини необхідним та виправдання у демократичному суспільстві, необхідні достатньо переконливі та зважені аргументи на захист інтересів дитини . Відповідальність батьків за виховання дітей, яка в однаковій мірі покладається як на матір, так і на батька, визначена і в ст. ст.9, 18 Конвенції "Про права дитини", ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 780-ХІІ 27.02.1991 року. Згідно роз'яснень, викладених у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. На підставі вищевикладених обставин суд приходить до висновку, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків по вихованню малолітньої дочки [PERSON], [INFO], , оскільки протягом останнього року не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на утримання . Таким чином дії відповідачки, як матері малолітньої дитини , є винними, свідомими, а тому на підставі ст. 164 Сімейного Кодексу України, суд прийшов до остаточного висновку про позбавлення відповідачки батьківських прав. Згідно ст.ст.180,181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки , сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів виплати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі. Оскільки позбавленні батьківських прав батьки не звільняються від свого обов'язку щодо матеріального утримання дітей, вимоги позивача про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] також підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідачки підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 1409 гривень 60 копійок.

Outcome: approved