Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

У березні 2020 року орган опіки та піклування Снігурівської міської ради Миколаївської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовані слідуючими обставинами. [PERSON] є батьком трьох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 14 лютого 2019 року діти у відповідача були відібрані без позбавлення його батьківських прав, також вказаним рішенням позбавлено батьківських прав матір дітей [PERSON] . На даний час двоє старших дітей перебувають на повному державному забезпеченні в КЗ "Загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІІ ступенів - центру загальної і профільної освіти та комплексної реабілітації" Миколаївської обласної ради, найменший - знаходиться в Миколаївському обласному будинку дитини. Після відібрання дітей [PERSON] свою поведінку не змінив, належних умов для проживання дітей не створив, за місцем проживання характеризується негативно, веде асоціальний спосіб життя, не працює, живе за рахунок пенсії по інвалідності, зловживає алкоголем, поводиться агресивно та неадекватно, що є підґрунтям для наслідування дітьми подібної поведінки. Під час перебування дітей в комунальних закладах, двох старших синів відповідач жодного разу не відвідав, матеріально не допомагав, зв"язок не підтримував, життям та здоров"ям не цікавився. Молодшого сина відвідував 8 разів, в останнє 11 листопада 2019 року. З приводу повернення дітей відповідач нікуди не звертався. Позивач просить суд, позбавити відповідача батьківських прав відносно дітей, оскільки їх повернення є небезпечним для життя, здоров"я та морального виховання. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, мотивом до застосування такого заходу до відповідача як позбавлення батьківських прав назвала самоусунення від виховання та утримання дітей, не створення ним умов для проживання дітей, байдужість батька. Відповідач будучи належним чином повідомленим про розгляд справи у судове засідання не з"явився повторно, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не надав. Представник органу опіки та піклування та служби у справах дітей Снігурівської райдержадміністрації та враховуючи інтереси дітей, вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав. За згоди позивача, за наявності інших умов, визначених у ст.280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заосного розгляду справи та ухвалення по справі заочного рішення. Дослідивши докази по справі, суд дійшов до таких висновків. Як вбачається з заявленого позивачем позову він обґрунтовується на підставі\~\~п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, згідно якої мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження, актовими записами та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження дітей. Відповідач зареєстрований та проживає за адресою по [ADDRESS] . До складу його сім"ї входить дружина [PERSON] , яка не проживає за вказаною адресою, та троє малолітніх дітей, які вилучені, про що свідчить довідка Василівського старостинського округу Снігурівської міської ради Миколаївської області від 16.03.2020 р. за № 591 (а.с.6). Так, рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 14 лютого 2019 року, ухвалено про відібрання без позбавлення батьківських прав дітей у відповідача [PERSON] та з нього стягнуто аліменти на їх утримання в розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 березня 2018 року та до досягнення дітьми повноліття. Крім того, вказаним рішенням позбавлено батьківських прав матір дітей [PERSON] та з неї також стягнуто аліменти на їх утримання (а.с.10-17). Розпорядженням Снігурівської районної державної адміністрації Миколаївської області від 23 квітня 2019 року №114-р малолітнім [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування (а.с.18). Після відібрання без позбавлення батьківських прав дітей у відповідача, двоє старших хлопчиків [PERSON] та [PERSON] на повне державне забезпечення було влаштовано до КЗ "Загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів - центр загальної і профільної освіти та комплексної реабілітації" Миколаївської обласної ради, найменшого хлопчика [PERSON] направлено до Миколаївського обласного будинку дитини (а.с.18-19). Відповідно до складеного акту комісією КЗ "Загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІІ ступенів - центру загальної і профільної освіти та комплексної реабілітації" Миколаївської обласної ради від 12 березня 2020 року, на протязі перебування в закладі дітей [PERSON] та [PERSON] за період з 23.10.2019 по 12.03.2020 їх батько [PERSON] жодного разу не відвідував, матеріально не допомагав, зв"язок не підтримував (телефоном, листуванням, чи будь-яким іншим способом), станом здоров"я не цікавився (а.с.20). Згідно повідомлення головного лікаря КНП "Миколаївського обласного будинку дитини" Миколаївської обласної ради від 12 березня 2020 року № 250-03-04, за час перебування в їх закладі малолітнього [PERSON] з [INFO] року, батько періодично відвідував сина [INFO] , 13.11.2018, 11.02.2019, 09.07.2019, 12.08.2019, 02.09.2019, 18.10.2019 та останній раз 11.11.2019 року (а.с.21). При проведенні 16 березня 2020 року обстеження матеріально-побутових умов проживання відповідача [PERSON] за адресою [ADDRESS] , спеціалістами Василівського старостинського округу встановлено, що за вказаною адресою проживає [PERSON] , його дружина [PERSON] не проживає, діти відібрані в березні 2018 року. Будинок в якому зареєстрована та проживала сім"я [PERSON] їм не належить. Так, будинок складається з однієї кімнати кухні та коридору. В кімнатах присутні меблі та побутова техніка старого типу, житлове приміщення пристосоване для життя однієї дорослої людини, але умов для нормального розвитку малолітніх дітей немає. На даний час [PERSON] проживає один, з його слів місце проживання його дружини не відоме (а.с.25). За місцем проживання відповідач характеризується негативно, як такий що часто зловживає алкогольними напоями, під впливом яких веде себе агресивно та не адекватно, на співпрацю не йде, використовує погрози та нецензурну лексику, офіційно не працює, отримує пенсію у зв"язку з інвалідністю. Періодично до Василівського старостинського округу з поліції надходять повідомлення про притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності (а.с.22). Згідно листа КНП "Снігурівська центральна районна лікарня" Снігурівської районної ради Миколаївської області №281/03-05 від 19.05.2020 року [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку у лікаря-нарколога з 01.2018 року. На диспансерному обліку у лікаря-психіатра [PERSON] не знаходиться (а.с.82). Як слідує з листа директора Снігурівського РЦСС СДМ від 09.04.2020 року, сім"я [PERSON] перебувала під соціальним супроводом з метою сприяння в покращенні умов проживання родини, профілактики вживання алкогольних напоїв, підвищення батьківського потенціалу та недопущення соціального сирітства. За час перебування під соціальним супроводом [PERSON] неодноразово наголошувалося щодо необхідності проходження курсу лікування від алкогольної залежності, постановці на облік по безробіттю в Снігурівській районній філії Миколаївського ОЦЗ, недопущення скоєння повторних правопорушень та створення належних умов для повернення дітей. Але [PERSON] рекомендацій та порад фахівця із соціальної роботи не виконував. Майже постійно перебував в сильному алкогольному сп"янінні, поводив себе агресивно. У січні 2020 року родину знято з соціального супроводу з негативним результатом (а.с.49). Допитані у судовому засіданні свідки представники уповноважених служб [PERSON] та [PERSON] суду підтвердили, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов"язків, безвідповідально ставиться до матеріального забезпечення дітей, належних умов для утримання, виховання та розвитку дітей відповідачем не створено, зловживає алкогольними напоями під дією яких поводить себе агресивно та неадекватно. У відповідності до положень ч.1 ст.12 Конвенції ООН від 20 листопада 1989 року "Про права дитини" (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) та ст.171 СК України, з"ясована думка малолітніх [PERSON] , 2013 р.н. та [PERSON] ,2012 р.н. щодо ставлення до свого батька. Згідно листа КЗ "Загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів-центр загальної і профільної освіти та комплексної реабілітації Миколаївської обласної ради від 19.06.2020 року в ході бесіди діти висловили думку, що хотіли би повернутися до батька, за умови зміни ним своєї поведінки, припинення вживання алкогольних напоїв, паління цигарок, приділення їм більшої уваги. В свою чергу даний заклад підтвердив, що з часу влаштування дітей [PERSON] дітей не відвідував, встановити з ними з"язок не намагався. З повідомлення КНП "Миколаївський обласний будинок дитини" Миколаївської обласної ради від 19.06.2020 року з"ясувати думку у [PERSON] з приводу позбавлення батьківських прав не можливе, так як дитина відповідно до свого віку не усвідомлює даного факту. В свою чергу вказаний заклад вважає, що даний позов відповідає найкращим інтересам дитини. Згідно висновку органу опіки та піклування Снігурівської районної державної адміністрації Миколаївської області №3 від 04.06.2020 року, враховуючи інтереси малолітніх дітей, визнано за доцільне позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.84). У відповідності до\~ст.150 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов"язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров"я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно\~ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства"\~на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов"язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування; медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст.З Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Всупереч вимог ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року, відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов"язків, не опікується дітьми, не доглядає їх, не турбується про їх фізичний і духовний розвиток, протягом тривалого терміну попереджався про необхідність змінити ставлення до виховання дітей, проте належних висновків не зробив, не зважаючи на неодноразові попередження, в родині не створені належні умови для утримання, виховання та розвитку дітей, що згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав. З наведеного суд приходить до висновку, що поведінка відповідача по невиконанню батьківських обов"язків є винною. Позбавлення батьківських прав є засобом захисту прав дітей. Позбавлення відповідача батьківських прав, як крайній захід впливу через не виконання ним батьківських обов"язків є виправданим та співмірним, та в інтересах дітей. Відповідач незважаючи на висловлення бажання повернення дітей у сім"ю жодних заходів до такого не вжив, тривалий час не цікавився їх життям, здоров"ям, участі в утриманні не приймав, умови для проживання дітей не створив, проявив байдужість до бажання та потреб дітей у спілкуванні з батьком, на даний час діти влаштовані в комунальні заклади. При цьому, суд враховує, що за встановлених обставин справи, свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов"язками, думка дітей щодо бажання повернутися у сім"ю не є вирішальною у даному спорі. На підставі викладеного, суд приходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та ухвалює про їх задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved