Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернувся до Тячівського районного суду\~Закарпатської області із позовною заявою до\~\~ [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № MKTWGA00000025 від 21 серпня 2007 року. Позовні вимоги мотивує тим, що 21 серпня 2007 року між АТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № MKTWGA00000025, згідно якого відповідачу було надано кредит у сумі 10\~013, 36 доларів США на термін до 18 серпня 2017 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконала, внаслідок чого заборгованість по кредитному договору станом на 28 серпня 2019 року становить 57\~515, 77 доларів США з яких: 7\~120, 45 доларів США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту), 13\~472, 06 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1\~612, 75 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 35\~310, 51 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. А кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 5\~066, 32 доларів США, з яких: 5\~066, 32 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 01 жовтня 2016 року по 28 серпня 2019 року. Також зазначає, що \~в забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором № MKTWGA00000025 між ПАТ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно якого остання зобов`язалася перед позивачем солідарно з [PERSON] відповідати за виконання зобов"язань за кредитним договором. Як на підставу позовних вимог посилається на ст.ст. 509, 525, 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України та просить стягнути солідарно з\~\~ [PERSON] та [PERSON] на користь Акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором № MKTWGA00000025 від 21 серпня 2007 року в розмірі 5\~006,32 доларів США, що за курсом 25,16, що відповідно до службового розпорядження НБУ від 28 серпня 2019 року складає 127\~468, 61 гривень та судові витрати. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] адвокат Матіко Р.І. подав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнає та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню з таких підстав. 21 серпня 2007 року нею було укладено кредитний договір з АТ КБ «ПриватБанк» на строк з 21 серпня 2007 року по 18 серпня 2017 року, згідно якого вона отримала кредитні кошти в розмірі 10\~013, 36 доларів США зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 3,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати 0,20% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.11 даного Договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2 даного Договору, періодом сплати - з 25 по 30 число кожного місяця. Також кредитним договором обумовлено, що щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти у сумі 142, 96 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складаються із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди (п. 7.1 договору). Згідно п. 7.2 кредитного договору, кредит надається в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в зазначені даним договором строки. Посилаючись на постанову Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12 вказує, що нарахування позивачем відсотків за користування кредитом після 18 серпня 2017 року (дата завершення терміну кредитування) не ґрунтується на нормах законодавства, а відтак вимога позивача про стягнення відсотків нарахованих позивачем після завершення терміну кредитування задоволенню не підлягає. Крім цього, зазначає, що сторони домовилися, що забезпеченням виконання позичальником зобов`язань за даним договором виступає іпотека житлового будинку за адресою [ADDRESS] , в зв`язку з чим, між сторонами укладено договір про іпотеку, посвідчений приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Стойка Н.М. від 22 серпня 2007 року за реєстровим № 2988. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду, в безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (п. 5.4 іпотечного договору). Так, 18 серпня 2009 року Тячівським районним судом Закарпатської області у справі № 2-1044/09 прийнято рішення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № № MKTWGA00000025 від 21 серпня 2007 року в розмірі 8 634,45 доларів США, що по курсу НБУ становить 66 485, 27 гривень звернути стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок, що розташований за адресою [ADDRESS] , шляхом продажу вказаного предмета іпотеки Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» з укладенням від імені іпотекодавців договору купівлі - продажу даного будинку з іншою особою покупцем. Подання позивачем до суду позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у межах справи № 2-1044/09 передувала вимога позивача до відповідача [PERSON] про дострокове виконання зобов`язання за кредитним договором, в зв`язку з чим, кредитодавець втратив право нараховувати відсотки за кредитним договором № MKTWGA00000025 від 21 серпня 2007 року у період з 01 жовтня 2016 року по 28 серпня 2019 року, а тому вимога про стягнення 5 066,32 доларів США нарахованих за вказаний період відсотків за користування кредитом є безпідставною та задоволенню не підлягає. Також відповідач вказує, що позивачем пропущений строк позовної давності щодо стягнення заборгованості за заявленими вимогами як з боржника по кредитному договору так і з поручителя, який почався в 2009 році, в зв`язку зі зміною строку виконання основного зобов`язання. Таким чином, на час звернення у 2019 році позивача з позовом про солідарне стягнення з поручителя нарахованих відсотків також задоволенню не підлягає, оскільки також сплив 5 річний строк, передбачений п. 12 договору поруки. Просить у задоволенні позовову відмовити в повному обсязі. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» - Ванжа Н.В. надіслала суду відповідь на відзив представника відповідача [PERSON] адвоката Матіки Р.І. на його твердження про зміну строку виконання зобов`язань за кредитним договором та зазначає, що раніше винесене рішення суду не припиняє дію кредитного договору, не позбавляє відповідача відповідальності за взяті зобов`язання за договором та не позбавляє права кредитора звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки на сьогоднішній день за договором існує заборгованість, відповідачем не надані докази належного виконання кредитного договору. Строки виконання зобов`язань за договором змінені не були і сторони продовжують керуватися умовами договору № MKTWGA00000025 від 21 серпня 2007 року. Оскільки, банк не змінював строк повернення в розумінні ЦК України, то строк звернення до відповідача не минув, а невиконання боржником рішення суду не припиняє правовідносин сторін кредитного договору. Протягом строку дії договору кредитор здійснює нарахування відсотків відповідно до погоджених сторонами в договорі умов, в свою чергу в боржника є обов`язок виконати вимоги кредитора, сформовані виходячи з умов договору, які є обов`язковими для виконання сторонами. Крім того, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України. Також зазначає, що оскільки відсутні будь-які належні докази погашення кредитної заборгованості за договором, правовідносини між сторонами тривають й належним чином зобов`язання не виконані та кредитором не прийняті, в зв`язку з чим, порука вважається дійсною до моменту, коли судом не буде встановлено факт припинення договору, а строк припинення поруки повинен визначатися з дня пред`явлення вимоги до поручителя. Згідно умов договору строк виконання зобов`язань спливає 18 серпня 2017 року, а позивач звернувся до суду з позовом до відповідача 11 вересня 2019 року, тобто до спливу строку позовної давності. У зв`язку з цим, обставини, на які відповідач посилається в своєму запереченні, не відповідають дійсності, а строк позовної давності позивачем дотримано при зверненні до суду. Позивач вважає, що підстав для застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення пені немає, оскільки порушення зобов`язання триває, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Просить позов задовольнити. \~ \~ \~ \~В судове засідання представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не з`явився, однак подав до суду клопотання, в якому просить справу розглянути у його відсутності та вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти задоволення заочного рішення не заперечує та просить позов задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову не визнала, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву просить в задоволенні позову відмовити. \~ \~ \~ \~Відповідач\~\~ [PERSON] в судове засідання не з`явилася втретє з невідомої суду причини, хоч належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подавала, клопотання про відкладення розгляду справи від неї не надходило, а тому, суд на підставі ст.\~223 ЦПК України\~справу розглянув в її відсутності на підставі письмових доказів, що є в матеріалах справи. \~ \~ \~ \~Заслухавши думку відповідача [PERSON] та дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 21 серпня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № MKTWGA00000025, згідно якого кредитодавець зобов`язався надати грошові кошти в кредит позичальникові [PERSON] в сумі 10\~013, 36 доларів США (Десять тисяч тринадцять доларів США 36 центів) на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник [PERSON] зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором. Кредит надано строком до 18 серпня 2017 року (а.с. 13-15). \~ \~ \~ \~Крім цього, судом встановлено, що в забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором № MKTWGA00000025 між ПАТ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно якого [PERSON] зобов`язалася перед позивачем солідарно з [PERSON] відповідати за виконання зобов"язання за кредитним договором (а.с.16). \~ \~ \~ \~Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконала, а саме: не здійснював погашення заборгованості заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 28 серпня 2019 року становить 57\~515, 77 доларів США з яких: 7\~120, 45 доларів США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту), 13\~472, 06 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1\~612, 75 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 35\~310, 51 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором (а.с. 5-8). \~ \~ \~ \~Законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а тому кредитодавець на свій розсуд вимагає від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом і таким чином, заборгованість до стягнення становить 5\~066, 32 доларів США, з яких: 5\~066, 32 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 01 жовтня 2016 року по 28 серпня 2019 року . \~ \~ \~ \~Згідно до ст.\~526,\~530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. \~ \~ \~ \~У відповідності до статтей\~610,\~611,\~612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~За змістом\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно до\~ст. 1048 цього Кодексу\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором.\~\~\~ \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК Україниза договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Як встановлено в судовому засіданні, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 5\~066, 32 доларів США, з яких: 5\~066, 32 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 01 жовтня 2016 року по 28 серпня 2019 року. \~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до частини другої\~статті 1054 ЦК України\~до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика»)\~глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. \~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно з частиною другою\~статті 1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього кодексу. \~\~\~Згідно з частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 18 серпня 2009 року по цивільній справі №2-1044/09 за позовом ЗАТ КБ «Приват Банк» до [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження позовні вимоги було задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № MKTWGA00000025\~від 21\~серпня 2007\~року в\~розмірі 8\~634,\~45\~доларів США,\~що по\~курсу НБУ\~становить 66\~485,27\~гривень,\~звернуто стягнення\~на предмет\~іпотеки:\~житловий будинок,\~що розташований\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~загальною площею\~63,8\~квадратних метрів,\~житловою площею\~36,4\~квадратних метрів,\~шляхом продажу\~вказаного предмету\~іпотеки ЗАТ\~КБ «ПриватБанк»,\~49094,\~м.Дніпропетровськ,\~вул..\~Набережна Перемоги,\~50,\~код ЄДРПОУ\~ 14360570\~з укладенням\~від імені\~іпотекодавців договору\~купівлі-продажу\~даного будинку\~з іншою\~особою покупцем.\~В частині\~вимоги про\~виселення відповідачів\~відмовлено. Стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ЗАТ КБ «Приват Банк» 664, 85 гривень сплаченого судового збору та 30 гривень сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. \~ \~ \~ \~Позивач вказує на те, що відповідач кошти не повернув, договір не є розірваним або припиненим, а рішення не є підставою для припинення нарахування відсотків та пені за кредитом, а тому, на думку позивача, він має право на отримання процентів за користування кредитними коштами у розмірі 5\~066,\~32\~доларів США за період з 01 жовтня 2016 року до 28 серпня 2019 року , оскільки заподіяння відповідачами матеріальних збитків та їх невідшкодування негативно впливає на фінансову діяльність кредитної установи, у зв`язку з чим, представник позивача звернувся до суду із даним позовом. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в свою чергу заперечувала в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог, посилаючись на висновки, викладені в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, оскільки банк вже звертався з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором № MKTWGA00000025 від 21 серпня 2007 року, по якому ухвалено рішення від 18 серпня 2009 року. Відповідач [PERSON] зазначила, що кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти\~лише впродовж строку дії кредитного договору\~або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків за договором є безпідставним. \~ \~ \~ \~Згідно висновку,\~викладеного у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник\~виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором,\~який у цій частині змінений кредитором. \~ \~ \~ \~Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту, незалежно від способу такого стягнення, змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. \~ \~ \~ \~Якщо за рішенням про стягнення кредитної заборгованості чи звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів за кредитним договором. У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження\~№ 14-10цс18) також передбачено, що\~після спливу визначеного договором строку кредитування\~чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. \~ \~ \~ \~Згідно\~ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~Таким чином, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним. \~ \~ \~ \~Викладене свідчить про те, що звернувшись до суду в 2009 році із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки банк реалізував своє право на дострокове пред`явлення вимоги відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, чим змінив строк виконання в повному обсязі кредитного зобов`язання і у позивача припинилося право нараховувати проценти за кредитом. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини четвертої статті 559\~ЦК України порука припиняється\~після закінчення\~строку,\~встановленого в\~договорі поруки.\~ \~ \~ \~ Згідно п. 12 Договору поруки, укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON] , порука за цим договором припиняється після закінчення 5 (п"яти) років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором. Оскільки рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 18 серпня 2009 року звернено стягнення на предмет іпотеки та на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України змінено строк виконання в повному обсязі кредитного зобов`язання, а позов до поручителя [PERSON] пред"явлено 19 листопада 2019 року, тобто вимога у вигляді позову була заявлена після спливу строку, передбаченого п. 12 Договору поруки, то порука на час пред`явлення позову була припинена, що є підставою для відмови в задоволенні позову відносно поручителя - відповідача [PERSON] .. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача\~про солідарне стягнення із [PERSON] та [PERSON] заборгованості у розмірі 5\~066, 32 доларів США, з яких: 5\~066, 32 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 01 жовтня 2016 року по 28 серпня 2019 року, є безпідставними, а тому в їх задоволенні слід відмовити. \~ \~ \~ \~У відповідності із\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову -на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. \~ \~ \~ \~Таким чином, у відповідності до положень\~ст. 141 ЦПК України\~у задоволені вимог про стягнення з відповідачів судового збору слід відмовити. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed