Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва звернулось до суду з позовом в якому просить розірвати договір про реструктуризацію заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги від 23.09.2010 року та стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 9 775,50 грн. і судові витрати. Заява мотивована тим, що позивач виконував до 31.12.2013 року функції з утримання будинку і прибудинкової території, надання житлово-комунальних послуг та проведення розрахунків з квартиронаймачами житлових приміщень будинку за надані комунальні послуги. Відповідачі є власниками квартири за адресою [ADDRESS]. Заборгованість з 01.09.1999 року та станом на 01.04.2012 року складає 9 775,50 грн. Умови укладеного договору про реструктуризацію заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги від 23.09.2010 р. відповідачі не виконують. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, у заяві вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, у зв'язку з чим суд з урахуванням заяви представника позивача, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін по справі та відповідно до ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Квартира [ADDRESS] належить відповідачам на праві власності у рівних долях на підставі договору купівлі-продажу від 10.02.1999 року Української біржі Десятинна, реєстраційний номер 0387-211, та реєстраційного посвідчення Київського міського бюро технічної інвентаризації від 03.09.1999 р. (а.с. 8, 9). Згідно довідки по формі № 3, виданої ЖРЕО № 409 від 24.05.2012 року, у вказаній квартирі проживають відповідачі по справі [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]; будинок [ADDRESS] знаходиться на балансі ЖРЕО № 409 (а.с. 7). З позовної заяви та доданих до неї документів убачається, що сума заборгованості по квартирній платі та комунальним послугам по зазначеному житловому приміщенні з 01.09.1999 року та станом на 01.04.2012 р. становить 9 775,50 грн., що підтверджується розрахунками заборгованості наданими позивачем (а.с. 12-23). Між позивачем та відповідачкою [PERSON] 23.09.2010 року був укладений договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги, відповідно до умов якого остання зобов'язалася сплатити наявну заборгованість, яка станом на 01.09.2010 р. становила у розмірі 9 267 грн. 25 коп. шляхом щомісячної сплати на протязі 5 років, а саме кожного місяця сплачувати обумовлену договором суму в рахунок погашення боргу та поточні платежі строком до 01.09.2015 року (а.с. 11). Проте, як убачається із розрахунків заборгованості, відповідачка [PERSON] взяті на себе зобов»язання за укладеним договором не виконує. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами, а, згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов"язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). Відповідно ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Отже, на підставі викладеного вище, позовні вимоги підлягають задоволенню в частині розірвання договору про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги від 23 вересня 2010 року, укладеного між позивчаем та [PERSON] Відповідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов"язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 162 ЖК України, плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно ст. 66 ЖК України, розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом та дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг. Додержання вимог вказаних Правил при користуванні квартирами приватного житлового фонду та їх утримання зобов'язує ст. 179 ЖК України. Згідно ч. 4 ст. 319, ст. 322 ЦК України власність зобов'язує; власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Як зазначено вище, згідно довідок та розрахунків заборгованості, заборгованість відповідачів по квартирній платі та комунальним послугам за період часу з 01.09.1999 року та станом на 01.04.2012 р. становить 9 775,50 грн., що підтверджується матеріалами справи та розрахунками заборгованості. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у строки, встановлені умовами договору або нормами цивільного законодавства. Разом з тим, суд бере до уваги також ті обставини, що відповідачам, як зазначено вище, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності у рівних долях, при цьому відповідачка [PERSON] до 19.03.2001 року була неповнолітньою. Виходячи з помісячних розрахунків заборгованості, за період неповноліття [PERSON] була наявна заборгованість по квартирній платі у розмірі 274,58 грн. та за комунальні послуги в сумі 859,04 грн. Отже, загалом борг складав у розмірі 1 133 грн. 62 коп. Тому вказана сума пісдялагє стягненню з відповідачки [PERSON], яка згідно довідки по формі № 3 ЖРЕО-409 від 24.05.2012 року являється матір»ю [PERSON] Залишок боргу у розмірі 8 641 грн. 88 коп. слід стягнути із кожного з відповідачів відповідно до їхньої частки у власності, а саме по ? частці з кожного, що складає по 4 320 грн. 94 коп. За вищевикладених обставин, заявлені вимоги підлягають задоволенню частково, так як в частині заявлених вимог про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості слід відмовити, при цьому з відповідачки [PERSON] слід стягнути кошти в сумі 4 320,94 грн. та з відповідачки [PERSON] у розмірі 5 454,56 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме з відповідачки [PERSON] в сумі 107,67 грн. та з відповідачки [PERSON] у розмірі 135,93 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial