Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 16.01.2012 року [PERSON] (далі - відповідач) 16.01.2012 року отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між ним і банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 "Умов та правил надання банківських послуг". Позивач свої зобов"язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. В обгрунтування позову посилаються на ст. ст. 525, 610, 615, 629 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов"язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.10.2014 року має заборгованість - 18179,52 грн., яка складається з наступного: 7625,51 грн. - заборгованість за кредитом; 7662,13 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1550,00 грн. - заборгованість з комісії за користуванням кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 841,88 грн. - штраф (процентна складова). Просять суд стягнути з відповідача на їх користь заборгованість у розмірі 18179,52 грн., за кредитним договором № б/н від 16.01.2012 року, судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з"явився. На адресу суду надав заяву від 24.12.2014 року про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з"явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку (оголошення в ЗМІ газета Урядовий Кур"єр № 3 від 10.01.2015 року, № 8 від 17.01.2015 року). Клопотання про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило. Суд вважає, що оскільки, відповідно до ст. 10 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і неявкою до суду без поважних причин, відповідач фактично відмовився від захисту своїх прав в суді, а ст. 169 ЦПК України дає право суду у разі неявки відповідача, повідомленого належним чином про розгляд справи, вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляти заочне рішення), суд вважає можливим розгляд справи за наявними матеріалами, в зв'язку з чим відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з наступного. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір № б/н від 10.01.2012 року відповідно до якого відповідачу відкрито кредитну лінію ( а.с.8). Всі умови надання кредиту, передбачені в заяві, Умовах та правилах надання банківських послуг, Тарифах, які складають між [PERSON] та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджено підписом відповідача в заяві ( а.с. 8-34). Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Добровільне підписання відповідачем договору кредиту № б/н від 10.01.2012 року, свідчить про згоду особи, яка їх підписувала, з текстом та всіма умовами, викладеними в цих документах. Суду належних та допустимих доказів, що відповідач кредит не отримував, доказів того, що підписи в заяві про бажання отримати кредит не його, не надано, клопотання про призначення експертизи не заявлялось, не надано доказів отримання кредитних коштів та використання кредитної картки всупереч волі відповідача іншими особами. Виходячи із положень ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що відповідач порушив зобов'язання по погашенню кредиту, передбачені Договором № б/н від 10.01.2012 року, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором , укладеного між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON], станом на 31.10.2014 року ( а.с. 6-7) відповідно до якого заборгованість становить 18179,52 грн. з них: 7625,51 грн. - заборгованість за кредитом; 7662,13 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1550,00 грн. - заборгованість з комісії за користуванням кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 841,88 грн. - штраф (процентна складова). Будь-якого іншого розрахунку заборгованості сторонами суду не надано. Відповідач суду доказів наявності угоди про відстрочку сплати боргу чи про його погашення не надав. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем доведено позовні вимоги, позов обгрунтований та підтверджений доказами. Відповідач не надав суду доказів на спростування позовних вимог позивача ( їх зменшення чи відмову в задоволенні позову), фактично відмовився від захисту своїх прав та інтересів в суді, як не надав доказів повернення суми боргу позивачу. Неповернення відповідачем грошових коштів призвело до виникнення заборгованості перед позивачем. Однак, всупереч, виниклій заборгованості, відповідачем оплати суми кредиту позивачу проведено не було, що є порушенням права позивача, яке підлягає захисту судом і порушення якого, підлягає усуненню відповідачем, а тому позов підлягає до задоволення. Судові витрати суд стягує з відповідача згідно вимог ст. ст. 79, 88 ЦПК України, пропорційно задоволеній сумі позову, а саме судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп., витрати, пов"язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 1 302 грн. На підставі викладеного ст. ст. 203, 525, 526, 527, 530, 547, 599, 610, 615, 627 - 629, 634, 1049, 1050 ЦК України та

Outcome: approved