Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: Рахівська державна нотаріальна контора, Рахівське районне управління юстиції в Закарпатській області в особі реєстраційної служби про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначено, що 18 січня 1988 року секретарем виконкому Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області було посвідчено заповіт, яким [PERSON] заповіла належне їй все майно, в тому числі житловий будинок з прилеглими до нього надвірними спорудами, який знаходиться в с. Середнє Водяне по вул. 50 років Жовтня,64 Рахівського району Закарпатської області йому, [PERSON]. 23 червня 2014 року [PERSON] померла. З метою отримання правовстановлюючих документів на спадкове майно, він як спадкоємець за заповітом звернувся до Рахівської державної нотаріальної контори про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак у видачі такого нотаріусом було відмовлено у зв"язку відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок, про що видановідповідну постанову. У зв"язку з чим просив визнати за ним право власності на житловий будинок №64, загальною площею 181,06 кв.м, житловою площею 107,76 кв.м. з надвірними та господарськими спорудами, що розташований по вул. М.Вітязу в с. Середнє Водяне Рахівського району Закарпатської області. В ході розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги, де поряд із первісними просив встановити юридичний факт, за яким встановити факт належності будівельного паспорта на забудівлю земельної ділянки [PERSON], виданий районним архітектором на ім"я порчан [PERSON] в 1987 році. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні присутні не були. Останній надав заяву про розгляд справи за їх відсутності та задоволення позовних вимог. Представник відповідача - Середньоводянської сільської ради в судове засідання не з"явився. Сільський голова [PERSON] направив суду заяву про розгляд справи без участі представника ради та визнання позовних вимог. Представник третьої особи без самостійних вимог - Рахівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з"явився. В.о. завідуючої Рахівською держнотконторою [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області в судове засідання не з"явився. Начальник управління [PERSON] надіслав заяву, в якій просить справу розглянути без участі їхнього представника та на розсуд суду відповідно до чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Встановлено, що позивач [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 23 червня 2014 року. Після смерті [PERSON], залишилося спадкове майно - житловий будинок №64 по вул. 50 років Жовтня (теперішня назва М.Вітязу згідно рішення виконкому Середньоводянської сільської ради №5 від 05.03.1996 року про перейменування вулиць) в с. Середнє Водяне Рахівського району, Закарпатської області, і відносно якого остання розпорядилася шляхом складення заповіту 18 січня 1988 року року. Згідно даного заповіту [PERSON] належний їй житловий будинок з надвірними спорудами № 64 по вул. 50 років Жовтня в с. Середнє Водяне Рахівського району Закарпатської області заповіла [PERSON]. Звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно та встановлення юридичного факту зумовлене порушенням його права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в його користь. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом на підставі матеріалів справи достовірно встановлено, що будівельний паспорт на забудову зеемльної ділянки від 1987 року, виданий на ім"я [PERSON] належить [PERSON]. [PERSON] власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). \~ \~ Норми ст. 392 ЦК не застосовуються щодо вимог про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва (ч. 3 ст. 376 ЦК), оскільки особа не є власником, а лише заявляє вимогу про встановлення права власності на об'єкт самочинного будівництва. \~ Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. \~ Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд №64 по вул. М.Вітязу в с. Середнє Водяне Рахівського району, виданої ПП [PERSON] спадковий будинок побудований \~у 1990 році. \~ Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). \~ \~ Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. \~ Згідно довідки виконавчого комітету Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №538 від 3 грудня 2014 року житловий будинок № 64 по вул. М.Вітязу в с. Середнє Водяне Рахівського району Закарпатської області згідно по господарської книги №1874 належав [PERSON] [PERSON] факт належності цього будинку спадкодавцю стверджено будівельним паспортом на забудову земельної ділянки від 1987 року, а отже його не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва. \~ \~ При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. \~ \~ Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких \~юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ч.3 ст. 1268 ЦК України, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець, мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. [PERSON] спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний \~ строк для подачі заяви. \~ \~ Судом встановлено, що позивач прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом зі спадкодавцем, у зв'язку з чим набув правового статусу особи, яка цю спадщину прийняла, що стверджено довідкою виконавчого комітету Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №3515 від 3 грудня 2014 року. Спору щодо набуття права на спадщину судом не встановлено. Згідно даних Витягу зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №40834633 від 3 липня 2015 року заповіт, складений [PERSON] 18 січня 1988 року є чинним і ніким не скасований. \~ \~ Таким чином, враховуючи, що позивач по справі належить до спадкоємців за заповітом, спадщину прийняв, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. \~ \~ Питання відшкодування судових витрат позивачем не ставилось. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved