Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 16,14 га, розташованої на території Піщанської сільської ради Красноградського району Харківської області, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER]. 29 жовтня 2007 року [PERSON] видала відповідачу нотаріально посвідчену довіреність, довіривши йому право представництва її інтересів з питань, пов"язаних з управлінням і розпорядженням належною їй земельною ділянкою площею 16,14 га , зокрема і укладати договори оренди. Згідно договору оренди землі від 18.06.2013 року, укладеного уповноваженю особою [PERSON] [PERSON], який діє на підставі довіреності посвідченої 29.10.2007 року приватним нотаріусом Карлівського районного нотаріального округу Полтавської області Шубою А.Ф. та зареєстрованою в реєстрі за № 3190 та ПП "Ланна-Агро", вищевказану земельну ділянку передано ПП "Ланна-Агро" в строкове платне користування на 49 років. Розмір орендної плати за рік складає 21142,52 грн. Позивач 11 серпня 2015 року подала заяву приватному нотаріусу Шуба А.Ф. про скасування довіреності з питань, пов"язаних з управлінням і розпорядженням земельною ділянкою площею 16,14 га, розташованиї на території Піщанської сільської ради Красноградського району, виданої [PERSON] Крім того, [PERSON] зверталася до відповідача з письмовою вимогою повернути отримані кошти за договором оренди. Посилаючись на те, що відповідач порушує її право як власника земельної ділянки на отримання коштів за договором оренди, неповерненням коштів за укладеним договором, в уточненій позовній заяві [PERSON] просила стягнути з відповідача на її користь кошти в сумі 227378, 34 грн, отримані як орендна плата за 2012- 2023 року , індекс інфляції 88252,78 грн. та 3% річних 6783,55 грн. В судовому засіданні представник позивача та [PERSON] підтримала змінені вимоги своєї позовної заяви з підстав викладених у ній, просили позов задовольнити. Крім того [PERSON] пояснила суду, що вона є власником земельної ділянки. В зв"язку з терміновою необхідністю отримати кошти вона звернулася до [PERSON] в 2007 році. В нотаріальній конторі надала довіреність відповідачу, яка дозволяла розпоряджатися її земельною ділянкою площею 16,14 га, зокрема і укладати договори оренди. Після підписання першого договору оренди землі, вона надала [PERSON] розписку про отримання 100000 грн за весь період оренди і відсутність до нього будь-яких претензій в майбутньому. Пізніше їй стало відомо про укладення в 2013 році договору оренди землі між ПП "Ланна-Агро" та [PERSON], який діяв за довіреністю, на 49 років. З вимогами до [PERSON] про виплату орендної плати вона звернулася в 2015 році, після того як їй було відмовлено в наданні соціальних виплат і допомог, оскільки їй нараховувалися значні кошти як орендна плата. В серпні 2015 року скасувала раніше видану відповідачу довіреність. [PERSON] уточнені позовні вимоги просила задовольнити та стягнути з відповідача 322414,67 грн. Представник відповідача та третьої особи ПП "Ланна-Агро" в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просить відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у письмових запереченнях, які приєднано до матеріалів справи. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, оскільки цим спором права Красноградської ОДПІ не порушуються. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 16,14 га, що розташована на території Піщанської сільської ради Красноградського району Харківської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданого Піщанською сільською радаю Красноградського району Харківської області 23.10.2000 року. З копії довіреності від 29.10.2007 року посвідченої приватним нотаріусом Карлівського районного нотаріального округу Полтавської області Шуба А.Ф. та зареєстрованої в реєстрі за № 3190 вбачається, що [PERSON] уповноважила [PERSON], [PERSON] бути її представниками з питань пов"язаних з управлінням і розпорядження земельною ділянкою площею 16,14 га , зокрема і укладати договори оренди та одержувати орендну плату грошима чи в натуральній формі. За заявою [PERSON] 11 серпня 2015 року, засвідченої приватним нотаріусом Шуба А.Ф., скасовано раніше надану нею відповідачу довіреність, про що повідомлено [PERSON] і [PERSON] 18.06.2013 року було укладено договір оренди землі між уповноваженою особою [PERSON] [PERSON], який діяв згідно довіреності посвідченої 29.10.2007 року, та ПП "Ланна-Агро", за яким в строкове платне користування на 49 років передано земельну ділянку яка належить позивачу. За умовами договору за користування земельною ділянкою орендар щороку виплачує орендну плату, яка в грошовій формі становить 21142,52 грн. Орендна плата, згідно наданих копій видаткових касових ордерів, виплачена ПП "Ланна-Агро" за заявами [PERSON] до 2023 року, що не заперечувалося представником відповідача в суді. З наявної в матеріалах справи та дослідженої під час судового розгляду розписки встановлено, що позивач отримала від відповідача грошові кошти в сумі 100000 грн. за весь період оренди земельної ділянки, ніяких претензій [PERSON] до [PERSON] не має. За змістом п.1 ч.2 ст.11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст.ст. 1000, 1001 ЦК України, за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного. Договором доручення може бути визначений строк, протягом якого повірений має право діяти від імені довірителя. Повірений має право на плату за виконання свого обов'язку за договором доручення, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 1002 ЦК України). Згідно ст.ст. 1003, 1004 ЦК України, у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними. Повірений зобов'язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Повірений може відступити від змісту доручення, якщо цього вимагають інтереси довірителя і повірений не міг попередньо запитати довірителя або не одержав у розумний строк відповіді на свій запит. У цьому разі повірений повинен повідомити довірителя про допущені відступи від змісту доручення як тільки це стане можливим. Повірений зобов'язаний: 1) повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; 2) після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; 3) негайно передати довірителеві все одержане у зв'язку з виконанням доручення. Довіритель зобов'язаний видати повіреному довіреність на вчинення юридичних дій, передбачених договором доручення. Довіритель зобов'язаний, якщо інше не встановлено договором: 1) забезпечити повіреного засобами, необхідними для виконання доручення; 2) відшкодувати повіреному витрати, пов'язані з виконанням доручення. Довіритель зобов'язаний негайно прийняти від повіреного все одержане ним у зв'язку з виконанням доручення. Довіритель зобов'язаний виплатити повіреному плату, якщо вона йому належить (ст.ст. 1006, 1007 ЦК України). Норми ч. 1 ст. 237, ст. 239 ЦК України передбачають, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє. Як передбачено ст. ст. 244, 245 ЦК України, представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватись за довіреністю; довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Відповідно до ст. ст. 248, 249 ЦК України, представництво за довіреністю припиняється у разі скасування довіреності особою, яка її видала. Особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення. З матеріалів справи вбачається, що відповідач до скасування позивачем [PERSON] 11.08.2015 року довіреності уклав договір оренди землі, який позивачем не оспорюється. Позивач як власник земельної ділянки, переданої відповідачем в оренду ПП "Ланна-Агро" за договором оренди 18.06 2013 року в строкове платне користування строком на 49 років , від права власності не відмовлялася і не відчужувала її на користь відповідача, а тому [PERSON], виконуючи доручення позивача, повинен був повернути їй кошти, отримані як орендну плату за договором від 18.06.2013 року в сумі 21142,52 грн. на рік , що узгоджується з п. 3 ч. 1 ст. 1006 ЦК України. Згідно положень ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 531 ЦК України визначено , що боржник має право виконати свій обов'язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Як передбачено ст.545 ЦК України, прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Представником відповідача було надано під час розгляду справи копію розписки в якій зазначено, що позивач отримала від відповідача грошові кошти в сумі 100000 грн. за весь період оренди земельної ділянки, ніяких претензій [PERSON] до [PERSON] не має. Позивач підтвердила , що отримувала від відповідача грошові кошти і не заперечувала, що надавала про це [PERSON] письмову розписку. Також вона пояснила, що не зверталася до відповідача з вимогою передати належну їй орендну плату до 2015 року, вважаючи, що після того як вона одноразово отримала гроші, він всі свої зобов"язання виконав. Оскільки відповідач отримав письмову розписку про виконання свого обов"язку по передачі отриманої ним орендної плати [PERSON], в якій зазначено що більше ніяких матеріальних або будь-яких інших претензій [PERSON] до [PERSON] не має, на думку суду, відповідач достроково виконав свій обов"язок передбачений ст.1006 ЦК України, тому зобов"язання по виплаті орендної плати перед позивачем у відповідача не має. Враховуючи наведене, суд приходить до остаточного висновку, про необґрунтованість позовних вимог, які не підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги , що відсутні підстави для стягнення з [PERSON] отриманої ним орендної плати, з огляду на зазначені обставини, не підлягають до задоволення і вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та 3% річних. Позивач заявив клопотання про повернення переплаченої суми судового збору у зв'язку з зменшенням розміру позовних вимог по уточненому позову. Відповідно п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, в розмірі переплаченої суми. З огляду на наведене, у відповідності до ст.7 Закону України "Про судовий збір", необхідно повернути позивачу надлишково переплачений судового збору в сумі 215,11 грн., сплачений відповідно до квитанції № N0Х9Х41131 від 17 грудня 2015 року

Outcome: dismissed