Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

У січня 2014 року позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до відповідачів, КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», [PERSON], [PERSON], про визнання недійсною приватизацію житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] та свідоцтво про право власності на вказану квартиру, видане на позивача та відповідачів. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що мешкав разом із батьками у спірній квартирі, коли він був неповнолітнім батьки здійснити приватизацію квартири, в тому числі і на нього. Приймаючи участь у приватизації зазначеного житлового приміщення позивач вважає , що його батьки діяли під впливом помилки, оскільки участь у приватизації призвела до негативних наслідків та звузила його права при подальшому використанню своїх житлових прав. Відповідач - КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», у судове засідання не з'явився, подав до суду заперечення, в яких проти задоволення позову заперечував. Зазначаючи, що відсутні підстави для визнання приватизації житлового приміщення та виданого на підставі приватизації свідоцтва - недійсним. Співвідповідачі - [PERSON], [PERSON], у судове засідання не з'явились, у поданих заявах позовні вимоги визнати, просили розглянути справу без їх участі. Позивач у судове засідання не з'явився, через уповноваженого представника подав до суду заяву про розгляд справи без його участі з постановленням рішення в заочному порядку. Суд дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного. За змістом ст. ст. 5, 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" право на приватизацію квартир (будинків) державного фонду одержують громадяни України, які проживають у цих квартирах. До членів родини наймача належать тільки громадяни, що постійно проживають у квартирі разом з наймачем або за якими зберігається право на житло. Передача займаних квартир здійснюється в спільну сумісну чи спільну часткову власність за письмовою згодою усіх повнолітніх членів родини, що постійно проживають у цій квартирі, у тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, обов'язковим зазначенням уповноваженого власника квартири. 7 квітня 2008 року на підставі Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" була приватизована на трьох осіб - позивача та відповідачів квартира [ADDRESS] (нова адреса: квартира [ADDRESS]) та відділом приватизації КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» , як органом приватизації на той час, було видано свідоцтво про право спільної сумісної власності на вказану квартиру. Під час приватизації квартири позивач був неповнолітнім та в його інтересах при приватизації виступали його батьки - відповідачі. Позивач, з серпня 2013 року проходе військову службу за контрактом в Академії Внутрішніх військ МВС України у м. Харкові у званні" лейтенант", що не оспорюється сторонами. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 р. N 1081 військовослужбовці внутрішніх військ МВС України забезпечуються по місту проходження військової служби службовими житловими приміщеннями та житлом для постійного проживання. При постановці на облік військовослужбовців для забезпечення житла за місцем проходження служби, позивачу стало відомо про наявність у нього у власності приватизованого житла. Наявність у власності позивача без його волевиявлення частини квартири [ADDRESS] позбавляє його права отримати житло за місцем проходження військової служби в порядку, передбаченому ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 р. N 1081. Стаття 229 ЦК України встановлює: якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. 2 ст. 229 Цивільного кодексу України істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін. Батьки позивача діяли під впливом помилки щодо правової природи правочину, його змісту, прав сторін, помилялися в тому, що вважали, що в будь-який момент при необхідності позивач зможе передати своє житло органу, який поліпшує житлові умови, після чого позивач і члени його сім'ї зможуть реалізувати своє право на поліпшення житлових умов. Таким чином, правочин приватизації частини вказаної квартири батьками на ім'я позивача, коли він був неповнолітнім, без його згоди, суперечить правам та інтересам позивача як сторони правочину приватизації, позбавляє позивача права реалізувати свої право на приватизацію самостійно, отримати житло за місцем проходження військової служби в порядку, передбаченому ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» . Таким чином, суд приходить до висновку про недійсність угоди приватизації житла, вчиненої унаслідок помилки, що має істотне значення для прав позивача. Згідно ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає , у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. У зв'язку із недійсністю приватизації, підлягає визнанню недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно САВ№070561 від 7 квітня 2008 року - на квартиру [ADDRESS], видане на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Посилання позивача на поновлення строку позовної давності, судом не розглядаються, оскільки у відповідності до ч.3 ст. 267 ЦК України, строк позовної давності застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, однак до суду такі заяви не надходили. На підставі викладеного та

Outcome: approved