Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

16.11.2017 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною заявою, яку мотивувала тим, що вона народилася 01.05.1960 року в с.Латірка, Воловецького району Закарпатської області, батьками заявниці записані [PERSON] та [PERSON]. 02 червня 1984 року заявниця уклала шлюб з [PERSON] і після одруження змінила прізвище на [PERSON], але хоч 15 травня 2003 року між нею та [PERSON] шлюб було розірвано вона і надалі залишила собі прізвище [PERSON]. 15 жовтня 2005 року помер батько заявниці [PERSON], який на випадок своєї смерті залишив особисте розпорядження - заповіт, який посвідчений у Біласовицькій сільській раді, згідно якого все своє майно заповів в рівній частці своїм дітям, тобто заявниці та її братові [PERSON] Звернувшись до Воловецької державної нотаріальної контори з метою оформити спадщину, нотаріус помітила помилки у заповіті, а саме: замість прізвища [PERSON] у заповіті зазначено [PERSON]. Зазначені невідповідності унеможливлюють оформлення спадщини, тому просить суд встановити, що заповіт посвідчений виконкомом Біласовицької сільської ради Воловецького району від 17.11.2000 року, в якому допущена помилка де замість прізвища "Іванченковій" зазначено прізвище "Іванченко" дійсно належить їй [PERSON] Заявниця [PERSON] в судове засідання не з"явилася, але подала до суду заяву, в якій просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Воловецької державної нотаріальної контори в судове засідання не з"явилася, подала суду заяву, в якій просила розглянути справу на розсуд суду без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.256 ЦПК України, суд вправі встановити факт, що має юридичне значення. Згідно з п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення- ч.2 ст.256 ЦПК України. Пунктом 12 Постанови пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" передбачено: на підставі п.6 ч.1 ст.256 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, заповіту. Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії І-УР № 2790448, виданого 21.05.1960 року [PERSON] народилася 21.05.1960 року і її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Відповідно до [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 20.09.2017 року заявниця 02.06.1984 року зареєструвала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON], яке у неї залишилося і після розірвання шлюбу, що підтверджується відповідним свідоцтвом від 15.05.2003 року (а.с.7,8). Свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №007959 від 15.10.2005 року стверджується, що [PERSON] помер 15.10.2005 року (а.с.17). Із змісту заповіту посвідченого виконкомом Біласовицької сільської ради від 17.11.2000 року вбачається, що [PERSON] заповів своє майно доньці [PERSON], тобто замість правильного [PERSON] помилково записали прізвище [PERSON], підтвердженням чого є [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 20.09.2017 року. Враховуючи вищенаведене, у суду не виникає сумніву, що заповіт від 17.11.2000 року, посвідчений виконкомом Біласовицької сільської ради Воловецького району Закарпатської області, дійсно належить [PERSON] Таким чином суд визнав, що заява [PERSON] є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved