Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про зняття з реєстраційного обліку та виселення відповідачки з гуртожитку, посилаючись на те, на балансі Львівського вищого професійного училища ресторанного сервісу та туризму перебуває будівля учнівського гуртожитку, яка розташована у [ADDRESS], та згідно свідоцтва про право власності від 01.04.2010р. та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.04.2010 вказана будівля є державною власністю з правом господарського відання Львівського вищого професійного училища ресторанного сервісу та туризму.Відповідачка навчалась з 01.09.2000 року ( наказ про зарахування № 37-к від 31.08.2000 року) по 30.06.2001 року ( наказ про відрахування у зв"язку із випуском № 22-к від 30.06.2011 року). У зв"язку з навчанням відповідач була поселена в учнівський гуртожиток за адресою : [ADDRESS], де і було зареєстровано місце її проживання. Однак, після закінчення навчання відповідачка з реєстраційного обліку за місцем навчання не знялась. У зв"язку з чим просить зняти з реєстраційного обліку та виселити з гуртожитку [PERSON]. На адресу суду 14.11.2014 року надійшла заява про уточнення позовних вимог, де позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право на користування гуртожитком по [ADDRESS]. У судове засідання представник позивача не з»явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з"явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, наслідки неявки, причини своєї неявки суду не повідомила, а тому відповідно до ст.169,224 ЦПК України, суд вважає, що справу слід слухати у її відсутності на підставі матеріалів справи, з яких вбачаються права та взаємовідносини сторін, з постановленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити повністю з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності на будівлю,виданого відділом приватизації житла Франківської райадміністрації 01.04.2010р.будівля по [ADDRESS] належить на праві державної власності з правом господарського відання Львівського вищого професійного училища ресторанного сервісу та туризму,що стверджено також Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №25906942 від 20.04.2010р. Судом встановлено,що [PERSON], яка навчалась з 01.09.2000 року ( наказ про зарахування № 37-к від 31.08.2000 року) по 30.06.2001 року ( наказ про відрахування у зв"язку із випуском № 22-к від 30.06.2011 року),у зв"язку з навчанням була поселена в учнівський гуртожиток за адресою : [ADDRESS], де і було зареєстровано місце її проживання. Згідно акту № 1 від 20.08.2014 року Львівського вищого професійного училища ресторанного сервісу та туризму [PERSON] ,яка відрахована 30.06.2001 року у зв"язку з випуском, має зареєстроване місце проживання в учнівському гуртожитку за адресою : [ADDRESS], але фактично там не проживає. Як вбачається зі ст. 127 ЖК Української РСР для проживання робітників службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Відповідно до п.2 Примірного положення про гуртожитки, яке затверджене постановою Ради Міністрів УРСР від 3 червня 1986 року № 208, гуртожитки призначаються для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання. Згідно ч.1 ст. 132 ЖК Української РСР та п.40 Примірного положення про гутожитки, яке затверджене постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 року № 208, сезонні, тимчасові працівники і особи, що вчились у навчальних закладах і вибули з них, підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку, який їм було надано у зв"язку з роботою чи навчанням. Стаття 71 ЖК України передбачає збереження права на житло за тимчасово відсутнім наймачем чи членами його сім"ї протягом шести місяців. Враховуючи, що відповідач без поважних причин не проживає у спірному житловому приміщенні значно довше встановленого строку, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, тому відповідачку слід визнати такою, що втратила право на житлову площу у спірному гуртожитку. Відповідно до ст.88 ЦПК України , стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача слід стягнути сплачені позивачем судовий збір 243,60 грн.

Outcome: approved