Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

28.03.2018 до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства [PERSON] банку "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат. Позивач свої вимоги обґрунтовує наступними обставинами. Відповідно до укладеного договору № б/н від 18.10.2012 [PERSON] отримав кредит у розмірі 900,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] власним підписом підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складають між відповідачем та банком кредитний договір. ПАТ КБ ''ПРИВАТБАНК" було надано [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором, проте відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами. У зв'язку із порушенням відповідачем умов договору станом на 31.12.2017 утворилась заборгованість у розмірі 43355,21 грн., що складається з наступного: - 898,05 гривень - заборгованість за кредитом; - 35716,44 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 4200,00 гривень- заборгованість за пенею та комісією; - 500,00 гривень - штраф (фіксована частина); - 2040,72 гривень- штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість. Упововажений представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк", будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, однак до матеріалів справи долучив заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, не заперчував проти заочного розгляду справи (а.с. 7). Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 53, 57), в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив. Ухвалою суду від 23.05.2018 прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлено, що ПАТ КБ ПриватБанк має право на надання банківських послуг, визначених ч. 3 ст. 47 Закону України Про банки і банківську діяльність, на підставі ліцензії Національного банку України від 05.10.2011 року № 22 (а.с. 41). Відповідно до укладеного договору № б/н від 18.10.2012 [PERSON] отримав кредит у розмірі 900,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 11-12). [PERSON] власним підписом підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складають між відповідачем та банком кредитний договір (а.с. 11-37). Позивач свої зобовязання за кредитним договором повністю виконав, надавши позичальникові [PERSON] кредит в розмірі, обумовленому сторонами. Відповідач в порушення умов договору свої зобовязання належним чином не виконав, не забезпечивши своєчасного повернення позивачеві запозичених коштів. Внаслідок цього станом на 31.12.2017 утворилась заборгованість у розмірі 43355,21 грн., що складається з наступного: - 898,05 гривень - заборгованість за кредитом; - 35716,44 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 4200,00 гривень- заборгованість за пенею та комісією; - 500,00 гривень - штраф (фіксована частина); - 2040,72 гривень- штраф (процентна складова) (а.с. 8-10). За змістом ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема, договір. Згідно із ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускаються (ст. 525, 526 ЦК України). В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобовязання припиняється його належним виконанням. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобовязаний повернути позику у строк та у порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Відповідач не надавав позивачеві грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором, зобовязання належним чином не виконав. Отже, у банка виникло право вимагати від [PERSON] повернення суми кредиту. Тому, позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 898,05 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 35716,44 гривень, а всього 36614,49 гривень, суд вважає обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, на підставі Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов"язань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов"язаний сплатити банку штраф у розмірі 500,00 грн. + 5% від суми позову. Але згідно із ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014р. №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з ч.2 ст. 11 вказаного Закону його дія поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення. Частиною 5 ст. 11 цього Закону Кабінету Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону доручено, зокрема, затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014р. №1053-р затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, м. Лиман Донецької області включено в цей перелік (підпункт 17 п. 1). Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014р. №1079 р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014р. №1053-р, в подальшому розпорядження від 05.11.2014р. №1079-р було предметом оскарження в адміністративному суді та у задоволенні позову було відмовлено. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015р. №1275-р. на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, а також визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053». [PERSON] Донецької області входить в Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015р. №1275-р. (підпункт 17 пункту 1). З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що штраф в сумі 2540,72 гривень (500,00+2040,72) та пеня у розмірі 4200,00 грн. нараховані станом на 31.12.2017 (а.с. 8-10). Матеріали справи свідчать про те, що відповідач зареєстрований у [INFO] (а.с. 38, 47). Тому, з огляду на викладене, позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача штрафу в загальному розмірі 2540,72 гривень та пені у розмірі 4200,00 грн. не грунтуються на вимогах законодавства і задоволенню не підлягають. З приводу вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Згідно ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір та інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи у разі часткового задоволення позову, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» при поданні позову сплачено на користь держави судовий збір у розмірі 1762,00 гривень, що підтверджено наданим позивачем платіжним дорученням від 09.02.2018 (а.с. 3). Позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 43355,21 гривень. Враховуючи, що судом задоволені позовні вимоги частково на суму 36614,49 гривень, що складає 84,45 % від заявлених вимог (36614,49 х 100 :43355,21), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1488,00 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (1762,00 х 84,45%: 100).

Outcome: partial