Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №1776 від 29.08.2007 року в розмірі 5 853 грн. 15 коп., посилаючись на те, що згідно вказаного кредитного договору [PERSON] отримала в позивача кредитні кошти в сумі 6 000,00 грн. терміном на 12 місяців зі сплатою 30,00 % річних та зобов'язалась проводити погашення кредиту щомісячно і сплачувати відсотки за користування кредитом в строки, визначені договором. Внаслідок порушення графіку сплати коштів, визначених умовами кредитного договору, станом на 15.12.2014 року за позичальником [PERSON] наявна заборгованість за кредитними зобов'язаннями в сумі 5 853,15 грн. З метою забезпечення умов кредитного договору між сторонами було укладено договір застави від 29.08.2007 року №1776. За вказаних обставин позивач просить стягнути з відповідачки вказану заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.26). Відповідачка в судове засідання не з'явилася повторно, про причини неявки суд не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.22 - 25). З урахуванням думки представника позивача про можливість розгляду справи у відсутності відповідачки та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого кредитна спілка позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 29.08.2007 року між Кредитною спілкою «Станіславська» та [PERSON] укладено кредитний договір №1776, за яким кредитна спілка надала, а позичальник отримала кредитні кошти в розмірі 6 000,00 грн. та зобов'язалась повернути кредит до 29.08.2008 року. Умовами п. 2.1 Кредитного договору встановлено розмір процентів за користування кредитними коштами, який становить 30% річних. Відповідно до п. 4.1 кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється щомісячними виплатами, в розмірі, порядку та строки, що встановлюються Графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, який є невід'ємною частиною договору (а.с.3-5). З метою забезпечення умов кредитного договору 29.08.2007 року між Кредитною спілкою «Станіславська» та [PERSON] було укладено договір застави №1776 (а.с.6). Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, позичальник [PERSON] систематично їх порушувала, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №1776 від 29.08.2008 року (а.с.8, 9). За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). Відповідно до умов кредитного договору відповідачка зобов"язалась повертати кредит та сплачувати проценти за користування кредитом щомісячними виплатами, в розмірі, порядку та строки, що встановлюються графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Проте, всупереч умов кредитного договору, дане зобов"язання відповідачкою не виконується. Крім того, вона не виконала зобов"язання передбачене п.4.2 кредитного договору, а саме, не повернула кредит наступного робочого дня після закінчення строку користування кредитом, а саме - 29.08.2008 року. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором. Відповідно до п.2.2 кредитного договору у разі виникнення прострочення сплати кредиту та процентів за користування кредитом, якщо час прострочення становить більше 30 днів, позичальник сплачує підвищений процент у розмірі 60 % річних від суми несплаченого кредиту, починаючи з дати виникнення прострочення платежу і до дати сплати простроченого платежу. Після закінчення строку дії кредитного договору, а саме після 29.08.2008 року [PERSON] здійснила 22 проплати по вказаному кредитному договору, останній платіж - 15.05.2013 року, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №1776 від 29.08.2008 року (а.с.8, 9). Вказаними діями відповідачка визнала свій борг перед позивачем і відповідно до ст. 264 ЦК України перервала перебіг позовної давності. Позивачем станом на 15.10.2014 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором №1776 від 29.08.2007 року, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості позичальника [PERSON] за кредитними зобов'язаннями в розмірі 5 853 грн. 15 коп., а саме: 2 603 грн. 92 коп. - заборгованість по кредиту, 3 249 грн. 23 коп. - проценти за користування кредитом (а.с. 8, 9). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості боржника [PERSON] за вказаним кредитним договором не представлено суду. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов кредитної спілки «Станіславська» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачки також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 264, 526, 527, 530, 610, 611, 1054, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ЦПК України,

Outcome: approved