Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

В грудні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про зміну розміру аліментів, згідно якого просить змінити розмір аліментів, що стягуються на її користь з [PERSON], 1977 р.н., на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 2010 р.н., з 1/4 частки від доходів, який було встановлено судовим рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 03.11.2010 року , та встановити їх у розмірі 1500 грн., але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, з моменту звернення до суду з даною заявою та до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03.11.2010 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання їхнього малолітнього сина [PERSON], 2010 р.н., в розмірі 1/4 частки від його доходів. Позивачка зазначила, що на даний час змінено розмір і порядок стягнення аліментів на дітей відповідного віку, розмір аліментів повинен бути не меншим за 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Коштів, що сплачує відповідач на утримання сина не вистачає, оскільки дитина потребує повноцінного харчування для нормального фізичного та розумового розвитку, також значні кошти витрачаються для забезпечення медичного обслуговування, на придбання шкільних та канцелярських товарів, одягу, взуття, тощо. Як зазначає позивачка, на даний час вона не працює, знаходиться в декретній відпустці по догляду за маленькою донькою. В добровільному порядку з відповідачем домовити щодо розміру аліментів не вдається, тому вона вимушена звернутися до суду із даним позовом. 19.02.2018 року відповідач [PERSON] на адресу суду надав відзив, згідно якого просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог про зміну розміру аліментів , що стягуються з нього на користь позивачки, на утримання малолітнього сина [PERSON] 2010 р.н., з 1/4 частки від доходів , який було встановлено судовим рішенням Бердичівського міськрайоного суду від 03.11.2010 року, на тверду грошову суму в розмірі 1500 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, в повному обсязі. Свої заперечення проти позовних вимог обґрунтовує тим, що він з 2014 року по даний час вимушено не працює, має незадовільний стан здоров"я, потребує лікування. На даний час він одружений вдруге, єдиним годувальником родини є його дружина [PERSON] Крім того, в міру можливостей допомагає своїй матері, яка знаходиться на пенсії та потребує догляду та лікування ( а.с. 24-26). 23.02.2018 року позивачкою [PERSON] надано відповідь на відзив відповідно до вимог ст. 179 ЦПК України ( а.с. 44-47). 30.03.2018 року представником відповідача [PERSON] надано заперечення на відповідь ( а.с 62-63). В судовому засіданні позивачки вимоги викладені в позовній заяві підтримала, з підстав зазначених в позові, просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач вказав, що у відзиві на позові він помилково зазначив, що не визнає позовні вимоги в повному обсязі, згоден сплачувати аліменти в мінімальному розмірі, або як присудить суд. Представник відповідача [PERSON] підтримала позицію відповідача, не заперечила проти чаткового задоволення позовних вимог. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] ( дружина відповідача) суду пояснила, що відповідач дійсно ніде не працює, знаходиться на її повному утримані. Аліменти на утримання сина відповідача сплачуються за її рахунок, зазначила, що не буде заперечувати , якщо відповідач буде сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі по 1000,00 грн., щомісячно . Суд, вислухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що відповідач по справі є батьком малолітнього [PERSON], [INFO] ( а.с. 9). Згідно копії рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від [INFO] стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки від доходу, на утримання [PERSON], [INFO], щомісячно, починаючи з 12.07.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ( а.с. 10). Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20.07.2011 року шлюб між сторонами по справі було розірвано ( а.с. 11). Відповідно до довідки , виданої головою ОСББ" Затишний двір - 6" , [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] разом з нею проживає та зареєстрований син [PERSON], 2010 р.н. ( а.с. 12). Як вбачається з довідки , виданої директором з НВР ЗОШ № 12 від 22.02.2018 року, [PERSON] є учнем 2-Б класу загальноосвітньої школи 1-3 ступенів № 12 м. Бердичева Житомирської області. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов"язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Як передбачено ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов"язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В обґрунтування своїх заперечень проти заявлених позовних вимог відповідачем суду надано копію трудової книжки, згідно якої вбачається, що останній запис вчинено 26.02.2015 року в зв"язку з припиненням виплати допомоги по безробіттю ( а.с.30)., медичну документацію, з якої вбачається, що відповідач має захворювання - пупочна грижа, йому рекомендовано оперативне лікування ( а.с. 31-34), згідно свідоцтва про шлюб відповідач 19.07.2016 року одружився з громадянкою [PERSON] ( а.с.35), копію пенсійного посвідчення [PERSON], 1947 р.н. ( а.с. 36). Відповідно до вимог абзацу 2 ч. 3 ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів , визначений рішенням суду , змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки , сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів виплати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно Закону України " Про державний бюджет України на 2018 рік" зріс розмір прожиткового мінімуму , а саме для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня він становить 1860 грн., з 1 липня - 1944 грн., а з 1 грудня - 2027 грн. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем в обґрунтування своїх заперечень проти заявлених позовних вимог вказано, що він в міру своєї можливості допомагає своїй матері, яка потребує догляду та лікування, однак в порушення вимог ст. 81 ЦПК України жодного належно доказу в підтвердження даної обставини суду не надано. Також відповідачем суду не надано жодного належного доказу, що медичними показаннями йому заборонена будь-яка праця, тому він тривалий час ніде не працює. За таких обстави, враховуючи матеріальне становище сторін, враховуючи встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину, часткове визнання позову відповідачем суд приходить до висновку , що позов слід задовольнити частково та змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача [PERSON] за рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03.11.2010 року та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі по 1000,00 грн., щомісячно, на утримання сина [PERSON] [INFO], до досягнення ним повноліття. Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дитини. Суд вважає за необхідне звернути увагу позивачки на те, що відповідно до вимог СК України визначено способи стягнення аліментів на утримання дитини у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Визначення способу стягнення аліментів у твердій грошовій сумі , але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку СК України не передбачено. Крім того, при визначенні початку строку стягнення аліментів, слід враховувати , що згідно роз"яснень, даних в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 " Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" , у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України на відповідача покладаються судові витрати, які стягуються на користь держави відповідно до вимог Закону України " Про судовий збір". На підставі наведеного,

Outcome: partial