Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

У серпні 2015 року позивач [PERSON] звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] третя особа Дарницький районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві, Служба у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, свої вимоги мотивувавши тим, що свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 травня 2009 року, зареєстрованого в КП Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 25 травня 2009 року [PERSON], є власником квартири [ADDRESS]. у зазначеній вище квартирі зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] [PERSON] Відповідачі у квартирі не проживають, за житлово - комунальні послуги сплачує Позивач, у зв'язку з відсутністю квартирних засобів обліку води нарахування за холодну, гарячу воду та водовідведення. Згідно поданої уточненої позовної заяви позивач просить визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] за довіреністю від 14 вересня 2015 року ( а.с. 33 ) [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала та просила суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, по дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином., про що свідчать поштові повідомлення які повернулися на адресу суду, без вручення. Згідно відомостей Відділу адресно - довідкової роботи ГУ ДМС України в м. Києві , [PERSON] [INFO], з 05 липня 2002 року, зареєстрований в [ADDRESS] ( а.с. 23 ) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, по дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином., про що свідчать поштові повідомлення які повернулися на адресу суду, без вручення. Згідно відомостей Відділу адресно - довідкової роботи ГУ ДМС України в м. Києві , [PERSON] [INFO], з 25 червня 2002 року, зареєстрований в [ADDRESS] ( а.с. 22 ) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, по дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення які повернулися на адресу суду, без вручення. В судове засідання з"явилась законний представник [PERSON] мати [PERSON], яка пояснила що син проживає разом з нею за адресою [ADDRESS]. Зі змісту ст. 74 ЦПК України, слідує, що судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Частина 9 ст. 74, ч. 3 ст. 122 ЦПК визначають виклик у суд відповідача, зареєстроване місце проживання ( перебування ), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, через оголошення у пресі. Виходячи з положень п. 2 " Порядку визначення друкованого засобу масової інформації, у якому розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання ( перебування ) яких невідоме, повістки про виклик підозрюваного, обвинуваченого та інформація про процесуальні документи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів 25 січня 2006 року, а також Розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.01.2015 року «Про друковані засоби масової інформації загальнодержавної та місцевої сфери розповсюдження, в яких у 2015 році розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання ( перебування ) яких невідоме, повістки про виклик підозрюваного, обвинуваченого та інформація про процесуальні документи » - оголошення про виклик відповідача має бути опубліковано у газеті « Урядовий курєр ». У зв"язку з вищезазначеним, повідомлення про дату та місце розгляду справи відповідачі повідомлялися шляхом розміщення оголошення у засобах масової інформації, а саме газеті « Урядовий кур"єр » випуск № 199 від 27 жовтня 2015 року ( а. с. 63 ). Суд враховуючи згоду позивача, ухвалює провести заочний розгляд справи, відповідно до норм ст. ст. 224 - 233 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь - яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Правовідносини, що виникли між сторонами є житловими та цивільними і врегульовані ст. 405 ЦК України та ст. 156 ЖК УРСР. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч. 1 ст. 156 Житлового Кодексу УРСР члени сім'ї власника жилого будинку ( квартири ), які проживають разом з ним у будинку ( квартирі ), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку ( квартири ), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно до ч. 4 ст. 156 Житлового Кодексу УРСР до членів сім'ї власника будинку належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу. До членів сім'ї належать дружина, їх діти, батьки, також можуть бути визнані членами сім'ї інші особи, якщо вони постійно проживають разом із наймачем і ведуть з ним спільне господарство ( ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР ). Отже, в судовому засіданні встановлено, що права позивача, як власника квартири, були порушені відповідачами, які вибули з місця проживання, однак не знялися з реєстрації. Відповідачі понад строки, встановлені ст. 405 ЦК України за місцем своєї реєстрації не проживають. Оскільки будь - яких письмових домовленостей стосовно користування житловим приміщенням за вказаною адресою не існує, вимога про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, належним позивачці, підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом статті 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого не майнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи, до яких, зокрема, законодавцем віднесено визнання права. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, вмежах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідачі не проживають у спірній квартирі без поважних причин , тому втратили право користування цим житлом. На підставі вищевикладеного та ст. ст. 16, 319 , 321, 383 , 386 , 405 ЦК України, ст. ст. 64, 150 , 156 Житлового Кодексу УРСР і

Outcome: approved