Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

30 березня 2021 року Державне підприємстве «Чернігівський військовий лісгосп» звертаючись до суду з позовом, просить стягнути з [PERSON] на користь ДП «Чернігівський військовий лісгосп» заборгованість 92 192,76 грн, інфляційні витрати в сумі 2132,42 грн., та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що 17 серпня 2020 року між ДП «Чернігівський військовий лісгосп» та відповідачем [PERSON] укладено договір № 164 про добровільне відшкодування шкоди, відповідно до якого останній зобов"язався до 31.12.2020 відшкодувати позивачу завдану майнову шкоду в розмірі 104 192,76 грн. На виконання умов договору відповідач [PERSON] частково відшкодував суму боргу, а саме 04.09.2020 року - 5000, 00 грн, та 01.02.2021 року - 7000,00 грн, а всього - 12 000,00 грн. Таким чином сума несплаченого боргу становить 92 192,76 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку. Крім того, згідно п.4.3 Договору позивач просить стягнути з відповідача інфляційні в сумі 2132,42 грн, в зв"язку з порушенням графіку сплати платежів за зобов"язанням. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 квітня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14 травня 2021 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та про визнання позову ( а.с.51). Згідно з положеннями ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги Державного підприємства «Чернігівський військовий лісгосп» підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17 серпня 2020 року між сторонами укладено договір № 164 про добровільне відшкодування шкоди, згідно якого відповідач зобов"язався відшкодувати ДП «Чернігівський військовий лісгосп» майнову шкоду в розмірі 104 192,76 грн, спричинену під час постачання пиловника сосни ТОВ «АБУ», шляхом перерахування коштів на рахунок позивача наступними частинами: 1. до 01.09.2020 - 10 000 грн; 2. до 01.10.2020 - 20 000 грн.; 3. до 01.11.2020 - 20 000 грн.; 4. до 01.12.2020 - 25 000 грн; 5. до 31.12.2020 - 29 192,76 грн. В разі порушення даного графіку платежу, у п.4.3 Договору вказано про право позивача нараховувати інфляційні та звернутися до суду за відшкодуванням шкоди ( а.с. 6-7). На виконання зобов"язання по вказаному вище договору відповідачем [PERSON] сплачено 04 вересня 2020 року - 5000,00 грн та 01 лютого 2021 року - 7000,00 грн, що підтверджується копіями платіжного доручення № ПН26885393 від 04.09.2020 та платіжного доручення № ПН28567583 від 01.02.2021 ( а.с.9-10). Таким чином, відповідачем на виконання договору про добровільне відшкодування шкоди №164 від 17.08.2020 сплачено 12 000,00 грн (7000+5000), залишилась не відшкодована сума богу -92 192 грн 76 коп. (104192,76-12000). Відповідач подав заяву про визнання позову, тобто визнав факт укладення з ним договору №164 від 17.08.2020 та наявність у нього невиконаних перед позивачем зобов"язань на суму 92 192 грн 76 коп., а також суму інфляційних збитків - 2132,42 грн. Відповідно до частини першої статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Суд не має сумніву в добровільності визнання відповідачем позову. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений судовий збір в сумі 2270,00 грн.

Outcome: approved