Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], ТОВ "ПУЕЦ" про відшкодування збитків та стягнення безпідставно сплаченого платежу. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги посилається на те, що на підставі свідоцтва про право власності йому належить квартира [ADDRESS]. 16 січня 2014 року між ним та ТОВ «Перший Український експертний центр» укладено договір №40-ж/135 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. З листопада 2014 року в трубопроводах ванної кімнати та рушникосушці припинилося постачання гарячої води. З даного приводу ним були здійсненні неодноразові звернення до експлуатуючої організації «Перший Український експертний центр», що підтверджується копією заяви від 14.11.2014 року. Через відсутність життєво необхідної гарячої води в зимовий період він був змушений понести витрати на придбання електроводонагрівача, що підтверджується фіскальним чеком 2665014С64 від 06.12.2015. Вартість електроводонагрівача становить - 2 260 грн.. Не зважаючи на не постачання гарячої води ТОВ «Перший Український експертний центр» надсилає рахунки на оплату за централізоване постачання гарячої води. За лютий 2015 року ним по рахунку сплачено 501, 20 грн., що підтверджується квитанцією. Вважаю, що дана сума була сплачена безпідставно та підлягає поверненню. Для відновлення постачання гарячої води в квартиру він звертався до ТОВ "Перший Український експертний центр" з заявами 08.12.2015 та 03.02.2016 р. Йому були надані відповіді- №4233 від 31.12.2015 року «....працівники Товариства проводять обстеження внутрішньо будинкових систем ГВП по стояку його квартири з метою виявлення та усунення причин неналежної температури ГВП і про вжиті заходи буде повідомлене додатково.» та №268 від 15. 02.2016 р. «...на Вашу заяву (вх.,5081 від 10. 02. 2015 ) щодо ненормального Температурного режиму ГВП у квартирі, інформуємо, що актом від 26.01.2016 року, який було складено за результатами комісійного обстеження представниками Товариства, встановлено, що власником кв.[ADDRESS] було перенесено стояк ГВП та встановлено додаткову рушникосушарку, чим порушено систему циркуляції ГВП, як наслідок, це призвело до зниження температури ГВП у ванній кімнаті квартири [ADDRESS]. Власнику кв. [ADDRESS], Товариством вручено Припис від 26.01.2016 року №1324 з вимогою привести систему ГВП до проектного стану в термін до 28 лютого 2016 року. Уразі не реагування власником кв. [ADDRESS] на вищезазначений припис, товариство радить Вам звернутися до суду, за захистом своїх порушених прав та буде виступати на стороні позивача, як третя особа». Вважає, що ТОВ «Перший Український експертний центр» своєчасно не відреагував та не вжив заходів для належного виконання умов укладеного договору , тому через відсутність надання послуги він звільняється від сплати послуг, а безпідставно сплачена сума підлягає стягненню з останнього. Разом з тим, протиправна поведінка власника квартири [ADDRESS], яка виразилась у втручання без дозволу та виготовлення відповідної проектної документації у Центральне водопостачання гарячої води, яке є спільною власністю, незаконно припинила вільне постачання гарячої води до його квартири та відповідно змусила його понести фактичні втрати з метою відповідного та необхідного забезпечення квартири гарячою водою. Таким чином, дії [PERSON] є неправомірними, які мають причинно- наслідковий зв'язок між її втручанням у систему ГВП та відсутністю гарячої води в його квартирі. Як наслідок, він був змушений понести витрати на придбання електроводонагрівача вартістю 2 260 грн. З метою відновлення свого порушеного права він був змушений звернутися за отриманням правової допомоги до адвоката. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 79 ЦПК України - до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу. Для отримання доказів на підтвердження своїх вимог адвокатом було направлено до ТОВ «Перший Український експертний центр» адвокатський запит вартість якого 500 грн.. Вартість послуг адвоката по складенню позовної заяви становить 800 грн., що підтверджується товарними чеками. Задоволення вимог про відшкодування шкоди не усуває первинних причин неправомірних дій [PERSON], тому вважає за необхідне зобов"язати її відновити водопостачання гарячої води в квартиру [ADDRESS]. [PERSON] вимоги припису не виконала та мирним шляхом даний спір вирішити неможливо, тому він змушений звернутися до суду та просив: - Визнати дії [PERSON] в частині неправомірного втручання у систему ГВП в квартирі [ADDRESS], що є наслідком відсутності гарячої води а квартирі [ADDRESS]; - Стягнути з [PERSON] на його користь матеріальну шкоду в розмірі 2 260 грн.; - Стягнути з [PERSON] на його користь витрати на правову допомогу в розмірі 1300 грн.; - Стягнути з ТОВ «Перший Український експертний центр» на його користь безпідставно сплачену суму вартості по рахунку на оплату за централізоване постачання гарячої води в розмірі 501, 20 грн.; - Зобов'язати [PERSON] привести систему ГВП до першопочаткового проекту в квартирі [ADDRESS], та відновлення водопостачання гарячої води в квартиру [ADDRESS], а також покласти судові витрати на відповідачів. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги уточнив та у зв"язку відсутністю доказів вини відповідача [PERSON] просив всі позовні вимоги з відповідача -1 перекласти на відповідача- 2 ТОВ «Перший Український експертний центр» та задовольнити у повному обсязі з підстав викладених у позовних вимогах. Відповідач-1 [PERSON] пояснила, що вимоги висунуті до неї безпідставні та такі, що не грунтуються на вимогах закону, оскільки вона в лютому отримала Припис від 26.01.2016 року №1324 з вимогою привести систему ГВП до проектного стану в термін до 28 лютого 2016 року і вона в березні привела систему ГВП до попереднього стану. Щодо вимог до відповідача - 2, то вона покладається на розсуд суду. Відповідач-2 ТОВ «Перший Український експертний центр», належним чином повідомлений про розгляд справи, у судове засідання не направив свого представника, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв через загальну канцелярію до суду не надійшло, а тому суд вирішив проводити судове засідання без участі представника відповідача-2. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача- 1 [PERSON] , дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, аналізуючи викладені обставини та дослідивши матеріали справи у їх сукупності , суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 382 ч.2 ЦК України, власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир. Відповідно до ч. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов'язані- 1) забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; 3) використовувати спільне майно багатоквартирного будинку за призначенням; 4) додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і при- будинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; 6) забезпечувати додержання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; 7)відшкодовувати збитки, завдані, майну інших співвласників та спільному м айну багатоквартирного будинку; Статтею 8 зазначеного закону передбачено відповідальність співвласників Багатоквартирного будинку співвласники несуть відповідальність за шкоду, заподіяну третім особам у результаті невиконання або неналежного виконання своїх обов'язків як співвласників Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями ти бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Про те, як встановлено у судовому засіданні , згідно комісійного обстеження представниками ТОВ "ПУЕЦ" , власником квартири [ADDRESS] [PERSON] , було перенесено стояк ГВП та встановлено додаткову рушникосушарку, чим порушено систему циркуляції ГВП, як наслідок це призвело до зниження температури ГВП у ванній кімнаті квартири [ADDRESS] ( а.с. 16) та відповідно до Припису ТОВ "ПУЕЦ" на ім"я [PERSON] від 26.01.2016 року №1324 з вимогою привести систему ГВП до проектного стану в термін до 28 лютого 2016 року ( а.с. 15) , остання в березні привела систему ГВП до попереднього стану, вказаний факт підтверджений в судовому засіданні відповідачкою та не спростовується і самим позивачем, а тому в цій частині вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Відповідно до вимог вищезазначеної статті позивач скористався своїм правом на встановлення додаткового обладнання у квартирі. Отже, встановлений водонагрівач є власністю позивача, а тому ТОВ "ПУЕЦ" не має до нього жодного відношення та підстави для покриття витрат на придбання водонагрівача відсутні. Відповідно до ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем також заявлені вимоги про стягнення з відповідача правової допомоги у розмірі 1 300 грн.(а.с. 17), на підтвердження доказів про понесені витрати, позивач надав товарні чеки від 01.03. та 02.03. 2016 року . Згідно з вимогами ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється частиною 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 20 грудня 2011 року № 4191-VI, згідно з якою розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. На підставі Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" передбачено наступний розмір мінімальної заробітної плати: з 01 січня 2016 року - 1378 грн. 00 коп. Суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення витрат у зв"язку з оплатою правової допомоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено обсяг та витрачений час виконаної роботи, що є його обов"язком відповідно до засад змагальності процесу, чим не виконав вимоги ст.10 ЦПК України. Виходячи із принципу змагальності сторін закріпленому у ст.10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, а тому суд вважає, що позивачем не доведено обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги до відповідача. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 Цивільно-процесуального кодексу України. На основі з'ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову. У зв"язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати не відшкодовуються . На підставі викладеного,

Outcome: dismissed