Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вищевказаною позовною заявою, яка мотивована тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON], який до дня смерті проживав за адресою: [ADDRESS]. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається із права на земельну частку (пай) реорганізованого КСП «Поділля», що в с. Рибчинці Хмільницького району Вінницької області, розміром 2,22 умовних кадастрових гектара, без визначення меж цієї частки в натурі. Згідно витягу управління Держземагенства у Хмільницькому районі Вінницької області № 2495 від 06.08.2014 року, вартість земельної частки (паю) становить 10096 грн.. Позивач являється єдиним спадкоємцем першої черги, інших спадкоємців за заповітом та таких, що мають право на обов»язкову частку, немає. Позивач прийняла спадщину після смерті батька шляхом вступу в управління спадковим майном, оскільки з моменту його смерті та по даний час отримує орендну плату за користування земельним паєм. В нотаріальному порядку оформити належним чином спадкове майно не має можливості, тому позивач вимушена звертатись до суду за захистом своїх прав.. В судове засіданні позивач та її представник - [PERSON], який діє на підставі договору про надання правових послуг адвоката від 06.08.2014 року, не з"явились, проте подали заяву в якій заявлені позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник відповідача - Рибчинецької сільської ради в судове засідання не з"явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.03.1996 року (а.с.4), після смерті якого залишилось спадкове майно, яке складається із права на земельну частку (пай) реорганізованого КСП «Поділля», що знаходиться в с. Рибчинці Хмільницького району Вінницької області, розміром 2,22 умовних кадастрових гектара, без визначення меж цієї частки в натурі (а.с.6). Згідно витягу управління Держземагенства у Хмільницькому районі Вінницької області № 2495 від 06.08.2014 року, вартість земельної частки (паю) становить 10096 грн. (а.с. 7). Згідно довідки Рибчинецької сільської ради № 204 від 12.08.2014 року, інших спадкоємців першої черги, спадкоємців за заповітом та таких, що мають право на обов»язкову частку, немає, колишня дружина спадкодавця на спадщину не претендує, оскільки до дня смерті [PERSON] шлюб з останнім розірвала (а.с.5,9), позивач спадщину прийняла шляхом вступу в управління спадковим майном (а.с. 19). Суд, урахувавши позиції сторін та дослідивши докази, надані сторонами, прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в зв"язку з їх обгрунтованістю. Так, згідно ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом"якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов"язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Оскільки, спадщина відкрилась в 1996 році, тому до спадкових правовідносин необхідно застосовувати норми Цивільного Кодексу УРСР 1963 року. Згідно статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У відповідності до ст. 549 ЦК УРСР, спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Як вбачається із довідок виданих Рибчинецькою сільською радою, позивач являється єдиним спадкоємцем майна [PERSON]. яка прийняла спадщину шляхом вступу в управління спадковим майном, оскільки після смерті батька та по даний час отримує орендну плату за користування земельним паєм. (а.с.5,19) Таким чином, суд вважає встановленим факт, що позивач в силу вимог закону є такою, що прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, Доказом належності майна спадкодавцю є копія сертифікату, виданого на ім"я [PERSON], на право на земельну частку (пай) (а.с.6,7) Враховуючи те, що позивач [PERSON], яка є спадкоємцем за законом першої черги, прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON] і на момент смерті останнього її право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ВН №0182984 не припинилося, суд приходить до висновку, що в порядку спадкування вказане право має бути визнане за позивачем. Належним чином оформити своє право у нотаріальному порядку позивач не має можливості в зв'язку з втратою оригіналу сертифікату виданого на ім'я [PERSON] на право на земельну частку (пай) та неможливістю отримання його дублікату . Як зазначено у пункті 3.5 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) чинним законодавством не передбачено можливості видачі нового сертифікату. Отже належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Разом з тим, суд зауважує, що посилання позивача на існування його обов"язкової частки в спадковому майні є безпідставним, оскільки обов"язкова частка у спадковому майні визначається лише при наявності заповіту.

Outcome: approved