Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

У провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] , законного представника [PERSON] до [PERSON] , Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача : [PERSON] , яка є законним представником [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалась на те, що 02.02.2018 року обвинувальним вироком Святошинського районного суду міста Києва по справі № 759/13183/16-к судом було встановлено та вважається таким, що доведено те, що [PERSON] 27.09.2015 року о 03 год. 27 хв. вчинив групою осіб хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка виразилася у заподіянні потерпілим [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] легких тілесних ушкоджень, правова кваліфікація за ч. 2 ст. 296 КК України, за обставин визначених у вироку суду. Також, обвинувальним вироком суду, судом було встановлено та вважається таким, що доведено те, що водій [PERSON] 27.09.2015 року у період часу з 03 год. 28 хв. по 03 год 29 хв. керуючи автомобілем «Audi A4 Avant» д.н.з. [NUMBER] в м. Києві на проїзній частині паркувального майданчика біля супермаркету «Велика Кишеня», розташованого по проспекту Леся Курбаса, 6-Г в м. Києві, порушив вимоги п. п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністра України № 1306 від 10.10.2001 року, що спочатку окремо спричинило потерпілій [PERSON] середньої тяжкості тілесні ушкодження, а у подальшому тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть громадянина [PERSON] , намагаючись уникнути переслідування та законного затримання внаслідок вчинення хуліганських дій, правова кваліфкація окремо за ч. 1 ст. 286 КК України та ч. 2 ст. 286 КК України відповідно. [PERSON] спровокував бійку з товаришами загиблого, грубо та зухвало порушив громадський порядок групою осіб, які під час бійки застосували вогнепальну зброю, у зв`язку з чим прибув патруль поліції та його оточили військовослужбовці, товариші [PERSON] , які намагалися не дати можливості [PERSON] та іншим учасникам бійки втікти. Будучи оточений людьми, [PERSON] , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, почав різкий рух назад та здійснив наїзд на [PERSON] , а потім знову ж таки усвідомлюючи, що вже здійснив наїзд на [PERSON] , усвідомлюючи суспільну небезпеку подальшого маневру транспортного засобу, почав різкий рух вперед, внаслідок чого здійснив наїзд на [PERSON] та протягнув його під днищем автомобіля близько 200 метрів (підтверджується висновком експерта №260-МК від 20.10.2015 року та висновком експерта №24-МК від 11.07.-08.09.2017 року, що вказано у висновку справи №2365/8951/8952/17-52/67/17 від 25.09.2017 року, після чого зник з місця злочину. Смерть потерпілого [PERSON] настала від множинних ран тіла з переломами ребер, куприка, правої верхньої кінцівки (відрив пальців), старання шкіряних покровів та мязів з оголенням кісток з розвитком шоку та внутрішніми розривами органів, що мали ознаки тяжких тілесних ушкоджень і знаходилися у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Характер, масивність та особливості тілесних ушкоджень, їх розташування вказує на те, що вони виникли від дії тупих предметів при автомобільній травмі - знаходженні потерпілого між днищем рухомого легкового автомобіля і дорожнім покриттям та переміщенням тіла потерпілого. Смерть настала в короткий проміжок часу до ЗО хвилин після утворень тілесних ушкоджень, що підтверджується висновком експерта №2462 від 28.09.-02.11.2015 р. При цьому, згідно з висновком експертів за результатами проведення комплексної комісійної судово - медичної, транспортно- трасологічної та авто-технічної експертизи №2365/8951/8952/17-52/67/17 від 25.09.2017 року було встановлено, що взаємне розташування автомобіля та громадянина [PERSON] в момент первинного контакту встанови не вдалося, в подальшому потерпілий переміщувався під днищем спереду назад при русі автомобіля; своєчасна зупинка автомобіля до утворення травми голови та тулуба не передбачала б настання тяжких наслідків; перебування людини під днищем автомобіля призводить до зміни характеристик руху, в тому числі до обмеженої керованості, тягових характеристик тощо, з технічної точки зору після виявлення стороннього шуму під автомобілем водій повинен був зупинити транспортний засіб і впевнитися у його технічному стані для забезпечення безпеки руху. [PERSON] був фактично затриманий 29.04.2016 року як особа, яка ухиляється від слідства (згідно з протоколом затримання від 30.04.2016 року, див. вирок від 02.02.2018 року), тобто більш ніж зі сплином півроку після вчинення ним кримінальних правопорушень. Представник позивача вказував, що в судовому засіданні по справі № 759/13183/16-к [PERSON] свою винуватість у вчинені злочинів визнав у повному обсязі та надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочинів. [PERSON] за актом амністії повернувся в сім`ю та продовжує жити нормальним життям, забувши про те, як намагався щиро розкаятися в суді для того, щоб в очах шановного суду виглядати краще. При цьому, [PERSON] не здійснив реальних спроб надати допомогу сім`ї загиблого [PERSON] Ухвалою Апеляційного суду міста Києва вирок Святошинського районного суду міста Києві від 12.04.2018 року залишено без змін. Представник позивача вказував, 04.11.2006 року між [PERSON] та [PERSON] (після шлюбу взяла прізвище чоловіка) було укладено шлюб. [INFO] в подружжя народилася дочка [PERSON] . Не дивлячись на те, що подружнє життя не склалося та шлюб був розірваний 16.10.2012 року, [PERSON] продовжував виконувати свої батьківські обов`язки та приймав участь у вихованні та утриманні [PERSON]. Станом на момент смерті [PERSON]. , його дочці - [PERSON] виповнилося 8 років (наразі їй 11 років). Насьогодні, рідні залишились не тільки наодинці з бідою та гіркою втратою рідної та близької людини, а й без фінансової допомоги, що є необхідною в даних умовах. Зрозуміло, що жодні грошові кошти не повернуть до життя батька дитині, однак діти швидко ростуть та потребують не лише батьківського виховання, а й фінансового забезпечення. Позивачка просила суд стягнути відшкодування шкоди, завданого смертю потерпілого (у вигляді щомісячного грошового утримання на дитину до досягнення ним 18-річного віку), при цьому зазначала, що [PERSON] одержувала заробітну плату, яка лише дещо перевищувала прожитковий мінімум. Разом з визначеним, [PERSON] не мав постійного офційного місця роботи, тому просила визначити його середньомісячний дохід на рівні розміру мінімальної заробітної плати за рік, що передував загибелі. Позивачка вказувала, що кількість осіб, що перебувала на утриманні [PERSON] - 3 осіб (сам [PERSON] , малолітній син [PERSON] (від іншого шлюбу) та малолітня донька [PERSON] ). В межах даної позовної заяви просила суд стягнути витрати на утримання з наступного місяця в якому виникло таке право, а саме з 01.10.2015 року. Просила стягнути з [PERSON] суму відшкодування у зв`язку із загибеллю потерпілого за період з 01.10.2015 року по 01.10.2018 року в розмірі 31 101, 00 грн., відшкодування шкоди завданою смертю потерпілого у розмірі 1/3 розміру мінімальної заробітної плати щомісячно починаючи з 01.10.2018 року до досягнення дитиною, [PERSON] , 18-річного віку, тобто до [INFO] . Також просила відшкодувати моральну шкоду, завданої смертю потерпілого, при цьому вказувала, що старший солцат, розвідник-далекомірник [PERSON] , був демобілізованим 11.03.2015 року другого самохідно-артилерійського дивізіону. [PERSON] був патріотом України та надійним товаришем для побратимів - учасників антитерористичної операції. В день смерті [PERSON] зустрівся з товаришами по службі з ATD для того, щоб пом`янути тих, хто загинув, після чого більше не повернувся. Бієць АТО був справжнім прикладом батька-захисника сім`ї та країни для дочки, якій на момент гибелі виповнилося 8 років.Після смерті батька [PERSON] в дочки залишився невпинний біль, страждання та усвідомлення того, що батько більше не повернеться. Дочка втратила батька не під час захисту кордонів від незаконних збройних формувань, а внаслідок неправомірних, зухвалих, цинічних, умисних дій [PERSON] Діти є малозахищеними та потребують достатньої кількості батьківської уваги та турботи, їх захисту та підтримки. За ситуації, яка мала місце, [PERSON] залишилася напівсиротою, позбавленою турботи рідного батька. Тому, просила стягнути моральну шкоду у розмірі 500 000 грн. 00 коп. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримів в повному обсязі, на підставі наданих доказів. Представник відповідача в судовому засіданні, вказував, що відповідач позов визнав в частині стягнення суми шкоди, завданою смертю потерпілого, за період з 01.10.2015 року по 01.10.2018 року у сумі 31101,00 грн, також, в частині відшкодування шкоди завданої смертю потерпілого, у розмірі 1/3 частни мінімальної заробітної плати, встановленої законом, щомісячно, починаючи з 01.10.2018 року до досягення дитиню [PERSON] , [INFO] .18 річного віку, т.б.до 01.04.2025 року. Представник відповідача у судовому засіданні вказував, що відповідач не визнав розмір стягуваної моральної шкоди, вказував, що він завеликий для відповідача, вказував про ще наявність потерпілих від скоєного відповідачем злочину, які також позиваються до суду, вказував, що відповідач розуміє рівень та тяжкість завданої моральної шкоди сім"ї позивача та просить суд визначити розмір реальний, який зможе відшкодувати відповідач. Суд заслухавши доводи учасників судового процесу, в обгрунтування заявлених позовних вимг, в обгрунтування заперечень проти позову, з урахуванням визнаних обставин, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У справах про дискримінацію позивач зобов`язаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача.3. У справах щодо застосування керівником або роботодавцем чи створення ним загрози застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, скорочення заробітної плати тощо) у зв`язку з повідомленням ним або членом його сім`ї про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою обов`язок доказування правомірності прийнятих при цьому рішень, вчинених дій покладається на відповідача.4. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.5. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.6. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.7. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.2. Моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.3. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.4. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.5. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.Шкода відшкодовується:1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років);2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно;3) особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності;4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років;5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті.2. Особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.3. Особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів.4. Розмір відшкодування, обчислений для кожного з осіб, які мають право на відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, не підлягає подальшому перерахункові, крім таких випадків: народження дитини, зачатої за життя і народженої після смерті годувальника; призначення (припинення) виплати відшкодування особам, що здійснюють догляд за дітьми, братами, сестрами, внуками померлого. Розмір відшкодування може бути збільшений законом. Згідно ст. 1202 ЦК України відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами.За наявності обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більш як за три роки наперед.2. Стягнення додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 цього Кодексу, може бути здійснене наперед у межах строків, встановлених на основі висновку відповідної лікарської експертизи, а також у разі необхідності попередньої оплати послуг і майна (придбання путівки, оплата проїзду, оплата спеціальних транспортних засобів тощо). Згідно ст. 82ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відмова від визнання обставин приймається судом, якщо сторона, яка відмовляється, доведе, що вона визнала ці обставини внаслідок помилки, що має істотне значення, обману, насильства, погрози чи тяжкої обставини, або що обставини визнано у результаті зловмисної домовленості її представника з другою стороною. Про прийняття відмови сторони від визнання обставин суд постановляє ухвалу. У разі прийняття судом відмови сторони від визнання обставин вони доводяться в загальному порядку.3. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.4. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.5. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.6. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.7. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.8. Обставини, встановлені рішенням третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, підлягають доказуванню в загальному порядку при розгляді справи судом. Судом встановлено, що 02.02.2018 року вироком Святошинського районного суду міста Києва по справі № 759/13183/16-к. відповідача [PERSON] визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.296, ч.1 286, ч.2 ст.286 КК України та призначене покарання, з урахуванням ст. 70 КК України у вигляді 8 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки, на підставі п. в) ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" звільнено від основного та додаткового покарання у зв"язку з актом амністії. (а.с. 17-27.)Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 12.04.2018 року вирок суду залишено без змін (а.с.29-35), до вказаних обставин суд застосовує вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України. Судом встановлено, що у судовому засіданні представник відповідача, вказував, що відповідач визнав позов, в частині, стягнення суми шкоди, завданою смертю потерпілого, за період з 01.10.2015 року по 01.10.2018 року у сумі 31101,00 грн, також, в частині, відшкодування шкоди завданої смертю потерпілого, у розмірі 1/3 частни мінімальної заробітної плати, встановленої законом, щомісячно, починаючи з 01.10.2018 року до досягнення дитиню [PERSON] , [INFO] народжання 18 річного віку, т.б.до 01.04.2025 року., до вказаних обставиин суд застосовує вимоги ч.1 ст. 82 ЦПК України. Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.2. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;3) в інших випадках, встановлених законом. Згідно ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.2. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Судом встанволено, що доказуванню з боку сторін підлягає розмір стягнення моральної шкоди. Так представник позивача у позовній заяві вказував, що [PERSON] був патріотом України та надійним товаришем для побратимів - учасників антитерористичної операції. В день смерті [PERSON] зустрівся з товаришами по службі з ATD для того, щоб пом`янути тих, хто загинув, після чого більше не повернувся. Бієць АТО був справжнім прикладом батька-захисника сім`ї та країни для дочки, якій на момент гибелі виповнилося 8 років.Після смерті батька [PERSON] в дочки залишився невпинний біль, страждання та усвідомлення того, що батько більше не повернеться. Дочка втратила батька не під час захисту кордонів від незаконних збройних формувань, а внаслідок неправомірних, зухвалих, цинічних, умисних дій [PERSON] Діти є малозахищеними та потребують достатньої кількості батьківської уваги та турботи, їх захисту та підтримки. За ситуації, яка мала місце, [PERSON] залишилася напівсиротою, позбавленою турботи рідного батька. Тому, позивач просила стягнути моральну шкоду у розмірі 500 000 грн. 00 коп. Згідно ч.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" , з внесеними змінами і доповненнями, вказано, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з рахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Суд оцінивши тяжкість вчиненого злочину з боку відповідача, що призвела до смерті потерпілого, враховуючи, що донька потерпілого [PERSON] [INFO] , яка не досягла повноліття, позбавлена можливості на підтримку з боку батька, його участі у її житті, піклування, спілкування, проведення часу разом із батьком, отримання від нього порад та настанов, суд вважає, що розмір моральної шкоди у 300 000,00 грн, буде відповідати засадам ророзумності, виваженості та справедливості. А тому позов підлягає задовленню частково, зі стягненням судових витрат з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial