Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

у серпні 2017 року [PERSON] звернулася у суд з позовом до ТОВ "СБ ЛТД" про стягнення грошових коштів. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що 30 березня 2015 року між сторонами у справі був укладений попередній договір договору купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Басенко К.О. за реєстровим № 683. На забезпечення виконання вказаного договору був укладений договір про забезпечення виконання зобов"язань № ПМ/ЗС-К138 від 30 березня 2015 року, на виконання до п. 2.2.1 якого позивач сплатила відповідачу 1 207 796 грн. 40 коп. 15 липня 2016 року був укладений договір про розірвання попереднього договору від 30.03.2015 р. На виконання договору про розірвання договору була укладена угода № 1 до договору про забезпечення виконання зобов"язань № ПМ/3С-К138 від 30 березня 2015 р., пунктом 4 якого передбачено обов"язок відповідача повернути позивачу сплачені кошти у порядку, визначеному п.п. 4.3 договору про забезпечення виконання зобов"язань № ПМ/ЗС-К138 від 30 березня 2015 року, а саме суму коштів у розмірі 197 406 грн. 58 коп. не пізніше одного року з дати розірвання договору. Також 30 березня 2015року між сторонами у справі був укладений попередній договір договору купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Басенко К.О. за реєстровим № 682. На забезпечення виконання вказаного договору був укладений договір про забезпечення виконання зобов"язань № ПМ/ЗС-К120 від 30 березня 2015 року, на виконання до п. 2.2.1 якого позивач сплатила відповідачу 1 207 796 грн. 40 коп. 15 липня 2016 року був укладений договір про розірвання попереднього договору від 30.03.2015 р. На виконання договору про розірвання договору була укладена додаткова угода № 1 до договору про забезпечення виконання зобов"язань № ПМ/3С-К120 від 30 березня 2015 р., пунктом 4 якого передбачено обов"язок відповідача повернути позивачу сплачені кошти у порядку, визначеному п.п. 4.3 договору про забезпечення виконання зобов"язань № ПМ/ЗС-К120 від 30 березня 2015 року, а саме суму коштів у розмірі 197 406 грн. 58 коп. не пізніше одного року з дати розірвання договору. Позивач зазначає, що станом на 07 липня 2017 року відповідач кошти не повернув. 08 липня 2017 року на адресу відповідача були направлені претензії щодо неналежного виконання товариством своїх зобов"язань та вимога повернути попередню оплату відповідно до умов договору із зазначенням розрахункового рахунку. Оскількі відповідач не виконав свої зобов"язання, позивач просить стягнути з ТОВ "СБ ЛТД" 197 406 грн. 58 коп. попередньої оплати по договору про забезпечення виконання зобов"язань № ПМ/ЗС-К138 від 30 березня 2015 року, 197 406 грн. 58 коп. попередньої оплати по договору про забезпечення виконання зобов"язань № ПМ/ЗС-К120 від 30 березня 2015 року, а також 60 209,58 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами. У січні 2018 року [PERSON] звернулася у суд із заявою про збільшення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача 81 475 грн. 00 коп. процентів за користування чужими грошовими коштами. (а.с. 48) В судовому ззасіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов, зазначивши, що розмір процентів за користування належними позивачу грошовими коштами не встановлено договором, укладеним між сторонами у справі, [PERSON]на підставі ч. 1 ст. 1048 ЦК України просить стягнути з ТОВ "СБ ЛТД" проценти у розмірі, визначеному на рівні облікової ставки НБУ. Представник відповідача ТОВ "СБ ЛТД" в судовому засіданні частково визнав позовні вимоги [PERSON], зазначивши, що відповідно до п. 4.3 договорів про забезпечення виконання зобов"язань у разі невиконання стороною взятих на себе зобов"язань, повернення коштів здійснюється не пізніше одного року з дати розірвання договору, а тому проценти можуть бути нараховані за період, починаючи з 16 липня 2017 року. Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріалис прави, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Частиною 3 ст. 635 ЦК України визначено, що зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Судом встановлено, що 30 березня 2015 року між ТОВ "СБ ЛТД" та [PERSON] був укладений попередній договір договору купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Басенко К.О. за реєстровим № 683. (а.с. 10) З метою забезпечення виконання вказаного договору був укладений договір про забезпечення виконання зобов"язань № ПМ/ЗС-К138 від 30 березня 2015 року. (а.с. 16) 15 липня 2016 року був укладений договір про розірвання попереднього договору від 30.03.2015 р. (а.с. 15) На виконання договору про розірвання договору була укладена додаткова угода № 1 до договору про забезпечення виконання зобов"язань № ПМ/3С-К138 від 30 березня 2015 р., пунктом 4 якого передбачено обов"язок відповідача повернути позивачу сплачені кошти у порядку, визначеному п.п. 4.3 договору про забезпечення виконання зобов"язань № ПМ/ЗС-К138 від 30 березня 2015 року, а саме суму коштів у розмірі 197 406 грн. 58 коп. не пізніше одного року з дати розірвання договору. (а.с. 18) Також 30 березня 2015 року між ТОВ "СБ ЛТД" та [PERSON] був укладений попередній договір договору купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Басенко К.О. за реєстровим № 682. (а.с. 5) З метою забезпечення виконання вказаного договору був укладений договір про забезпечення виконання зобов"язань № ПМ/ЗС-К120 від 30 березня 2015 року. (а.с. 9) 15 липня 2016 року був укладений договір про розірвання попереднього договору від 30.03.2015 р. (а.с. 8) На виконання договору про розірвання договору була укладена додаткова угода № 1 до договору про забезпечення виконання зобов"язань № ПМ/3С-К120 від 30 березня 2015 р., пунктом 4 якого передбачено обов"язок відповідача повернути позивачу сплачені кошти у порядку, визначеному п.п. 4.3 договору про забезпечення виконання зобов"язань № ПМ/ЗС-К138 від 30 березня 2015 року, а саме суму коштів у розмірі 197 406 грн. 58 коп. не пізніше одного року з дати розірвання договору. (а.с. 11) З матеріалів справи вбачається, що 08 липня 2017 року на адресу відповідача були направлені претензії щодо неналежного виконання товариством своїх зобов"язань за вищевказаними договорами та вимога повернути попередню оплату відповідно до умов договорів із зазначенням розрахункового рахунку, проте станом на 08 липня 2017 року грошові кошти не повернуті. (а.с. 19, 22) Оскільки вказана сума не визначена договором як завдаток, вона відповідно до положень ч. 2 ст. 570 ЦК України вважається авансом. При цьому, повернення авансу, переданого за попереднім договором не ставиться в залежність від наявності або відсутності вини у укладенні основного договору. Відтак, вимоги [PERSON] про стягнення з ТОВ "СБ ЛТД" 197 406 грн. 58 коп. попередньої оплати по договору про забезпечення виконання зобов"язань № ПМ/ЗС-К138 від 30 березня 2015 року та 197 406 грн. 58 коп. попередньої оплати по договору про забезпечення виконання зобов"язань № ПМ/ЗС-К120 від 30 березня 2015 року є законними та обґрунтованими. Повернення авансу за попереднім договором зводиться до сплати грошей. Тому, таке зобов'язання є грошовим. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. ТОВ "СБ ЛТД" після припинення зобов'язань за попереднім договором сплачені йому в рахунок оплати вартості квартири кошти не повернув. Таким чином, він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно п. 4.3 договорів про запезпечення виконання зобов"язань від 30 березня 2015 року у разі невиконання стороною-2 (ТОВ "СБ ЛТД") взятих на себе зобов"язань, які викладені в даному договорі та/або зобов"язань, передбачених Попереднім договором, повернення коштів здійснюється не пізніше одного року з дати розірвання договору. (а.с. 10, 17) Позивач [PERSON] просить стягнути з ТОВ "СБ ЛТД" 81 475 грн. 00 коп. процентів за користування чужими грошовими коштами за період з 16 липня 2016 року, тобто 545 днів. Як на правову підставу своїх вимог про стягнення процентів посилається на ч. 1 ст. 1048 ЦК України, згідно якої позикодавець має право наа одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПКУкраїни суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи принцип диспозитивності, з огляду на те, що договір між сторонами у справі не містив розміру та порядку одержання процентів, суд вважає необхідним стягнути проценти на рівні облікової ставки НБУ. Відповідно до наданих представником позивача розрахунків сума процентів за період з 16 липня 2016 року по 28.12.2017 р. становить 81 475,00 грн. Представник відповідача на спростування рорахунку посилався на п. 4.3 договорів про запезпечення виконання зобов"язань від 30 березня 2015 року, згідно якого повернення коштів здійснюється не пізніше одного року з дати розірвання договору. За таких, підстав, суд вважає необхідним стягнути з відповідача 26 909, 10 грн. процентів за період з 16.07.2017 р. по 28.12.2017 р. (394 831,16*13,95% середня ставка НБУ) /100/365х 180 днів = 26 909,10 грн.) Таким чином, позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: partial