overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованності за кредитним договором від 19. 09.2008 р. № МL - 708/180/2008. Представник позивача в судове засідання не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 19 вересня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладений договір, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 51 000, 00 дол. США строком о 19.09.2019 року. Позивач виконав зобов*язання перед відповідачем. За кредитним договором відповідач зобов*язаний за користування кредитом відповідну плату. Відповідно до п. 3 ч.1 Кредитного договору для розрахунку відсотків за користуванням кредитом використовується фіксована відсоткова ставка у розмірі 5, 99% відсотків річних. Загальна сума заборгованості по кредитному договору та відсотками складає 2 393 561, 40 грн., яка складається з : 64399, 40 дол. США, що в перерахування за курсом НБУ станом на 10.12.2013 року складає 514 744, 40 грн. Пеня за прострочення виконання зобов*язань за кредитним договором 1 878 817 грн. Згідно ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, по кредитному договору Банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 п.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов*язання , забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитом як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. 30 червня 2009 р. ЗАТ „ ОТП Банк" змінив назву на Публічне акціонерне товариство „ ОТП Банк". Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 29 червня 2010 р. ПАТ „ ОТП Банк" відступило , а ТОВ „ ОТП Факторинг Україна" прийняло право вимоги за кредитним договором. Таким чином до ТОВ „ ОТП Факторинг Україна" перейшли всі права ПАТ „ ОТП Банк" щодо права вимоги до відповідача за кредитним договором. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

У вересні 2014 року ПАТ "Дельта Банк" звернулося в суд з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитною угодою №008-06509-120613 у розмірі 47 465грн. 68коп, посилаючись на те, що 12 червня 2013 року позивач відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER]. встановивши кредитний ліміт кредитної лінії у розмірі 36 300грн. Відповідач скористався кредитними коштами, але належним чином не виконує зобов»язання за кредитним договором, в результаті чого станом на 23 червня 2014 року виникла вищевказана прострочена заборгованість. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про підставність позову і необхідності його задоволення, виходячи із слідуючого. Згідно заяви №008-06509-120613 від 12 червня 2013 року між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] укладено кредитну угоду на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки. Позивач виконав на себе взяті зобов»язання, відкривши відповідачу картковий рахунок [NUMBER], надавши відповідачу платіжну картку та відкривши кредитну лінію на загальну суму 36 300грн Розрахунком заборгованості стверджується, що станом на 23 червня 2014 року за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 47 465грн. 68коп. (сорок сім тисяч чотириста шістдесят п»ять гривень шістдесят вісім копійок), яка складається з: 30 882грн. 70коп. - тіла кредиту; 5 417грн. 30коп. - простроченого тіла кредиту; 11 165грн. 68коп. заборгованості за відсотками. Відповідно до ст.525 ЦК України одностроння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов»язується повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов»язання. Таким чином, вимоги ПАТ "Дельта Банк" щодо стягнення з [PERSON] заборгованості по кредиту у розмірі 47 465грн. 68коп. є підставними і такими, що підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

Заявник звернувся із позовом, яким просить суд визнати недійсними електронні торги з реалізації автомобіля належного позивачеві. В обґрунтування заявленого зазначає, що його як власника автомобіля не повідомлено про дату час та місце проведення аукціону, а також не поінформовано про результати оцінки автомобіля перед початком проведення аукціону. Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання і підстав для переходу до іншого виду провадження встановлено не було. Відповідач [PERSON] філія державного підприємства "СЕТАМ" в порядку та в строки визначені процесуальним законом подав відзив на позов, яким заперечує вимоги та просить їх відхилити. Власну позицію мотивує тим, що торги проведені відповідно до чинного законодавства і підстав для визнання їх недійсними не має. Судом встановлено, що 27 квітня 2017 року за наслідками проведення електронних торгів за 29 874,92 гривень реалізовано автомобіль марки "ФОРД Транзіт" 1990 року випуску в ході проведення дій по виконавчому провадженню по стягненню з відповідача коштів в сумі 542 410,02 гривень. Проаналізував надані сторонами матеріали суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Суд погоджується з доводами представника відповідача [PERSON] філії державного підприємства "СЕТАМ" щодо того, що не доведення до відома позивача як боржника по виконавчому провадженню відомостей про: оцінку майна, що підлягало реалізації на електронних торгах та про дату проведення самого аукціону не було обов'язком відповідачів. Так, чинним законодавством України такі зобов'язання при реалізації рухомого майна не зобов'язує виконавчу службу та/або організатора електронних торгів повідомляти боржника про початок процедури проведення електронних торгів та початкову ціну такого лоту. Так дійсно і суд погоджується з доводами позивача, що результати електронних торгів є правочином по відчуженню майна, яке може бути визнано в судовому порядку недійсним за наявності підстав визначених ч. ч. 1 - 3 та 6 ст. 203 ч. 1 ст. 215 ЦК України. Разом з тим, позивачем не наведено і судом не встановлено порушення при проведенні згадуваних торгів норм законодавства України. За таких обставин правових підстав для задоволення позову не встановлено і позов має бути відхиленим. Відповідно до положень ч. 7 ст. 141 ЦПК України оскілки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду і його вимоги відхиляються витрати пов'язані з розглядом даної справи у розмірі 704,80 гривень мають бути компенсовані за рахунок держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів. В підтвердження своїх позовних вимог [PERSON] посилається на те, що 24 вересня 2012 року [PERSON] отримав у власність від нього грошові кошти в сумі 244 800,00 грн., що підтверджується розпискою, яка була власноруч написана [PERSON] та яка посвідчує факт передання ним [PERSON] вищезазначених грошових коштів. Грошові кошти в сумі 244 800,00 грн. надавалися [PERSON] в якості авансу, оскільки [PERSON] мав намір купити у [PERSON] пакет акцій в розмірі 60,39% від загальної кількості акцій ВАТ "АТП-16351", а [PERSON] мав намір продати їх йому за договором купівлі-продажу, який повинен був бути укладений в подальшому. Грошові кошти в розмірі 244 800,00 гривень (еквівалент 30 000,00 доларів США), надавалися [PERSON] в якості авансу по укладенню в подальшому Договору купівлі-продажу 60,39% акцій відкритого акціонерного товариства "АТП - 16351". Для того, щоб договір про наміри породжував певні юридичні наслідки, він повинен відповідати ознакам ст. 635 ЦК України "Попередній договір" щодо форми його укладення, яка встановлена для основного договору. Згідно з ч.4 ст.635 ЦК України, договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором. Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України "Про акціонерні товариства" правочини щодо акцій вчинюються в письмовій формі. Розпискою було встановлено, що остаточний розрахунок за майбутнім Договором купівлі-продажу мав відбутися 15.11.2012 року. [PERSON] був готовий укласти з [PERSON] договір купівлі-продажу 60,39% акцій відкритого акціонерного товариства "АТП - 16351". У встановлений строк [PERSON] не здійснив відчуження 60,39% акцій відкритого акціонерного товариства «АТП-16351», договір купівлі - продажу не був укладений, про причини його не укладання [PERSON] не повідомив. Позивач вказує, що відповідно до ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Таким чином, договір купівлі-продажу пакету акцій не був укладений, тому між ним та [PERSON] не виникли зобов'язання за цим договором, отже передані ним грошові кошти в сумі 244 800,00 грн. є авансом і підлягають стягненню з [PERSON] в повному обсязі. Оскільки в тексті розписки від 24.09.2012 року не встановлений строк (термін) виконання зобов'язання [PERSON] щодо повернення грошових коштів, то,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Заявник звернувся до суду з зазначеною заявою, мотивуючи її тим, що прізвища його батьків являються "[PERSON]" та "[PERSON]". При видачі заявнику свідоцтва про народження та паспорта громадянина України допущено помилку і його прізвище зазначено як "[PERSON]", що є невірним. Дана обставина унеможливлює придбання самим заявником рухомого чи нерухомого майна, оформлення документів на право власності, заповіту та інших правовстановлюючих документів. В судове засідання заявник не з"явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Заявлені вимоги підтримав повністю та наполягав на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з"явився. За правилами ст. 169 ЦПК України, неявка представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. У свідоцтві про народження, серії [NUMBER] від 25.09.1970 року за [NUMBER], виданого Сусківською сільською радою, Свалявського району, Закарпатської області зазначено прізвище, ім"я, по батькові заявника "[PERSON]", а батьки зазначені як: "[PERSON]" та "[PERSON]" (а.с. 3). Згідно паспорта громадянина України, серії [NUMBER], виданого 13.05.1996 року, виданого Свалявським РВ УМВС України в З/о прізвище заявника зазначено як "[PERSON]" (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про народження батька заяника "[PERSON]", серії [NUMBER], виданого 07.09.1946 року за [NUMBER] сільською радою с. Тростянь, Пестравського району, Куйбишевської області його прізвище зазначено як "[PERSON]" (а.с. 3). Свідоцтвом про укладення шлюбу, серії [NUMBER] стверджується, що "[PERSON]" та "[PERSON]" 08.09.1967 року уклали шлюб, про що було зроблено запис за № 5317. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - "[PERSON]", дружині - "[PERSON]". Прізвища, ім"я та по батькові батьків заявника згідно паспортів громадянина України, що являється єдиним основним документом громадянина України зазначені: батька як "[PERSON]" та матері як "[PERSON]" (а.с. 6, 7). Вищезгаданими документами підтверджується, що заявник "[PERSON]" являється сином "[PERSON]" та "[PERSON]". За таких обставин заява є обгрунтованою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин з [PERSON], яка померла [INFO] а саме той факт, що вона є його матір'ю. Свої вимоги заявник мотивував тим, що [INFO] в м. Первомайську Миколаївської області померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно: житловий будинок по [ADDRESS] та земельні ділянки розміром 0,10 га та 0,0274 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та для садівництва, що розташовані за адресою будинку. [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за законом, що прийняв спадщину після смерті матері, так як брат відмовився від прийняття спадщини. Проте, коли заявник звернувся в нотаріальну контору про своє бажання спадкувати, нотаріус звернула увагу на те, що у його свідоцтві про народження допущена помилка у написані по-батькові його матері, а тому він не може підтвердити факт родинних відносин між ним та матір'ю. У свідоцтві про народження [PERSON], по-батькові його матері записано "[PERSON]", а в свідоцтві про її смерть та інших документах - "[PERSON]". Через вказану помилку, заявник не може оформити спадщину як спадкоємець першої черги, що й зумовило необхідність звернення до суду для встановлення родинних відносин між ним та його матір'ю. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. В судове засідання заявник подав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, підтримав вимоги, викладені в заяві, в повному обсязі та просив про її задоволення. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено факт, що померла [PERSON] є матір'ю заявника. Факт родинних відносин підтверджується наявними в матеріалах справи документами: ксерокопією свідоцтва про народження заявника (а.с.6); ксерокопією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.7); ксерокопією трудової книжки [PERSON] (а.с.8); ксерокопією паспорту [PERSON] (а.с.9); ксерокопією свідоцтва про народження брата заявника (а.с.10); ксерокопією договору купівлі-продажу будинку (а.с.11). [PERSON] являється спадкоємцем після смерті матері і юридично оформити спадщину за законом у нього немає можливості, оскільки у нього немає документів, які підтверджують факт родинних відносин з матір'ю, та в так як в його свідоцтві про народження по-батькові його матері записано "[PERSON]", що є очевидною помилкою, так як у всіх інших документах її по-батькові вказано як "[PERSON]". Встановлення в судовому порядку факту родинних відносин необхідно для юридичного оформлення спадщини. За таких обставин, суд вважає, що зазначений факт родинних відносин заявника з [PERSON], яка померла [INFO] знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а отже, заяву [PERSON] слід задовольнити. З урахуванням наведеного і на підставі ст.256 ЦПК України заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

[PERSON] у лютому 2016р. звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме: що [PERSON], [INFO], належить Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ХМ №058988, виданий 23.07.2004р. на підставі розпорядження Старокостянтинівської райдержадміністрації №99 від 31.03.2004р. на ім»я [PERSON]. В обґрунтування заявник посилається на те, що на підставі розпорядження Старокостянтинівської райдержадміністрації №99 від 31.03.2004р. їй передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 3,08 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Старокостянтинівського району Хмельницької області, кадастровий номер 6824288600:03:009:0123. В державному акті на право власності на землю власника земельної ділянки, вказано як "Радзівон Євгена Мусіївна". Згідно паспорта вона [PERSON], тобто в державному акті її імя написано невірно, Євгена замість Євгенія. Через таку розбіжність в документах вона не може належним чином використовувати державний акт на право власності на землю. В позасудовому порядку провести виправлення та внести зміни до державного акту неможливо. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі. Суд, заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, знаходить достатньо підстав для встановлення факту, який для заявника має юридичне значення. Судом встановлено, що на підставі розпорядження Старокостянтинівської райдержадміністрації №99 від 31.03.2004р. [PERSON] передано у приватну власність 3,08 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Старокостянтинівського району Хмельницької області, кадастровий номер 6824288600:03:009:0123. В державному акті на право власності на земелю, як власника земельної ділянки, вказано "Радзівон Євгена Мусіївна", а згідно паспорта заявник - "Радзівон Євгенія Мусіївна", що є перешкодою для вільного розпорядження, належною заявнику, земельною ділянкою. Дані обставини підтверджуються, даними державного акту на право власності на земельну ділянку ХМ №058988, від 23.07.2004р., даними паспорта заявника серії НВ 056863, даними довідки Староостропільськлї сільської ради №1362 від 14.12.2015 року. Тому, на підставі викладеного та відповідно до положень ст.ст.256 - 259 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

У червні 2020 року [PERSON] звернувся до суду в порядку статті 315 ЦПК України з заявою, в якій просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документу, а саме трудової книжки серії [NUMBER] видана на ім?я " [PERSON] ", дата заповнення 12.10.1982 року. Заява обрунтована тим, що у трудовій книжці заявника серії [NUMBER] невірно зазначено його по батькові на російській мові - " [PERSON] ", замість вірного - " [PERSON] ", що є перешкодою для оформлення пенсії за віком. Заявник у судове засідання у судове засідання не з?явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з?явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти розгляду справи за його відсутності. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши всі обставини, суд приходить до наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [INFO] народження на ім?я « [PERSON] », [INFO] , заведено трудову книжку серії [NUMBER] (а.с.8-13). Як вбачається з копії паспорту серії [NUMBER] , виданого 20 квітня 2007 року Павлоградським МВ УМВС України в Дніпропетровській області, дата народження заявника [PERSON] співпадає з датою народження, зазначеною у трудовій книжці [NUMBER] - «16 травня 1960 року». Згідно копії свідоцтва про народження, складеного на російській мові, [INFO] в м. Тбілісі народився « [PERSON] » (а.с.14). Тобто, виходячи з вищевикладеного, трудова книжка є належною заявнику, оскільки містить записи, які повністю відповідають іншим письмовим доказам у справі. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що належність заявнику правовстановлюючого документу є доведеною, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

заявник [PERSON] звернулась до Дружківського міського суду 18.06.2015 року із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів , в якої вказала, що в свідоцтвах про народження її дітей в графі "матір" вона вказана, як "[PERSON] ", тоді, як в її паспорті вона вказана, як "[PERSON]", що є правильним. В наступний час вона не може підтвердити свій трудовий стаж для оформлення пенсії, тому що у свідоцтвах про народження дітей вона не правильно вказана. Просить встановити факт належності свідоцтва про народження, виданого на ім"я [PERSON], [INFO] та свідоцтва про народження, виданого на ім"я [PERSON],[INFO] - [PERSON] . Встановлення цих фактів має для [PERSON] юридичне значення. У судове засідання заявник [PERSON] з'явилася, заяву підтримала з підстав, викладених у заяві. Представник зацікавленої особи УПФУ в м.Дружківці у Донецькій області Степовенко І.В. в судове засідання з'явилася, не заперечує проти задоволення заяві про встановлення факту. Суд, заслухавши сторони, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. При розгляді таких справ, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який ідеться в документі, відповідно до чинного законодавства. (п. 12 Постанови). Судом встановлено, що заявниця просить встановити факт належності їй свідоцтв про народження її дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] , посилаючись на те, що в даних документах вона в графі"матір" неправильно вказана. Задоволення такої вимоги чинним законодавством не передбачено.

Outcome: dismissed