Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк " Приватбанк" звернувся до суду із позовною заявою про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором DOH0AD40305740 від 20.08.2010 року у сумі 214550,10 грн. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив , що 20.08.2010 року між ПАТ КБ "Приватбанк " та [PERSON] був укладений кредитний договір DOH0AD40305740 , згідно якого позивач зобов"язався надати [PERSON] кредит у розмірі 75 655,90 грн. на термін до 19.08.2015р. Відповідач [PERSON] за умовами зазначеного договору зобов"язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. З метою забезпечення виконання зобов'язання за договором DOH0AD40305740 між ПАТ КБ "Приватбанк" та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки в забезпечення виконання зобов'язань відповідачем [PERSON] Відповідно до умов п.5 договору поруки позивачем було направлено на адреси відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов'язань за договором DOH0AD40305740, яка була залишена без задоволення. В зв'язку із вищезазначеними обставинами позивач ПАТ КБ " Приватбанк" звернувся до суду з проханням стягнути на свою користь з відповідачів вказану заборгованість та суму судових витрат для вирішення спору . Представник позивача ПАТ КБ " Приватбанк" у судове засідання не з'явився, надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначаэ,що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи.Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Позивач в позовній заяві зазначив, що відповідач [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS], відповідач [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч.3 ст.122 ЦПК України суд звертався до Добропільського МВ ГУМВС України в Донецькій області щодо отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідачів [PERSON] та [PERSON] Інформація про місце проживання(перебування) відповідачів по справі не була надана, в зв'язку із тим,що за вказаними адресами картотека не заводилася. Враховуючи, що суд позбавлений можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача, судом у відповідності до ч. 9 ст. 74, п. 4 ч. 3 ст. 122 ЦПК України, відповідачів було викликано оголошенням у пресі - в газеті "Урядовий Кур'єр" № 10 від 21.01.2015 року. Приймаючи до уваги надану позивачем копію паспорту відповідача [PERSON] ,в якій міститься інформація про місце його реєстрації на момент укладання кредитного договору, судом на зазначену адресу було надіслано рекомендований лист з повідомленням про вручення поштового відправлення на ім'я [PERSON] із судовою повісткою. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення [PERSON] особисто отримав судову повістку 20.01.2015р. В судове засідання відповідачі [PERSON] Та [PERSON] не з'явилися , доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутності відповідачів, до суду надано не було. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідачів, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів по матеріалам, які є в наявності в справі і постановити заочне рішення, направивши за місцем мешкання відповідачів копію рішення суду . Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне : 20.08.2010 року між ПАТ КБ "Приватбанк " та [PERSON] був укладений кредитно-заставний договір DOH0AD40305740 . Відповідно до розділу 17 "Особливі умови" позивач зобов"язався надати [PERSON] кредит у розмірі 75 655,90 грн. на термін до 19.08.2015р. за процентною ставкою 20,04 % річних для придбання автомобіля (а.с. 11-20) Згідно п.6.2. зазначеного договору, [PERSON] зобов"язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.(а.с.13-14). Відповідно до п. 17.1.6 умов кредитно-заставного договору DOH0AD40305740 від 20.08.2010р. [PERSON] зобов'язався сплатити за проценти користування кредитом у розмірі 20,04 % річних. Згідно п. 6.2.3 Кредитно-заставного договору DOH0AD40305740 від 20.08.2010р. [PERSON] зобов'язався сплатити позивачу винагороду, передбачену п.п.5.2,16.9,16.10,17.1.7 договору та погасити іншу заборгованість (зокрема, таку, що виникла відповідно до ст.3.4.2 договору) згідно з вимогами договору. Як вказує позивач, ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме, надав першому відповідачеві кредит у розмірі 75 655,90 грн., однак, останній, в порушення умов кредитного договору, свої зобов'язання виконував не належним чином, а саме, не здійснював погашення заборгованності за кредитом у встановленому договором порядку та строки, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість, яка, станом на 30.09.2014р., складає - 214 550,10 грн., з яких: 78264,81 грн .- заборгованість за кредитом, 25814,11 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 7154,14 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 92862,27 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до договору : 250,00 грн. - штраф (фіксована частина),10204,77 грн.- штраф( процентна складова). Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до ст..1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором (ст.. 1048 ЦК України). Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі викладеного, враховуючи, що перший відповідач - [PERSON] не надав суду доказів на підтвердження належного виконання зобов'язання за Кредитно-заставним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за вказаним договором обґрунтовані, однак, підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне. В тексті позовної заяви та розрахунку заборгованності за договором № DOH0AD40305740 від 20.08.2010р., укладеного між Приватбанком та клієнтом [PERSON], станом на 30.09.2014р., який є додатком до позовної заяви (а.с.5) заборгованність за кредитом визначається позивачем у розмірі 78264,81 грн. Однак, з огляду на умови кредитно-заставного договору DOH0AD40305740 від 20.08.2010р., а саме розділу 17 "Особливі умови", судом вбачається, що сторони визначили загальний розмір кредиту на рівні 75655,90 грн. З наданої до суду копії випіски із рахунку [NUMBER], який було відкрито позивачем на ім'я [PERSON] 20.08.2010р., копій меморіальних ордерів вбачається, що ПАТ КБ "Приватбанк" на цілі передбачені умовами кредитного договору DOH0AD40305740 було перераховано 75 655,90 грн., в тому числі: 69500,00 грн.- на рахунок автосалону «Погашение Конфиската», 3872,50 грн.- на сплату страхових платежів на поточний рахунок СК ЗАО Страховая компанія "Інгострах", 34,00 грн.- за сплату за реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на рахунок ДП "Інформаційний центр МЮУ", 2085,00грн- для сплати винагороди позивача за надання фінансового інструменту, 164,40грн. - для сплати вартості поліса обов'язкового страхування цивільно-правовї відповідальності. Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт надання першому відповідачеві кредиту на суму 75655,90 грн. Будь-яких доказів, які б свідчили про укладання додаткової угоди до договору DOH0AD40305740 від 20.08.2010р. щодо збільшення суми кредиту, або платіжних документів на перерахування більшої суми позивачем до суду не надано. З огляду на наведене, позовні вимоги в частині стягнення суми боргу по кредиту підлягають частковому задоволенню, у розмірі 75655,90 грн. Позовні вимоги в частині стягнення 25814,11 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом та 7154,14 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, у зв'язку з порушенням першим відповідачем строків виконання зобов'язання з повернення кредиту та сплати процентів за його використання, позивач просить стягнути з нього неустойку, яка складається з: 92862,27 грн. - пені, 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 10204,77 грн.- штраф( процентна складова). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка,що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Як встановлено у п.14.2. Договору, у випадку порушення Позичальником зобов'язань щодо сплати кредиту, винагород та процентів, позичальник сплачує пеню у розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 (однієї) гривні за кожен день прострочення. Згідно п.14.8 Договору, при порушені позичальником будь-якого грошового зобов'язаннь за договором понад 30 календарних днів банк має право нарахувати,а позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250грн. плюс 5% від суми невиконаного зобов'язання. Наведені законодавчі приписи та установлені фактичні дані щодо невиконання першим відповідачем взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту та сплати процентів за його користування у розмірі та у строк, встановлений договором, дають підстави для висновку суду про правомірність позовних вимог щодо стягнення на користь позивача 250,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 10204,77 грн. штрафу (процентна складова). Щодо позовних вимог про стягнення пені, суд зазначає наступне. Частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків (аналогічна позиція викладена у постанові ВСУ України у справі № 6-100 цс 14 від 03.09.2014 року, яка є обов'язковою для застосування судами). Як вбачається з матеріалів справи, розмір неустойки (пені), які позивач вимагає стягнути з відповідача становить 92862,27 грн. і перевищує розмір заборгованості за кредитом - 75655,90 грн. З огляду на наведене, враховуючи те, що метою неустойки є не збагачення кредитора, а відновлення його порушеного права, суд, приймаючи до уваги факт значної затримки звернення позивача з позовом до суду, на підставі частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України, вважає за необхідне зменшити розмір заявленої до стягнення позивачем неустойки до 35937,16 грн., обмеживши період її нарахування період з 18.11.2013р. до 30.09.2014р. (тобто в межах спеціального строку позовної давності в один рік, по момент нарахування позивачем пені ), становить : 75655,90 х 0,15% х 317 днів= 35937,16 грн. Крім того, заборгованість по кредитно-заставному договору DOH0AD40305740 від 20.08.2010р., позивач просить стягнути солідарно з [PERSON], який є Позичальником та [PERSON], яка є Поручителем. Розглядаючи позовні вимоги в цій частині, судом встановлено наступне. 20.08.2010р. між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого [PERSON] надала поруку перед позивачем по справі за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором DOH0AD40305740 від 20.08.2010р.(а.с.22). Відповідно до умов договору поруки від 20.08.2010р. позивачем було направлено на адреси відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов'язань за договором DOH0AD40305740 від 20.08.2010р., що підтверджується доданими до позовної заяви копією повідомлення від 02.10.2014р. про наявність заборгованості за кредитом ( а.с. 7) та копією реєстру № 660 згрупованих поштових відправлень(претензії до боржників) від 06.10.2014р.(а.с.8) Однак, вказана вимога про погашення заборгованості та дострокового повернення суми кредиту в повному обсязі, а також нараховані проценти і штрафні санкції залишена відповідачами без відповіді та без задоволення. Відповідно до ст..553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов»язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов»язання боржником Статтею 554 ЦК України передбачено, що в разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З огляду на наведене, приймаючи до уваги порушення виконання першим відповідачем (Позичальником), зобов»язань за кредитним договором DOH0AD40305740 від 20.08.2010р., виконання яких було забезпечено порукою, згідно договору поруки від 20.08.2010р., укладеного між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON], враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження виконання цих зобов»язань як позичальником, так і поручителем станом на момент розгляду справи, суд приходить до висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог про солідарне стягнення з другого відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 155016,08 грн, з яких: 75655,90 грн - заборгованість за кредитом; 25814,11 грн - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом; 7154,14 грн - заборгованість з комісії за користування кредитом; 35937,16 грн - заборгованості з пені за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, 250,00 грн - штраф (фіксована частина); 10204,77 грн - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене та

Outcome: partial