Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, в якому з урахуванням заяви від 01.11.2016 року просив стягнути з [PERSON] заборгованість за період з 01.11.2010 року по 22.03.2012 року в сумі 2061,34 грн. та з [PERSON] і [PERSON] за період з 22.03.2012 року по 01.10.2016 року заборгованість в розмірі 10383,28 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що за даними бухгалтерського обліку МКП "Херсонтеплоенерго" станом на 01.10.2016 року по особовому рахунку №3254060 існує заборгованість за спожиті послуги з теплопостачання в сумі 12444,62 грн. Відповідачі з 22.03.2012 року є співвласниками квартири [ADDRESS] та користуються послугами з централізованого опалення. До 22.03.2012 року [PERSON] був одноособовим власником даної квартири. Протягом тривалого часу відповідачі належним чином не сплачують плату за користування послугами з теплопостачання, у зв'язку з чим утворилася заборгованість. Ухвалою Комсомольського районного суду м. Херсона від 24.03.2014 року скасовано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь МКП "Херсонтеплоенерго" заборгованості за надані послуги. У судовому засіданні представник позивача підтримав уточнені позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, проти його задоволення заперечувала, зазначила, що [PERSON] у вказаній квартирі не проживає, а тому не має оплачувати послуги з теплопостачання. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, надав свої письмові заперечення, заявив про застосування строків позовної давності. Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Херсонської області від 22.03.2012 року визнано право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] за [PERSON] та на іншу 1/2 частину вказаної квартири за [PERSON] До 22.03.2012 року [PERSON] був одноособовим власником зазначеної квартири. Відповідачі користуються послугами з централізованого опалення, що надаються позивачем. Ухвалою Комсомольського районного суду м. Херсона від 24.03.2014 року скасовано судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з централізованого опалення. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов"язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов"язки. Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов"язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов"язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таки умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов"язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги, а відповідно до ст. 20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов"язаний, зокрема, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Оскільки послуги з централізованого опалення надавались належним чином (докази іншого в матеріалах справи відсутні), враховуючи вимоги ст. 19 Закону України "Про теплопостачання", ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та ст.ст. 509, 525, 526 ЦК України, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів заборгованості. Посилання відповідача [PERSON] на відсутність у нього зобов"язання щодо оплати комунальних послуг, зокрема з централізованого опалення, оскільки він не проживає у належній йому частині квартири, суд не приймає до уваги з огляду на наступне. Згідно вимог\~ст. 360 ЦК України\~співвласник відповідно до його частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. За вказаних обставин вимоги позивача про відшкодування понесених витрат на оплату послуг з централізованого опалення, покладених пропорційно до розміру частки у праві власності на відповідачів є законними та обґрунтованими. Крім того, представником відповідача [PERSON] заявлено клопотання про застосування строків позовної давності. Відповідно до\~положень ст.ст. 256, 257, 267 ЦК\~України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Позивач в жовтні 2014 року звернувся до суду із позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості. Заочним рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона позовні вимоги було задоволено. Та в подальшому ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08.09.2016 року вказане заочне рішення скасовано. Таким чином, в даному випадку перебіг позовної давності був перерваний та почався заново з поданням у жовтні 2014 року відповідного позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідачів підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 243,60 грн., по 121,80 грн. з кожного.

Outcome: approved