Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 20 жовтня 2014 року звернувся в суд з позовом до фізичної особи - підприємця [PERSON] про зобов'язання замінити товар, повернення коштів, відшкодування моральної шкоди. Посилався на те, що 14 вересня 2014 року придбав у відповідача мобільний телефон, а через декілька днів виявилося, що він має неналежний стан. Вказував, що 25 вересня 2014 року звернувся до продавця з вимогою замінити телефон на аналогічний чи повернути кошти, але було відмовлено. В поданій до суду позовній заяві просив суд зобов'язати відповідача замінити його мобільний телефон чи повернути за нього кошти. Просив також зобов'язати відповідача сплатити кошти за завдану моральну шкоду. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. На прохання суду уточнив зміст своїх позовних вимог та просив суд зобов'язати відповідача повернути сплачені ним за товар кошти та відшкодувати моральну шкоду в сумі 30000 грн. Відповідач в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечувала. Не оспорювала факт придбання відповідачем мобільного телефону, але вважає, що позивачем не наведено жодних доказів щодо істотних недоліків товару. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] 14 серпня 2014 року у відповідача ПП [PERSON], в магазині «[INFO]» в [ADDRESS], придбав мобільний телефон «Lenovo А278Т», ІМЕІ [NUMBER], вартістю 740 грн. Придбання товару підтверджується товарним чеком та не оспорюється відповідачем по справі. Нормами ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено перелік прав споживача у разі придбання ним товару неналежної якості. Зокрема, згідно з ч. 2 ст. 8 зазначеного Закону у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. А у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. При цьому частиною 3 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживач має право пред'явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті. В поданій до суду позовній заяві позивач одночасно просив суд замінити товар на аналогічний та повернути сплачені за нього кошти. Уточнюючи свої вимоги в судовому засіданні [PERSON] просив суд повернути сплачені за товар кошти. Разом з тим, в силу норм ч. 3 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» вимога щодо повернення сплаченої за товар суми може мати місце за умови виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи. Істотним недоліком в силу п. 12 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» є недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Згідно з вимогами ст. ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За нормами ст. 59 ЦПК України обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Звертаючись до суду з вимогою про повернення сплаченої за товар суми, позивач [PERSON] жодних доказів на підтвердження обставин як істотних, так і будь-яких недоліків товару, не надав. Твердження позивача про те, що недоліком придбаного ним мобільного телефону є те, що акумулятора батарея до мобільного телефону розряджалася, в силу норми п. 12 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» не може свідчити про істотність недоліків товару. Жодні клопотання щодо залучення, подання, збирання чи витребування відповідних доказів не заявлялися. За таких обставин, вирішуючи справу в межах наданих до суду доказів та матеріалів, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено ту обставину, що придбаний ним у відповідача товар має будь-які недоліки, більш того, що такі недоліки є істотними. Нормами Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено право позивача на розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми (про що заявлено вимогу позивачем) виключно у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи. Оскільки позивачем не надано до суду жодних доказів на підтвердження обставини виявлення істотних недоліків товару, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення сплаченої за товар грошової суми є безпідставними та не підлягають задоволенню. З цих же підстав не можуть бути задоволені і вимоги про заміну телефону. Посилання позивача [PERSON] в судовому засіданні на ту обставину, що відповідачем було порушено його право на отримання достовірної інформації про товар, а, отже, він має право вимагати повернення сплачених ним коштів, не заслуговує на увагу. За нормами ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). При цьому передбачено, що зазначена інформація доводиться до відома споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування. Частиною 7 ст. 15 Закону також передбачено, що виключно у разі коли надання недоступної, недостовірної, неповної або несвоєчасної інформації про продукцію та про виробника (виконавця, продавця) спричинило: 1) придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей, - споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування завданих йому збитків; 2) неможливість використання придбаної продукції за призначенням - споживач має право вимагати надання у прийнятно короткий, але не більше місяця, строк належної інформації. Якщо інформацію в обумовлений строк не буде надано, споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування збитків; 3) заподіяння шкоди життю, здоров'ю або майну споживача - споживач має право пред'явити продавцю (виробнику, виконавцю) вимоги, передбачені законом, а також вимагати відшкодування збитків, завданих природним об'єктам, що перебувають у його володінні на праві власності або на інших підставах, передбачених законом чи договором. Жодних доказів на підтвердження виникнення умов, зазначених в ч. 7 ст. 15 Закону, позивачем суду надано не було. Вирішуючи вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. За правилами ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів" право споживачів на відшкодування моральної шкоди виникає тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Виходячи з положень статті 711 Цивільного кодексу України, шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, у зв'язку з придбанням товару неналежної якості, відшкодовується продавцем або виготовлювачем товару відповідно до положень глави 82 цього Кодексу. Законом України "Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції" № 3390-VI від 19.05.2011, яким внесено зміни в положення пункту 5 статті 4 Закону України "Про захист прав споживачів", що передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), визначено термін такої шкоди - це завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект (п. 6 ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону». Таким чином, законом передбачено право споживача на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції) тільки за умови, що така шкода - це завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть у зв'язку з придбанням товару неналежної якості. Будь-які підстави вважати, що в результаті внаслідок недоліків товару позивачу було завдано такої шкоди, відсутні. Тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди саме в порядку, визначеному Законом України «Про захист прав споживачів», є безпідставними та не підлягають задоволенню. Оскільки позивач, якому в задоволенні позовних вимог відмолено, при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору, судовий збір за розгляд справи в суді суд вважає за можливе віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed