Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

[PERSON], яка діє в інтересах малолітньої дочки [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору дарування квартири не посвідченого нотаріально дійсним. Мотивуючи тим, що 28 квітня 2001 року вона та [PERSON] зареєстрували шлюб у Бердичівському відділі РАЦС. Після реєстрації шлюбу вони стали проживати однією сім'єю в [ADDRESS], де вона згодом зареєструвала своє місце проживання. В шлюбі у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Сімейне життя в них не склалося, і згідно рішення Бердичівського міськрайонного суду від 5 лютого 2010 року, шлюб між ними розірвано. Цю квартиру під час їх спільного проживання однією сім'єю [PERSON]. отримав у власність внаслідок приватизації. Після розірвання шлюбу вона звернулася до Бердичівського міськрайонного суду із позовною заявою до [PERSON] про поділ квартири [ADDRESS]. Під час розгляду справи [PERSON] постійно заявляв, що квартиру він хоче подарувати їх дочці [PERSON], але при тому, що позивачка зніметься із місця реєстрації, та візьме на себе зобов'язання про те, що до повноліття дочки без його згоди не буде проводити ніяких дій із квартирою. [PERSON]. погодився, що у разі її зняття із місця реєстрації у спірній квартирі, він у місячний термін підготує документи для нотаріального посвідчення договору дарування зазначеної квартири, та посвідчить договір дарування нотаріально. Про укладання мирової угоди на зазначених підставах, та про закриття провадження у справі 05.10.2012 року вони подали спільну заяву до Бердичівського міськрайонного суду. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 05.10.2012 року у справі № 0603/1794/12 визнано укладену між ними мирову угоду. Цією ж ухвалою провадження у справі закрито. Ухвала суду набрала чинності 11.10.2012 року. На виконання умов зазначеної мирової угоди 02.11.2012 року вона знялась із реєстрації місця проживання на [ADDRESS], та зареєструвалась за місцем проживання її батьків - у [ADDRESS]. Своїх зобов'язань визначених у мировій угоді від 05.10.2012 року в установлений місячний строк [PERSON] не виконав. Цей строк сплинув 5 листопада 2012 року. [INFO] [PERSON] помер. Не зважаючи на наявність мирової угоди вона вирішили оформити право власності на квартиру на доньку [PERSON] безпосередньо в порядку спадкування нею за законом. Але, за декілька днів до спливу шестимісячного терміну подання заяви про прийняття спадщини, до нотаріальної контори звернулась також і мати покійного - відповідачка [PERSON]. Таким чином у разі отримання [PERSON] у власність 1/2 частки квартири, її донька як обдарована батьком за договором дарування по мировій угоді, та не оформленого нотаріально, втрачає половину квартири. У відкритому судовому засіданні позивачка і її представник - [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з"явилась, подала до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги не визнає. Надала заперечення проти позовних вимог. З"ясувавши обставини справи, що на засадах змагальності, як того вимагає ст. 10 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Так, з матеріалів справи вбачається, що 28 квітня 2001 року позивачка та [PERSON] зареєстрували шлюб, який 05.02.2010 року був розірваний, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу(а.с.11). Від шлюбу вони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження( а.с.10). Квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON]., що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло( а.с.12). Після розірвання шлюбу позивачка звернулася до Бердичівського міськрайонного суду із позовною заявою до [PERSON] про поділ квартири [ADDRESS], даний факт сторони не оспорюються. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 05.10.2012 року у справі № 0603/1794/12, яка вступила в законну силу, визнано укладену між ними мирову угоду за якою: [PERSON] зобов'язується у відповідності до ст. 723 Цивільного Кодексу України подарувати, та передати у майбутньому своїй доньці - [PERSON], [INFO], квартиру [ADDRESS], та зобов'язується у місячний термін підготувавши документи для нотаріального посвідчення договору дарування зазначеної квартири, та посвідчити договір дарування нотаріально. А позивачка [PERSON] у місячний термін знімається із реєстрації у [ADDRESS] і зобов 'язується до повноліття [PERSON], [INFO], без згоди [PERSON] не проводити ніяких дій з квартирою (обмін, продажа, реєстрація місця проживання)(а.с.7-8). Однак своїх зобов'язань визначених у мировій угоді від 05.10.2012 року установлений місячний строк [PERSON] не виконав. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть( а.с.13). Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини суд відзначає, що відповідно до ч. 2 ст. 719 Цивільного Кодексу України(далі ЦК України) договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення(ч. 3 ст. 640 ЦК України). Частиною 1 ст. 182 ЦК України, визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно ч. 1 ст. 210 ЦК України, правочин, який підлягає державній реєстрації, є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Доказів того, що даний договір був укладений в письмовій формі і нотаріально посвідчений, а також зареєстрований у відповідності до діючого законодавства, позивачка і її представник суду не надали. Статтею 723 ЦК України, на яку посилається позивачка в позовній заяві, передбачено, що договором дарування може бути встановлений обов'язок дарувальника передати дарунок обдаровуваному в майбутньому через певний строк (у певний термін) або у разі настання відкладальної обставини. Даний договір дарування повинен мати ознаки консенсуальності, які передбачають обов"язкове визначення у договорі предмету дарування та певного строку виконання такого обов"язку або настання відповідної відкладальної умови. Дані обставини(щодо зазначення певного строку виконання обов"язку передати дарунок обдаровуваному в майбутньому через певний строк (у певний термін) або у настання відкладальної обставини) у мировій угоді, яка затверджена ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 05.10.2012 року у справі № 0603/1794/12 не визначені. А тому суд вважає, що укладення даної мирової угоди у цивільній справі не можна вважати укладенням договору дарування між сторонами. З врахуванням викладеного, суд вважає, що договір даруванням між сторонами є неукладеним, таким, що не породжує для сторін права та обов"язки. За таких обставин на зазначений в позові договір не поширюються правила ч. 2 ст. 220 ЦК України щодо можливості визнання договору дійсним, а тому в задоволенні позовної вимоги позивачки про визнання дійсним договору дарування необхідно відмовити.

Outcome: dismissed