Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначила, що від подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Після припинення шлюбних стосунків дитина проживає з нею. З 2006 року відповідач життям сина не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. Дитина батька не пам"ятає та не має до останнього ніяких почуттів. В спілкуванні з нею відповідач також жодного разу не цікавився дитиною. Рішенням суду з відповідача стягуються аліменти на утримання сина, заборгованість за якими станом на 01.11.2017 року становить 67491, 61 гривень, яка збільшується, оскільки відповідач нехтуючи своїми обов"язками, заходів до її погашення не вживає. На засіданні органу опіки і піклування Коростенської міської ради відбувся всебічний та повний розгляд зібраних матеріалів стосовно доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. Висновок органу опіки та піклування з даного питання був затверджений рішенням виконавчого комітету Коростенської міської ради 20.07.2016 року. Рішенням суду просить позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Одночасно просила стягнути з відповідача понесені судові витрати. В підготовче засідання сторони не з"явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності. В наданій суду заяві позивач зазначила, що позовні вимоги підтримує, відповідач в своїй заяві зазначив, що позов визнає, що відповідно до статті 200 ЦПК України надає суду підстави для ухвалення рішення. У зв"язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 19.05.2010 року. Відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позивач мотивує свої вимоги тим, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов"язків, не створює належних умов для здорового фізичного, духовного та морального розвитку дитини, не надає ніякої матеріальної допомоги, свідомо нехтує батьківським обов"язком. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При з"ясуванні обставин справи було досліджено висновок органу опіки і піклування Коростенської міської ради, затверджений рішенням №341 від 20.07.2016року , з якого слідує про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO]. Ухилення від виконання юридичного обов"язку - це акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, мати ( батько) можуть вважатися такими, що ухиляються від обов"язку по вихованню дитини, якщо вона ( він) не проявляють про неї батьківської турботи, хоча мають таку можливість. При розгляді справи встановлено, що відповідач умисно тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно малолітнього сина, свідомо нехтує своїми батьківськими обов"язками, не створює належних умов для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, що є підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідач в наданій суду заяві зазначив, що позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує, отже не спростовує вищезазначеного. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Питання щодо розподілу судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved