Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Виноградівського районного управління юстиції Закарпатської області 26 квітня 2014 року, актовий запис № 37, залишивши їй прізвище "[PERSON]". В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що від шлюбу народилася дочка [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. У них з відповідачем протилежні погляди на шлюб та сім"ю. Відповідач нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникали сварки, що спричиняє їй, позивачеві, душевні страждання. Понад рік ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Вона, позивач, переконана, що немає змісту підтримувати сімейні відносини в подальшому. Тому просить суд розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, та, будучи допитаною в якості свідка пояснила, що у шлюбі з відповідачем народилася донька [PERSON]. Протягом року вони з відповідачем проживають окремо, приблизно вісім місяців взагалі не спілкуються. Причиною розпаду сім"ї стало те, що відповідач не цікавився сім"єю, залишав її з дитиною. Вона має намір створити нову сім"ю, проти примирення з відповідачем категорично заперечує. Просить суд позов задовольнити. Відповідач, будучи у відповідності до положень ст. 74 ЦПК України повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з"явився. Так, судові повістки направлялися відповідачеві на адресу його місця проживання, зареєстровану у встановленому порядку, проте повернулися з довідками Укрпошти про те, що адресат за даною адресою не проживає (а.с. 16-19). Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручений відповідачеві належним чином. Заяви, клопотання від відповідача не надходили. За таких обставин, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд прийшов до висновку про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, позивач проти такого вирішення справи не заперечила. Заслухавши пояснення позивача, допитаної як свідка, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, суд приходить до таких висновків. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами було зареєстровано 26 квітня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Виноградівського районного управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 37, що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с. 5). У шлюбі народилася донька [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Сторони протягом року проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Сім'я сторін розпалася, носить формальний характер. Позивач заперечила проти примирення та збереження шлюбу з відповідачем. Дані обставини стверджуються поясненнями позивача в судовому засіданні, допитаної як свідка, та дослідженими судом згаданими вище письмовими доказами. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України (далі - СК України). Стаття 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Як встановлено в судовому засіданні розлад в сім"ї сторін виник приблизно рік назад та носить стійкий характер, сторони з цього часу проживають окремо, не підтримують відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу, проти примирення заперечила, тому з огляду на наведене, враховуючи наявність у сторін малолітньої дитини, суд вважає, що збереження шлюбу є недоцільне, оскільки шлюб існує формально, подальше його збереження суперечило б інтересам позивача, тому шлюб слід розірвати. Позивач в позовній заяві просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище "[PERSON]". Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому позивачеві слід залишити прізвище "[PERSON]". Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду понесено витрати по сплаті судового збору (а.с. 1), тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 551,20 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved