Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» в жовтні 2014 року звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за наданим кредитом в сумі 20926 грн.50 коп. з [PERSON]. В позовній заві зазначив, що згідно договору № ZRXRRX08690558 від 19.07.2007 року ПАТ КБ «ПриватБанк» уклало кредитний договір з [PERSON]. Сума кредиту 2870 грн.11коп. Станом на 17.09.14 сума кредиту 2870 грн.12коп. не повернута, відсотки по кредиту в сумі 289 грн.69 коп. не сплачені, комісія за користування кредитом 1780 грн.92 коп. не сплачена. Сума нарахованої пені становить 38779 грн.57коп., сума штрафів, нарахованих згідно умов договору, становить 1472грн.69 коп. Наказом Деснянського районного суду м.Чернігова від 07.05.2010 року зі [PERSON] стягнуто 24266,49 грн. Після стягнення зі [PERSON] у 2010 році суми заборгованості по кредиту, процентам, комісії, пені та штрафам позивач продовжував нараховувати пеню в межах строку, визначеному у договорі, а також повторно нарахував відповідачу штрафи в сумі 500, 00 грн. фіксована частина та 972грн.69 коп. процентна складова. На даний момент сума нарахованої пені та штрафів становить 20926 грн.50 коп. Представник позивача у судове засідання не з»явився, надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу у відсутності представника банку за наявними у справі матеріалами та у випадку відсутності відповідача ухвалити заочне рішення. Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце засідання повідомлений у відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України за адресою місця проживання, зареєстрованого в установленому законом порядку (а.с.35,55,60,66) . Адреса його реєстрації: [ADDRESS] належним чином встановлена судом та підтверджена офіційними документами (а.с. 23). У відповідності до абз.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов'язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, що закріплено в статті 27 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не з'явився, а сторона позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 16 липня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (надалі „Банк) та [PERSON] (надалі „Позичальник") укладено договір № СNXRRX07090083, згідно якого банк надав позичальнику кредит на споживчі потреби в сумі 2870 грн.11 коп. строком погашення до 16 січня 2010 року зі сплатою 24,00% річних за користування кредитними коштами, а позичальник зобов'язаний був повернути кредит та сплатити відсотки(а.с.4). Згідно розрахунку заборгованості сума кредиту 2870 грн.11коп. на даний момент не повернута, відсотки по кредиту в сумі 289 грн.69 коп. не сплачені, комісія за користування кредитом 1780,92 грн. не сплачена. Сума нарахованої пені за весь період невиконання зобов"язань становить 38779 грн.57коп., сума штрафів, нарахованих згідно умов договору, становить 1472 грн.69 коп. Наказом Деснянського районного суду м.Чернігова від 07.05.2010 року зі [PERSON] стягнуто 24266,49 грн. До цієї суми увійшли: сума кредиту 2870 грн.11коп., відсотки по кредиту в сумі 289 грн.69 коп., комісія за користування кредитом 1780 грн. 92 коп., пеня в сумі 17694 грн.02коп., штрафи, нараховані згідно умов договору 500,0 грн. фіксована частина та 1131 грн.74 коп. процентна складова. Після стягнення зі [PERSON] у 2010 році суми заборгованості по кредиту, процентам, комісії, пені та штрафам позивач продовжував нараховувати пеню в межах строку, визначеному у договорі, а також повторно нарахував відповідачу штрафи в сумі 500 грн. 00 коп. фіксована частина та 972 грн. 69 коп. процентна складова. На даний момент сума нарахованої додатково пені та повторно нарахованих штрафів становить 20926 грн.50 коп. З'ясувавши повно та всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі частково і заявлені вимоги щодо стягнення пені по договору підлягають задоволенню повністю, а вимоги щодо повторного стягнення з відповідача штрафів не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно статті 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі), у строк та в порядку, що встановлені договором. Зі змісту п.п. 3.2.2 умов надання споживчого кредиту фізичним особам, з якими ознайомлений відповідач, про що є його розписка, та заяви позичальника № 0408091100061709012 видно, що позичальник [PERSON] зобов'язаний був щомісячно в період - з 16.07.2008 року по 16.01.2010 року - кожного місяця здійснювати погашення заборгованості за кредитними ресурсами і нарахованими процентами у розмірі, встановленому умовами надання споживчого кредиту /а.с.4-7/. Як свідчать матеріали справи, відповідач [PERSON] зобов'язання по кредитному договору виконував неналежним чином, у зв'язку з чим йому згідно з умовами кредитного договору були нараховані пеня та штрафи, які за своєю правовою природою є неустойкою. Письмовими доказами підтверджено, що Наказом Деснянського районного суду м.Чернігова від 07.05.2010 року зі [PERSON] вже стягнуто 24266,49 грн. До цієї суми увійшли: сума кредиту 2870 грн.12коп., відсотки по кредиту в сумі 289,69 грн., комісія за користування кредитом 1780 грн. 92 коп., пеня в сумі 17694 грн.02коп., штрафи, нараховані згідно умов договору 500 грн.00коп. фіксована частина та 1131 грн. 74 коп. процентна складова. Вказана заборгованість була визначена станом на 12.02.2010 року. Тобто штрафи, які за своєю правовою природою мають бути застосовані однократно, вже стягнуті з відповідача за рішенням суду. Згідно п. 5.1 Умов надання споживчого кредиту „Розстрочка" (Стандарт) у випадку несвоєчасного погашення заборговансоті по кредиту, позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 1,25% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, але не менше 1 гривні. При цьому відсотки за користування кредитом на суму заборгованості додатково до вищезазначеної пені Банком не нараховуються. Відповідно до п.5.4. Умов надання споживчого кредиту „Розстрочка" (Стандарт) нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов"язань, передбачених п.п. 5.1, 5.2, 5.3 здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов"язання повинне бути виконане Позичальником. Як свідчать матеріали справи після стягнення зі [PERSON] у 2010 році суми заборгованості по кредиту, процентам, комісії, пені та штрафам позивач продовжував нараховувати пеню в межах строку, визначеному у договорі, оскільки зобов"язання по договору відповідач продовжував не виконувати, та Наказ Деснянського районного суду м.Чернігова від 07.05.2010 року також не виконаний. Також позивач повторно нарахував відповідачу штрафи в сумі 500 грн. 00 коп. фіксована частина та 972 грн.69 коп. процентна складова. Відповідно до ст.3 ЦК України серед загальних засад цивільного законодавства вказана свобода договору. Стаття 6 ЦК України надає право сторонам в договорі відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Згідно ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. В силу ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений договором. Підстав для зменшення розміру неустойки за рішенням суду під час розгляду справи не встановлено, оскільки не встановлено будь-яких обставин, які мають істотне значення для вирішення питання про зменшення розміру неустойки. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для стягнення з відповідача суми пені, нарахованої за період невиконання зобов"язань по договору за період з 12.02.2010 року (період, по який Наказом Деснянського районного суду м.Чернігова від 07.05.2010 року зі [PERSON] вже стягнуто пеню) по 17.09.2014 року, передбаченої умовами надання споживчого кредиту, погодженими сторонами. Розмір донарахованої за цей період пені дорівнює 21085,55 грн. (38779,57 грн. - 17694,02 грн.). При цьому суд в силу ч.1 ст. 11 ЦПК України не може вийти за межі позовних вимог та приходить до висновку, що стягненню підлягає розмір заборгованості по кредитному договору, заявлений позивачем - 20926,50 грн., але без врахування штрафів, які, враховуючи Наказ Деснянського районного суду м.Чернігова від 07.05.2010 року, не можуть бути стягнуті з відповідача повторно. Згідно статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 243,60 грн. Оскільки позов задовольняється в сумі, заявленій позивачем, судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно до суми задоволених вимог.

Outcome: partial