Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь кошти, передані під розписку в розмірі 278740,39 грн. (що складаються з суми боргу та 3% річних: 270621,74+8118,65) та судові витрати в розмірі 2787,40 грн. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 25.10.2017 він передав у власність [PERSON] грошові кошти в сумі 10750 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 28.10.2019 складає 270621,74 грн, які останній зобов`язувався повернути до 30.09.2018, проте до зазначеного строку - не повернув. В зв`язку з чим позивач та [PERSON] за участю свідка [PERSON] 02.03.2019 склали додаток до розписки від 25.10.2017 про додаткове відтермінування повернення коштів. Відповідно до якого, відповідач зобов`язувався до 26.03.2019 повернути 10750 доларів США, а якщо кошти не будуть повернуті то сума боргу подвоється і становитиме 21500 доларів США, проте і до цього часу свої зобов`язання не виконав, в зв`язку з чим [PERSON] і звернувся до суду з позовом про стягнення суми боргу, але не в подвійному розмірі. У судовове засідання позивач не з`явився, але направив письмову заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності та стягнути суму заборгованості станом на день подачі позову до суду, тобто на 30.10.2019, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений завчасно та належним чином, а також не подав відзив щодо суті позову і не повідомив про поважність причини неявки в судове засідання. У зв`язку з цим, суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксуваннясудового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно оригіналу розписки від 25.10.2017 [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти в сумі 10750 доларів США, які останній зобов`язувався повернути до 30.09.2018. Зазначена розписка була власноручно написана відповідачем (а.с.35). Згідно додатку до розписки від 02.03.2019 складеного між [PERSON] та [PERSON] , за участю свідка [PERSON] вбачається, що відповідач зобов`язувався до 26.03.2019 повернути 10750 доларів США, а якщо кошти не будуть повернуті то сума боргу подвоється і становитиме 21500 доларів США (а.с.34) В силу ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей - ч.2 ст.1047 ЦК України. Згідно вимог ст.1049 ЦК України позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред"явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред"явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно вимог ст.533 ЦК України грошове зобов"язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов"язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно інформації НБУ України офіційний курс долара США до гривні станом 28.10.2019 (дата, що передує подачі позову та вказана в позовній заяві самим позивачем) становить: 100 доларів США - 25,174116 грн. За таких обставин, коли відповідач у порушення договору позики не повернув позикодавцеві, [PERSON] суму позики, тобто порушив своє зобов"язання, тому вимоги позивача є законними та обгрунтованими, а значить позов підлягає задоволенню. Таким чином, сума позики, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] складає: 10750 х 25,174116 грн. = 270621,74 грн. та 3% річних 8118,65 грн. (згідно наданого розрахунку позивача), а всього - 278740,39 грн. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При подачі позовної заяви до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 2787,40 грн., який документально підтверджений квитанцією і тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачені судові витрати в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved