Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом де вказує, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 01 грудня 2010 року. Від цього шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 08 листопада 2010 року з відповідача на її користь були стягнені аліменти на утримання дитини у розмірі ? частки від усіх видів його доходів, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. До теперішнього часу відповідач рішення суду не виконує, аліменти на утримання дитини не сплачує, в добровільному порядку допомоги на утримання дитини не надає, її розвитком та вихованням не цікавиться. На теперішній час змінилося її матеріальне становище. А тому, просила позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до неповнолітньої доньки [PERSON], збільшити розмір аліментів, стягуємих з відповідача на утримання дитини з ? частки усіх видів його доходів, до 1/ 2 частки, а також змінити прізвище дитини з «Шендрик» на «Добрих». Позивач та її представник у судове засідання не з»явилися, надали суду письмові заяви з проханням розглянути справу у їх відсутність та задовольнити позов у повному розмірі. Проти постановлення заочного рішення не заперечували. Відповідач у судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив. Тому суд, у відповідності з вимогами ст.224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, постановивши заочне рішення. Представник третьої особи у судове засідання не з»явився, наддав суду письмову заяву з проханням розглянути справу у його відсутність та не заперечував проти задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з огляду на наступне. Закон України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до вимог ст.ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 166 СК України передбачається право на стягнення аліментів на утримання дитини з батьків одночасно з вирішенням питання про позбавлення батьківських прав. Згідно з ч.5 ст.167 СК України якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 01 грудня 2010 року. Від цього шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], батьками в свідоцтві про народження якої записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12-13). З характеристики №22, наданої 22.02.2016 року Веселівським дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) "Веселка" Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області вбачається, що [PERSON] відвідувала цей заклад з 01.10.2014 року по 01.07.2015 року. Мати приділяє належну увагу розвитку дитини, спілкується з вихователями. Батько дитини жодного разу в заклад не з"являвся, з вихователями щодо життя та успіхів дитини не спілкувався (а.с.19). З характеристики, виданої Веселівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Харківської районної ради Харківського району 25 лютого 2016 року [PERSON] відвідує цей заклад з 01.09.2015 року. Мати приділяє належну увагу розвитку дитини, спілкується з вчителями. Батько дитини жодного разу в заклад не з"являвся, з вчителями щодо життя та успіхів дитини не спілкувався (а.с.20). Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов, складеного депутатом Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області 22 лютого 2016 року [PERSON] разом з матір"ю та її чоловіком мешкає за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Веселе, вул.Жовтнева, 29 Батько дитини - [PERSON] у вихованні доньки участі не приймає, матеріально не допомагає, з донькою не спілкується (а.с.25). Згідно з висновком Харківської райдержадміністрації Харківської області №01-19/2665 від 07.10.2016 року, рада вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до його малолітньої доньки - [PERSON], 03.04.2008 року нарождження. Таким чином, оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів призводить суд до висновку про те, що відповідач самоусунувся від виконання своїх обов"язків по утриманню і вихованню малолітньої доньки, не має на неї належного впливу, не піклується про її розвиток, а тому, позов щодо позбавлення його батьківських прав по відношенню до доньки підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану. Як встановлено у судовому засіданні рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 08 листопада 2010 року з відповідача на користь позивача були стягнені аліменти на утримання дитини у розмірі ? частки від усіх видів його доходів, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.09.2010 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.14). Як вбачається з характеристики [PERSON] від 22.02.2016 року, дитина відвідує танцювальний гурток, приймає участь у виступах на концертах (а.с.27-28). У відповідності з ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Таким чином, оголошена та досліджена у судовому засіданні доказів призводить суд до висновку про можливість задоволення позову у повному обсязі і з 27 липня 2016 року з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання доньки у розмірі 1/2 частки його доходів, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 145 СК України встановлено, що прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з'єднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Оскільки між батьками малолітньої [PERSON] є спір щодо її прізвища, суд вважає за можливе визначити прізвище дитини замість "Шендрик", як "Добрих". У відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати у розмірі 551 грн.20 коп. На підставі вищевикладеного, ст.ст.145, 164, 166, 192 СК України,

Outcome: approved