Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

Позивач 8 жовтня 2018 року звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 12.10.2016 року у розмірі 32235 грн. 76 коп. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 12.10.2016 року [PERSON].у АК КБ „ПРИВАТБАНК" було надано кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між [PERSON] та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо порядку внесення змін до умов договору, то банк керується п. 1.1.3.2.4, п. п.1.1.6.1, п.1.1.6.2 договору, яким передбачено, що банком вносяться щомісячно зміни в односторонньому порядку, а у випадку, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів зв'язку. У разі незгоди зі змінами „Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів Банку» клієнт має право надати банку заяву про розірвання договору, виконавши умови п.2.1.1.5.4. АТ КБ „ПРИВАТБАНК" свої зобов'язання за договором про надання послуг виконав в повному обсязі. У свою чергу відповідач зобов'язався: погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором (п.2.1.1.5.5); слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 договору, а у разі невиконання зобов"язань за договором, у відповідності до п.2.1.1.5.6, на вимогу банку виконати зобов"язання з повернення кредиту ( у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Згідно п.2.1.1.12.2 договору у разі непогашення клієнтом боргових зобов"язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на момент нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 договору. У разі виникнення прострочених зобов"язань за кредитом згідно п.2.1.1.12.2.1 договору клієнт сплачує банку проценти у подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. Пунктом 1.1.7.11.передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна з сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк. Пунктом 1.1.7.43. договору сторони визнали, що дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку/депозиту лрієнта, відкритого в рамках договору під дією договору, а також при закінченні використання послуг банка, передбачених договором. За наявності у клієнта в момент закриття останнього рахунку клієнта непогашеної заборгованості перед банком, дія договору закінчується після повного погашення заборгованості. Однак відповідач ухиляється від виконання своїх зобов"язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, чому позивач, відповідно до умов договору, просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 12.10.2016 року, що станом на 20.09.2018 року становить 32235 грн. 76 коп., в тому числі 9030 грн. 92 коп. заборгованості по тілу кредиту, 6227 грн. 52 коп. нарахованих відсотків за користування кредитом, 14966 грн. 09 коп. нарахованої пені, 500 грн. фіксованої складової штрафу та 1511 грн. 23 коп. процентної складової штрафу. За наведеного, просить позов задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 8 листопада 2018 року по справі відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 17 грудня 2018 року по справі призначено судове засідання з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але подав клопотання, в якому позов підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечив та просить розглядати справу у його відсутності, що суд вважає за можливе. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи без участі відповідача, який в судове засідання не з'явився, відзиву суду не подав, хоча належним чином повідомлявся про час і місце судових засідань повістками, котрі направлялися рекомендованими листами, проте наявних у справі доказів достатньо для ухвалення рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Положення ст.1048 ЦК України передбачають, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Положення ст.1048 ЦК України передбачають, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. У відповідності до ч.1 та 2 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконання зобов'язання. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.629 ЦПК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як встановлено судом, 12.10.2016 року [PERSON] в АТ КБ „ПРИВАТБАНК" було надано кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між [PERSON] та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо порядку внесення змін до умов договору, то банк керується п. 1.1.3.2.4, п. п.1.1.6.1, п.1.1.6.2 договору, яким передбачено, що банком вносяться щомісячно зміни в односторонньому порядку, а у випадку, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів зв'язку. У разі незгоди зі змінами „Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів Банку» клієнт має право надати банку заяву про розірвання договору, виконавши умови п.2.1.1.5.4. АТ КБ „ПРИВАТБАНК" свої зобов'язання за договором про надання послуг виконав в повному обсязі. У свою чергу відповідач зобов'язався: погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором (п.2.1.1.5.5); слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 договору, а у разі невиконання зобов'язань за договором, у відповідності до п.2.1.1.5.6, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту ( у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Згідно п.2.1.1.12.2 договору у разі непогашення клієнтом боргових зобов"язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на момент нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 договору. У разі виникнення прострочених зобов'язань за кредитом згідно п.2.1.1.12.2.1 договору клієнт сплачує банку проценти у подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. Пунктом 1.1.7.11. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна з сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк. Пунктом 1.1.7.43. договору сторони визнали, що дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку/депозиту клієнта, відкритого в рамках договору під дією договору, а також при закінченні використання послуг банка, передбачених договором. За наявності у клієнта в момент закриття останнього рахунку клієнта непогашеної заборгованості перед банком, дія договору закінчується після повного погашення заборгованості. Однак [PERSON] порушив взяті на себе, згідно кредитного договору зобов'язання, зокрема з лютого 2018 року припинив погашати заборгованість по тілу кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами, що підтверджується розрахунком заборгованості. Оскільки відповідач односторонньо порушив взяті на себе зобов'язання за кредитним договором від 12.10.2016 року, то, відповідно до вимог ст.1050 ЦК України та умов даного договору, позикодавець вправі вимагати повернення заборгованості та виплати належних за цим договором платежів, в тому числі штрафу, який при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову /п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг/. Станом на 20.09.2018 року заборгованість [PERSON] становить 32235 грн. 76 коп., в тому числі 9030 грн. 92 коп. заборгованості по тілу кредиту, 6227 грн. 52 коп. нарахованих відсотків за користування кредитом, 14966 грн. 09 коп. нарахованої пені, 500 грн. фіксованої складової штрафу та 1511 грн. 23 коп. процентної складової штрафу. Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі і стягнути з [PERSON] в користь ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" 32235 грн. 76 коп. заборгованості за кредитним договором від 12.10.2016 року. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесений судовий збір в розмірі 1762 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved