Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина та про стягнення аліментів на своє утримання. 14.06.2016 року та 24.10.2016 року позивачка уточнила позовні вимоги та просила стягувати з відповідача аліменти на утримання двох дітей в твердій грошовій сумі по 614 грн. до досягнення дітьми повноліття, стягувати аліменти на її утримання в сумі 725 грн з червня 2015 року по 08.07.2019 року, а також стягнути додаткові витрати на дитину у розмірі 3072 грн., 2300 грн., 2039 грн.. В обґрунтування позову з врахуванням заяв про уточнення позовних вимог зазначила, що вона перебуває у шлюбі з [PERSON] від якого у них народився син [PERSON], [INFO] та син [PERSON] [INFO]. Шлюбні відносини їх припинені і з 2015 року відповідач проживає окремо. Відповідач відмовляється належним чином утримувати дітей та сім"ю, тому вона змушена звернутися до суду, щоб зобов"язати відповідача сплачувати аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 614 грн. щомісяця і до досягнення дітьми повноліття з червня 2015 року на стршого сина та з 24 жовтня 2016 на молодшого Також просить стягувати аліменти на її утримання в розмірі 725 грн. з червня 2015 року і до досягненням сином [PERSON] троьхрічного віку. Окрім цього, просить стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину, які вона витратила в таких розмірах: 3072 грн., 2300 грн., 2039 грн. на памперси, одяг, тощо. Позивачка в судовому засіданні вимоги позову підтримала та дала пояснення аналогічні за змістом позовної заяви. Відповідач в судовому засіданні не заперечив проти стягнення з нього аліментів, але не в такому розмірі як просить позивачка. Пояснив, що вони на даний час з позивачкою проживають разом і він в межах можливості утримує сім"ю, наприклад зробив ремонт, закупив картоплю. Просить суд стягувати з нього аліменти в межах закону. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення . Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23.11.2013 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-СГ № 216640. Відповідно до свідоцтв про народження серії 1-СГ № 408768 та серії І-СГ № 502271, від спільного життя у сторін народилися: син [PERSON],[INFO] та син [PERSON], [INFO], батьками яких зазначені [PERSON] та [PERSON]. Згідно з ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини ( статті 141 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. З довідки № 2088 від 18.11.2015 року виданої Золочівським управлінням праці та соціального захисту населення Львівської області, вбачається, що позивачка [PERSON] отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-ї дитини за період з травня по жовтень 2015 року її дохід становив 5160,00 грн. Відповідно до довідки Золочівської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області № 423/10/1700/88 від 21.01.2016року, валовий дохід за 3-4 квартал 2015 року Кіся Тараса Теодоровича становив 9130 грн. При визначенні розміру аліментного забезпечення суд, вирішуючи справу у межах заявлених вимог (ст.11 ЦПК України) та відповідно до вимог ст.182 СК України враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач офіційно працює фізичною особою-підприємцем, має мінливий заробіток, є працездатним та немає на утриманні інших осіб, тому аліменти необхідно стягувати у твердій грошовій сумі. Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч.8 ст.7 СК України), а також зобовязує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст.142 цього ж Кодексу) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст.7 СК України). З пояснень відповідача вбачається, що він з позивачкою надалі проживає як сім"я разом, вказане не заперечила позивачка. Окрім цього, у них за період розгляду справи народився в липні 2016 року син [PERSON]. Відповідно до положень ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв"язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. Позивачка не надала суду доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв"язку з ухиленням останнього від його сплати. А тому, відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дітей слід присудити від дня пред'явлення позову та заяв про уточнення позовних вимог. Відповідно д ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягувати аліменти на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов"язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами ( розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, виходячи з аналізу ст.185 СК України, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв"язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом, тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. В зв"язку з вищенаведеним, суд не може прийняти до уваги представнлені як докази товарні чеки на памперси, джинси, шапочку, колготи, чобітки, тощо, витрачені за період з вересня 2015 року по лютий 2016 рік ніби-то позивачкою, оскільки такі не відносяться до додаткових витрат на особливі потреби дитини. Тому в цій частині вимог позову слід відмовити. Мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку встановлений на законодавчому рівні . Так, згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить з 1 травня 2016 року 1228 грн. Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини в їх сукупності, а також те, що , відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував ту обставину, що він на належному рівні матеріально утримує дітей та забезпечує їх відповідно до частки своїх батьківських обов'язків, передбачених ст.ст. 141, 150 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та слід стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання синів [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі по 614 грн. кожного місяця , яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 21.09.2015 року щодо сина [PERSON], та з 24.10.2016 року щодо сина [PERSON] і до досягнення дітьми повноліття. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації за аналогією закону згідно п. 8 ст. 8 ЦПК України у порядку, передбаченому ЗУ "Про індексацію грошових доходів населення". Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд має підстави для часткового задоволення позовних вимог щодо утримання дружини, оскільки вказаний позивачем розмір 725 грн., який просить стягувати із відповідача на її користь є завищеним. Захищаючи права та інтереси дітей та матері шляхом стягнення аліментів, суд не може обмежити у нормальному існуванні та проживанні батька дітей. Тому вважаю за можливе стягувати із відповідача на користь його дружини утримання у розмірі 550 грн, яка підлягає індексації, щомісячно до досягнення сином [PERSON] трирічного віку -до 08.07.2019 року, починаючи з дня пред"явлення вимоги до суду в уточненій позовній заяві - 24.10.2016 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обовязковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 551 гривня 20 копійок.

Outcome: approved