Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Білозерського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору: Каланчацький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про визнання дій протиправними та звільнення від сплати заборгованості за аліментами за минулий період. Позов мотивований тим, що з відповідачкою [PERSON] по справі перебував у зареєстрованому шлюбі з 17.08.1996 року, від шлюбу мають спільних дітей, які проживають з відповідачкою [PERSON] .. Рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області від 26.12.2013 року шлюб між позивачем та відповідачем [PERSON] розірвано, а дітей залишено на утримані та вихованні матері [PERSON] . Ще до розлучення, відповідачка [PERSON] зверталась до суду про стягнення з позивача [PERSON] аліменти на її користь на утримання дітей: у 2011 році на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] та у 2004 році на утримання неповнолітнього [PERSON] . Відповідно до виконавчого листа № 2-151/11 від 18.02.2011 про стягнення аліментів з громадянина [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої [PERSON] , в розмірі ј частини від усіх видів заробітку та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 11.03.2011, з позивача [PERSON] з 11.03.2011 і по 01.09.2018 були стягнуті аліменти у загальному розмірі 80942,99 грн. заборгованість відсутня, про що свідчить довідка-розрахунок, складена посадовими особами Каланчацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області за вих. № 8149 від 04.10.2018. На підставі рішення Каланчацького районного суду від 24.05.2004 року з громадянина [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі ј частини від усіх видів заробітку, про що був виданий відповідний виконавчий лист. Для виконання виконавчий лист був скерований до відділу ДВС Білозерського районного управління юстиції. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах, складеного посадовими особами відділу державної виконавчої служби Білозерського районного управління юстиції вбачається те, що за період з 11.05.2004 року по 01.08.2013 рік заборгованість по сплаті аліментів, яку має [PERSON] складає 27378 грн.72 коп. Вище вказаний виконавчий лист перебував на примусовому виконанні у ВДВС Білозерського районного управління юстиції з 27.12.2004 року 01.11.2018 та згідно письмової відповіді на письмове звернення [PERSON] посадовими особами Каланчацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстицію у Херсонській області з вих. № 10786 від 18.12.2018 позивача повідомлено про те, що за ним рахується заборгованість по аліментах на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] та станом на 01.11.2018, згідно розрахунку, заборгованість складає 69448, 56 грн. Посадовими особами Каланчацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстицію у Херсонській області позивача повідомлено про те, що 02.11.2018 року виконавче провадження № 5193335 перебуває на виконанні в Каланчацькому районному відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у Херсонській області, заборгованість станом на 12.12.2018, згідно розрахунку, становить 57409,51 грн. Про те, що на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист позивачу [PERSON] стало відомо з постанови про арешт його майна, винесеної 05.04.2018 року, скерованого до [ADDRESS] . Вказану постанову позивач отримав від своєї матері, яка мешкає за вказаною адресою. Позивач [PERSON] зазначив, що вони з відповідачкою [PERSON] з 2013 року офіційно розлучені, однак разом проживали по січень 2018 рік. За цей час їх діти та колишня дружина [PERSON] перебували на його утриманні, оскільки дружина не працювала, а він працював та допомагав по господарству. Позивач вважає, що заборгованість по сплаті аліментів виникла не з його вини, аліменти він сплачував, у травні 2018 року самостійно на користь відповідачки [PERSON] були перераховані грошові кошти у розмірі 52585,41 грн. та у червні 2018 року у розмірі 4745,79 грн., а також у жовтні 2018 року у розмірі 3320,83 грн. В зв`язку з чим позивач просить визнати дії протиправними та звільнити від сплати заборгованості за аліментами за минулий період. \~ \~ \~Ухвалою судді\~від 28.01.2019\~року відкрито\~провадження,\~по справі\~призначено підготовче\~судове засідання\~та вирішено\~розглядати справу\~за правилами\~загального позовного\~провадження.\~Ухвалою суду\~від 11.04.2019\~року закрито\~підготовче провадження\~по справі\~та призначено\~справу до\~розгляду.\~Будь-яких\~інших процесуальних\~дій по\~справі не\~вчинялося. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник позивача [PERSON] (діє згідно ордеру на надання правової допомоги серія ЗР № 658080) підтримала заявлені позивачем вимоги та просила задоволити з підстав, викладених в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, причину неявки суду не повідомила. Про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник відповідача - [PERSON] (діє згідно ордеру серії ХС №87743 від 31.01.2019 року, договір про надання правової допомоги від 31.01.2019 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №466 від 26.11.2009 року) в судовому засіданні заявлені позивачем вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволені, як безпідставно подані. Представник відповідача -Білозерського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Просив розглянути справу без участі представника. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору: Каланчацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Шахова Н.А. (діє згідно довіреності від 17.06.2018 року) зазначила, що позов подано як безпідставний. Суд, заслухавши доводи сторін та їх представників, перевіривши та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтями\~8,\~11 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до\~статтей 180-181 СК України\~ батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у разі недосягнення згоди між батьками щодо їх участі у витратах на утримання дитини, суд своїм рішенням визначає розмір аліментів на утримання дитини. Судом встановлено, що згідно виконавчого листа № 2-151/11 від 18.02.2011 з громадянина [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої [PERSON] в розмірі ј частини від усіх видів заробітку та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 11.03.2011 стягнено аліменти. Шлюб, укладений між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] . Рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області від 26.12.2013 року розірвано, а дітей залишено на утримання та виховання матері [PERSON] . Згідно розрахунку заборгованості по аліментах, складеного посадовими особами відділу державної виконавчої служби Білозерського районного управління юстиції вбачається те, що за період з 11.05.2004 року по 01.08.2013 рік заборгованість по сплаті аліментів, яку має [PERSON] складає 27378 грн.72 коп. Виконавчий лист №2-653 перебував на примусовому виконанні у ВДВС Білозерського районного управління юстиції з 27.12.2004 року по 01.11.2018 та згідно письмової відповіді на письмове звернення позивача [PERSON] посадовими особами Каланчацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстицію у Херсонській області з вих. № 10786 від 18.12.2018 повідомлено про те, що за позивачем рахується заборгованість по аліментах на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] та станом на 01.11.2018, згідно розрахунку заборгованість складає 69448, 56 грн.. Однак, позивач [PERSON] не погоджується з даною сумою заборгованості по аліментам, оскільки він після розірвання шлюбу продовжував проживати зі своєю дружиною та дітьми разом. Працював у ПАТ «Каланчацький маслозавод», отримував заробітну плату та віддавав дружині кошти на утримання сім`ї. На підтвердження факту проживання на території Каланчацького району Херсонської області позивач [PERSON] надав: довідки з місця роботи ПАТ «Каланчацький маслозавод»; копії Постанов Каланчацького районного суду Херсонської області про притягнення його до адміністративної відповідальності; копія Вироку Каланчацького районного суду Херсонської області від 24.10.2014 р.. Допитані в судовому засіданні свідки: - [PERSON] пояснила, що з сім`єю [PERSON] знайома давно, оскільки проживала по сусідству в с. Новокиївка Каланчацького району Херсонської області. [PERSON] сварилась зі своїм чоловіком [PERSON] дуже часто із негараздів, а саме, що чоловік [PERSON] дуже пив. [PERSON] сама поралась по господарству, на базар возила молочну продукцію, продавала, бо необхідно було навчати двох діток. [PERSON] постійно жалілась, що трудно, оскільки [PERSON] уїхав. - [PERSON] пояснив, що знає [PERSON] , оскільки з ним працює. Зі слів [PERSON] знає, що той здавав метал та отримував гроші, які віддавав в сім`ю. Також займався перевозкою дров та отримував за це кошти які також віддавав дружині. - [PERSON] пояснив, що [PERSON] звертався до нього за допомогою для установки воріт, забору. Що ж стосується аліментів, то йому нічого не відомо. Встановлено, що визнаючи в цілому свій обов`язок до сплати аліментів, [PERSON] вважає наявною підставу для звільнення його від сплати заборгованості по аліментам проживання його з сім`єю у період з 27.12.2004 р. по 26.10.2018 р. та перебування колишньої дружини [PERSON] та їх сумісних дітей на його утриманні. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про правам дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно до ч.2\~ст.197 СК України\~за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Аналогічна вимога мається у п.22 Постанови Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", де вказано, що суд за передбачених\~ст.197 СК\~умов може повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. Тобто, в розумінні цих положень закону, підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами - можуть бути лише ті істотні обставини, які вплинули та пов`язані із самим фактом виникнення такої заборгованості. Інших підстав для звільнення від сплати заборгованості за аліментами діюче законодавство не передбачає. За змістом ч.3\~ст.12\~Закону України\~"Про\~виконавче провадження" виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров"я, втрати годувальника тощо може бути пред"явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. Позивачу було достеменно відомо, що рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області від 24.05.2004 року з нього були стягнуті аліменти на користь його неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів. Позивач не був позбавлений можливості сплачувати аліменти не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, проте, в протиріч цього, він не сплачував аліменти зовсім, оскільки вважав, що проживаючи разом сім`єю сплачувати аліменти не потрібно. Пред"явлення виконавчого листа до виконання у будь-який час, але в межах строку на його пред"явлення, не є підставою для звільнення позивача від обов"язку сплачувати заборгованості з аліментів. Крім того, позивач був обізнаний про свій обов"язок сплачувати аліменти у визначеному в рішенні суду від 24.05.2004 року розмірі. Відповідачка пред"явила виконавчий лист до виконання, виконавче провадження було відкрито ще в 2004 році, вини відповідача у необізнаності щодо сплати аліментів позивача не має. На підтримку наведених норм направлено також і зміни ч.1\~ст. 194 СК України, згідно яких аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання (Частина перша статті 194 із змінами, внесеними згідно із\~Законом № 2475-VIII від 03.07.2018р.). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). Згідно з ч.1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Суд дійшов висновку, що позивач не надав належних доказів, які б спростовували не вірність розрахунку заборгованості за аліментами, не надав доказів, які б підтверджували сплату ним аліментів у добровільному порядку за період з 27.12.2004 року по 26.10.2018 рік, а також доказів, які б підтверджували наявність обставин, передбачених частиною другою\~статті 197 Сімейного Кодексу України, тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed