Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, зазначивши, що 18.08.2006 року між нею та відповідачем був укладений кредитно-заставний договір № ZHK0SE00000036, відповідно до якого вона отримала кредитні кошти. Погашення кредиту проводилось в строки та у відповідності до Графіку, який вказаний в кредитно-заставному договорі, протягом 24 місяців. 13.07.2017 року постановою старшого державного виконавця Коростенського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області відкрито виконавче провадження №54287395 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], №926 від 24.01.2017 року про звернення стягнення на грошові кошти та задоволення вимог ПАТ "ПриватБанк" за кредитним договором в розмірі 55183,85 грн., стягнення здійснено за період з 18.08.2006 року по 08.09.2016 року, тобто за 9 років 11 місяців 21 день. При цьому, позивач зазначила, що нотаріус не отримав від відповідача первинні документи щодо здійснення часткового погашення кредиту, тому у нього були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості є безспірним, а розрахунок боргу, здійснений відповідачем щодо наявності грошового зобовязання позивача по кредиту, процентах, річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника. Жодних повідомлень чи письмової вимоги про усунення порушень від банку вона не отримувала. Вважає, що вказаний виконавчий напис здійснено з грубим порушенням чинного законодавства та недотриманням строків давності. Тому, просила визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути понесені судові витрати. Сторони до суду не зявились, позивач клопотала про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» направив до суду письмове заперечення, просив розгляд справи провести за його відсутності та відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю. Третя особа, приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] направив лист в якому просив розгляд справи провести за його відсутності, заперечень проти позову не надав. За таких обставин справу розглянуто без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх в сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 18.08.2006 року між [PERSON] та ЗАТ КБ "ПриватБанк" був укладений кредитно-заставний договір №ZHK0SE00000036, відповідно до якого позивач отримала кредитні кошти в розмірі 5000,00 гривень. Погашення кредиту проводилось в строки та у відповідності до Графіку, який вказаний в кредитно-заставному договорі, протягом 24 місяців. Датою остаточного розрахунку є 15.08.2008 року (а.с.11-13). 13.07.2017 року постановою старшого державного виконавця Коростенського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області відкрито виконавче провадження № 54287395 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 926 від 24.01.2017 року про звернення стягнення на грошові кошти та задоволення вимог ПАТ КБ "ПриватБанк", що є правонаступником ЗАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором №ZHK0SE00000036 від 18.08.2006 року в розмірі 55183,85 грн. (станом на 08.09.2016 року), з яких заборгованість за тілом кредиту - 2044,39 грн., заборгованість за відсотками - 14125,84 грн., заборгованість з комісії - 75,00 грн., заборгованість з пені - 38938,62 гривень. У виконавчому написі нотаріуса вказано, що стягнення здійснено за період з 18.08.2006 року по 08.09.2016 року (а.с.9-10). Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Главою 14 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок). Відповідно до вимог ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно вимог\~ст.87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат»\~\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктом 286 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~\~ «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» (далі - Перелік) для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання. Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. На думку суду, в даному випадку, приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень та безспірності заборгованості, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Не було подано, таких доказів й відповідачем, під час розгляду справи судом. Окрім того, при вчиненні виконавчого напису позивач фактично був позбавлений можливості заявити вимоги про застосування строків позовної давності, що свідчить про спірність суми за договором, на якому було вчинено виконавчий напис. Як вбачається з копії виконавчого напису нотаріуса ПАТ КБ "Приватбанк" просив вчинити виконавчий напис про стягнення заборгованості (тіла, відсотків, комісії, пені) нарахованої за період з 18.08.2006 до 08.09.2016, тобто, минуло більше трьох років з дня виникнення права вимоги, що є порушенням вимог ст.88 Закону України "Про нотаріат". Таким чином, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що у нотаріуса не було підстав для вчинення виконавчого напису та стягнення суми заборгованості задля задоволення вимоги ПАТ КБ «Приватбанк», тому позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені.

Outcome: approved