Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивач просить суд зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди для його спілкування з дитиною [PERSON], [INFO], і визначити способи його участі у спілкуванні і вихованні доньки у вигляді систематичних побачень з дочкою що-тижнево у суботу та неділю з 12.00 до 15.00 годин та в день народження дитини з 12.00 до 16.00 години. В обґрунтування вимог в позові зазначено, що сторони зареєстрували шлюб 22.03.2014 року та [INFO] в них народилася донька [PERSON]. На цей час подружжя проживають окремо і дитина проживає з матір'ю, яка перешкоджає позивачу вільному спілкуванню з донькою, що порушує права батька та суперечить вимогам ст.ст.141, 157, 159 СК України, ст.ст.11, 15 Закону України "Про охорону дитинства". Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] суду пояснила, що вона частково визнає позовні вимоги, пояснивши, що вона раніше перешкоджала спілкуванню позивача з донькою із-за боязні того, що позивач може забрати в неї дитину, а останнім часом [PERSON] не намагався спілкуватися з дитиною. Окрім того, вона вважає, що більш сприятливим часом спілкування з батьком для дитини буде з 12 до 13 години щосуботи та неділі, а в день народження - з 12 до 14 години. Дослідивши письмові докази, враховуючи думку сторін, представника органу опіки (Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області) Драгой М.М., яка вважає умови спілкування з дитиною, запропоновані позивачем, сприятливими для малолітньої [PERSON], [INFO], і такими, що не суперечать інтересам дитини, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позовної заяви повністю. Згідно ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно із ст.ст.11, 15 Закону України "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Статтями 141, 153, 157-159 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, на безперешкодне спілкування з нею, в тому числі, якщо один із батьків проживає окремо від дитини. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, з яким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватись з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. В разі наявності таких перешкод спір вирішується органом опіки та піклування, який визначає способи участі у вихованні дитини та спілкування з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, а також судом. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] і [PERSON], які разом не проживають, а дитина знаходиться за місцем проживання матері. Сторони не можуть самостійно визначити способи участі у вихованні дитини та спілкування з нею, а встановлений органом опіки та піклування порядок способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною не виконується. Вказані обставини також підтверджуються копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], висновком органу опіки та піклування від 15.01.2015 року, актом про відвідування сім'ї [PERSON] від 15.12.2014р., поясненнями сторін в судовому засіданні. Суд не приймає заперечення відповідача в частині позовних вимог, а саме про необхідність зменшення часу для спілкування батька з дитиною, так як приходить до висновку, що такі обмеження суперечать правам і інтересам останніх, а також вимогам ст.141 СК України про рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини, ст.15 Закону "Про охорону дитинства" щодо права дитини, яка проживає окремо від одного з батьків на підтримання з ним регулярних особистих стосунків і прямих контактів. За висновком органу опіки та піклування для спілкування батька з дитиною встановлено такий порядок: що-тижнево у суботу та неділю з 12:00 до 15:00 години зустрічатися та проводити час за місцем проживання дитини - [ADDRESS], у присутності матері дитини. Обставин, які б були підставою для встановлення обмежень у спілкуванні батька з донькою, сторонами не названо та судом не встановлено. На підставі ч.6 ст.19 СК України, а також думки представника органу опіки та піклування, висловленої в судовому засіданні про те, що заявлені позовні вимоги не суперечать інтересам дитини, суд вважає за можливе визначити спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, згідно з вимогами позивача, так як таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Outcome: approved