Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав, згідно якого просить постановити рішення про позбавлення [PERSON], [INFO], у відношенні малолтіньої дитини [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів громадян, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на користь державного закладу, в якому буде перебувати дитина, або опікуна; накласти заборону на відчуження майна у вигляді житла за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Павла Глазового. [ADDRESS], право користування яким належить [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначено, що Відповідач [PERSON], [INFO], є одинокою матірю по відношенню до малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. [PERSON] зареєстрована разом з малолітнім сином за адресою: [ADDRESS]. Малолітній [PERSON] перебуває на обліку в службі у справах дітей, як дитина що зазнала фізичного насилля від співмешканця матері [PERSON], [INFO]. 27.04.2016 року до служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради надійшло повідомлення від адміністрації КДНЗ № 57 ФОН про те, що 25.04.2016 року дитину [PERSON] привели до дитячого садочку батьки після тривалої відсутності в дошкільному закладі, а саме з 07.04.2016 року по 23.04.2016 року, пояснюючи, що дитина знаходилась у бабусі. Під час режимних моментів, а саме підготовки до сну, після обіду, дитина роздяглася та вихователь виявила по всьому тілу дитини багаточисельні синці, про що негайно повідомила адміністрацію закладу. Негайно було повідомлено службу у справах дітей, підрозділ ювенальної превенції Саксаганського району про випадок, який стався. В цей же час було зателефоновано батькам та запрошено їх для надання письмового пояснення щодо цього факту. В письмових поясненнях [PERSON] зазначила, що дитина тривалий час знаходилася вдома та отримав синці на ногах при падінні з самокату. Щодо синців на руках, то мати стверджує, що малолітній [PERSON] наніс їх собі сам, коли кусав сам себе за руки. 05.05.2016 року малолітня дитина [PERSON] вибув з дитячого садочку у звязку з сімейними обставинами. 14.07.2016 року до Саксаганського відділення поліції з письмовою заявою звернулась [PERSON], [INFO], не працює, мешкає за адресою: [ADDRESS], з проханням притягти до відповідальності [PERSON], [INFO], не працює, мешкає: там же, який вчинив фізичне насильство у відношенні її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В письмових поясненнях [PERSON] від 15.07.2016 року говориться про те, що [PERSON] бив малолітню дитину в присутності матері, яка не змогла цьому завадити, проте лише наступного дня викликала поліцію та швидку допомогу. Малолітнього [PERSON] було госпіталізовано до КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 8» Дніпропетровської обласної ради. Оскільки в діях [PERSON] вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 (Вчинення насильства в сімї, невиконання захисного припису або не проходження колекційної програми) Кодексу України про адміністративне правопорушення, відносно останнього складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП від 15.07. 2016. Згідно ст. 10 Закону України «Про попередження насильства в сімї» гр. [PERSON] винесено офіційне попередження про неприпустимість вчинення насильства в сімї. 20.07.2016 року малолітній [PERSON] направлений до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської ради, де і перебуває до теперішнього часу. За інформацією Криворізького міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді [PERSON] навіть після здійснення фізичного насилля по відношенню до її малолітньої дитини не припинила стосунків з [PERSON] і продовжила вести з ним спільне господарство. Протягом липня серпня 2016 року гСтовбовенко Н.О. періодично відвідувала сина в КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської ради. Згідно до журналу відвідувань мати востаннє приходила до сина 17.08.2016 року. Більше в закладі не зявлялась, в телефонному режимі з адміністрацією та педагогічним персоналом закладу звязку не підтримує. Криворізький міський центр соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді, повідомляє про те, що [PERSON] та [PERSON] на телефонні дзвінки фахівця із соціальної роботи не відповідають, мати не докладає ніяких зусиль задля повернення дитини додому, ігнорує співпрацю з центром. Криворізький міський центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON]. Ухилення матері від виконання своїх обовязків має місце, коли вона не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховування; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умови для отримання освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки матері, свідомого нехтування нею своїми обовязками. Представник позивача органу опіки та піклування виконкому Саксаганської районної в місті ради [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, та просить суд позов задовольнити; вказала на те, що відповідач свої батьківські обовязки належним чином не виконує. Так, дитину побив співмешканець відповідача, після направлення дитини до центру, протягом липня-серпня 2016 року лише один раз відвідувала сина у центру; потім з"явилась лише у лютому, не цікавиться дитиною, не надала можливості перевірити житлово-побутові умови для дитини, продовжує співмешкати з чоловіком, який завдав шкоди її дитині, чим наражає дитину на небезпеку, не працює. Відповідач [PERSON] до суду з"явилась, заперечувала проти задоволення позову, дійсно її син перебуває в Центрі реабілітації, після того, як сина плобив її співмешканець [PERSON]. Разом вони пройшли реабілітааційну програму. В серпні 2016 року вона поїхала по своїм справам до іншого міста та повернулась в лютому 2017 року. Цей час її сина відвідувала бабуся. На цей вона не проживає разом з [PERSON], він зрідка до неї приходить, дитину бачила нещодавно, підробляє, постійного місця роботи не має, вона раніше засуджувалась, звільнилась у 2014 році та забрала дитину. Вона не хоче втрачати сина, але нічого не згобюила, щоб його повернути з Центру. Представник третьої особи Криворізького міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, та вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні [PERSON], [INFO] у звязку із ухиленням від виконання батьківських обовязків; вказала на те, що відповідач не виконує рекомендації центру. Дійсно застосування насиля в сім"ї відповідач та її співмешканець пройшли просвітницьку програму, але в подальшому курс психолога не пройшли, перестали спілкуватись з працівниками Центру, відповідач не має постійної роботи, має низький виховний потенціал, дитина мала пропуску у відвідувані школи. Представник Центру соціально-психологічної реабілітації дітей до суду не з"явилась, надала заяву, згідно якої позов підтримала, вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні [PERSON], [INFO] у звязку із ухиленням від виконання батьківських обовязків. Раніше в судовому засідані представник 3-ї особи [PERSON] позов підтримала та зазначила, що дитина перебуває в закладі з липня 2016 року, за розвитком дитина відповідає віку, має гарну пам"ять, активний, любить, коли його хвалять. [PERSON] говорив, що його побив Сашко. Відповідач ходила до сина до 18 серпня 2016 року, потім з"явилась в квітні 2017 року. Увесь цей час до дитини ходила бабуся. У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON], він народився [INFO], актовий запис № 231 від 24 лютого 2010 року (а.с. 11). Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, в актовому записі № 231 від 24 лютого 2010 року відомості про батька [PERSON], [INFO]. зазначені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с. 10). За висновком виконкому Саксаганської районної в місті ради від 22.11.2016 року "Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON]", є доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 28 - 29), враховуючи, що одинока мати [PERSON] має на вихованні малолітню диину [PERSON], 15 лютого 2010 року народжння; [PERSON] разом з дитиною зареєстрована та проживає за адресою: [INFO]; матір і хлопчик є співвласниками зазначеного житла по 1/2 частці кожному; у житлі проживає також [PERSON], [INFO], співмешканець матері; малолітній [PERSON] перебуває на обліку дітей, що потрапили у складні життєві обставини як такий, що зазнав насильства від співмешканця матері; 20.07.2016 року хлопчик направлений до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей №1» Криворізької міської ради, де перебуває на теперішній час; протягом липня серпня 2016 року [PERSON] періодично відвідувала сина в КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської ради; згідно до журналу відвідувань мати востаннє приходила до сина 17.08.2016 року; більше в закладі не зявлялась, в телефонному режимі з адміністрацією та педагогічним персоналом закладу звязку не підтримує; Криворізький міський центр соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON]. Судом досліджена також характеристика [PERSON], [INFO], складена практичним психологом КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» (а.с. 30). Суд, повно і всебічно зясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов висновку про задоволення позову частково, мотивуючи своє рішення наступним чином. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити отримання дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину. Статтею 164 СК України передбачено, що мати може бути позбавлено судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Так, судом встановлено, що відповідач є матір"ю [PERSON], [INFO]. Батьком дитини зі слі матері записаний [PERSON]. [PERSON] з 10 липня 2016 року перебуває в Центрі соціально-психиологічної реабілітації дітей. В ході перевірки службою у справах дітей встановлено, що відповідач не працює, постійного доходу немає, дитину у центрі з серпня 2016 року по квітень 2017 року не відвідувала, н6адані їй рекомендації щодо проходження курсу психолога, працевлаштування, не виконує, що також підтверджується поясненнями відповідача у судовому засіданні Така поведінка відповідача позбавляє її дитину піклування про здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення отримання дитиною освіти, тому суд вважає, що в інтересах дитини доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні сина [PERSON], [INFO]. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку по утриманню дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може за вимогою позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до положення ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В суді встановлено, що відповідач працездатна, але офіційно не працює, тому може виплачувати аліменти на утримання дитини. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в повному обсязі, а тому наявні правові підстави для їх задоволення та позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO], зі стягненням з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/3 частки з усіх видів її заробітної плати (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову 08 грудня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, заява про забезпечення позову шляхом щодо накладення заборони на відчуження квартири у формі, визначеній частиною другою статті 151 ЦПК України, не подавалась, відповідне клопотання під час розгляду справи позивачем заявлено не було. Позивач вимоги щодо накладення заборони на відчуження майна відповідача не обґрунтував. Таким чином, суд відмовляє в задоволенні позову в цій частині. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 551, 20 грн.

Outcome: partial