Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовною заявою до Царичанського районного суду Дніпропетровської області, предмет якої складає вимога про визнання за нею, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 09 лютого 2015 року, право власності на: житловий будинок з усіма господарчими, побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вул. Приорільська, буд. №23 в с. Михайлівка Царичанського району Дніпропетровської області; земельну ділянку, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га, що знаходиться на території с. Михайлівка Царичанського району Дніпропетровської області, по вул. Приорільська, 23; земельну ділянку, надану для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1800 га, що знаходиться на території с. Михайлівка Царичанського району Дніпропетровської області, по вул. Приорільська, 23. Позовні вимоги просить задовольнити, посилаючись на приписи ст. ст. 328, 1223, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 118-120 ЦПК України. На обґрунтування своїх вимог у заяві позивач вказала, що 09 лютого 2015 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого залишилось вищевказане спадкове майно. 23 січня 2008 року її чоловік склав заповіт, згідно якого вищезазначений житловий будинок та земельні ділянки заповів їй. Заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області та зареєстровано в реєстрі за № 01. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] крім неї є їхні доньки - [PERSON] та [PERSON], тобто треті особи в справі. В установлений законом строк вона звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті чоловіка, а доньки із заявами про відмову від спадщини. Проте у видачі свідоцтва їй було відмовлено у зв"язку з тим, що у заповіті не вказано ні район, ні область, де знаходиться спадкове майно. Крім того, нотаріус звернув увагу на те, що нею було надано Державний акт на земельні ділянки старого зразку, де призначення земельних ділянок зазначено як для обслуговування житлового будинку та госпспоруд - 0,25 га, для ведення особистого підсобного господарства - 0,18 га. Таким чином, вона змушена звернутись до суду за захистом своїх невизнаних та порушених прав на спадкове майно внаслідок невідповідності заповіту нормам закону та різним назвам призначення земельних ділянок у Державному акті на право приватної власності на землю та у витягах з Державного земельного кадастру про земельні ділянки. У попереднє судове засідання позивач [PERSON] не з"явилася. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у попереднє судове засідання не з"явився. Від сільського голови Михайлівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без представника сільської ради, позовні вимоги визнають. Треті особи в попереднє судове засідання не з"явилися, про день час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу (ч. 1 ст. 60 ЦПК України). Згідно ст. 174 ч.1 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд ( ст. 174 ч.4 ЦПК України). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно приписів ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Суд, з`ясувавши правові позиції сторін, перевіривши повноваження представника відповідача, встановивши наявність для того законних підстав, а також відповідність визнання позову відповідачем вимогам закону за відсутності загрози порушенню прав, свобод чи інтересів інших осіб, приходить до висновку про можливість та необхідність задоволення позову в межах заявлених вимог. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, так як позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], інші спадкоємці [PERSON] та [PERSON] на це майно з дня смерті спадкодавця своїх претензій не заявляли. Обставини, викладені в позовній заяві, визнані відповідачем та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Із встановлених обставин випливає, що між сторонами існують правові відносини щодо набуття права власності на майно в порядку спадкування за законом, до яких повинні бути застосовані ст. ст. 328, 1216, 1218, 1223, 1225, 1261, 1268 Цивільного кодексу України. Враховуючи ту обставину, що позивач в даній справі є спадкоємцем за законом після смерті 09.02.2015 року [PERSON], за викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що маються законні підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Понесені позивачем судові витрати згідно приписів ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved