Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Рокитнянського районного суду Київської області з позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 30 жовтя 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено актовий запис № 2929 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 30 жовтя 2015 року). Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що шлюбні відносини з відповідачем не склалися у зв`язку з несумісністю характерів та поглядів на сумісне життя. Спроби примирення не привели до взаєморозуміння. Хоча мешкають разом, але кожен з них живе своїм особистим життям та своїми інтересами. Фактично сімейні відносини припинили своє існування. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу бажає залишити дошлюбне прізвище " [PERSON] ". Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася. Однак, надала до суду заяву, відповідно до якої поданий нею позов підтримує повністю та просить розглядати справу у її відсутності. У разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з нею. Крім того, просить залишити їй дошлюбне прізвище " [PERSON] ". Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи про що свідчить довідка про доставку смс-повідомлення, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомляв. За таких обставин суд розгядає справу у відсутності сторін та, відповідно до положень частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та, перевіривши їх наданими доказами, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступного. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] , 30 жовтя 2015 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено актовий запис № 2929 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 30 жовтя 2015 року). Причиною розірвання шлюбу є те, що шлюбні відносини між сторонами не склалися у зв`язку з несумісністю характерів та поглядів на сумісне життя. Спроби примирення не привели до взаєморозуміння. Хоча мешкають разом, але кожен з них живе своїм особистим життям та своїми інтересами. Фактично сімейні відносини припинили своє існування. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивач наполягає натому щоб дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Спір стосовно місця проживання малолітньої дитини відсутній. Після розірвання шлюбу позивачка бажає відновити дошлюбне прізвище - " [PERSON] ", що узгоджується з нормами статті 113 Сімейного кодексу України, відповдіно до якої особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свобод чи інтересів інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Згідно зі статтею 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до статтей 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного з подружжя та інтересам дитини. Частиною 2 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі задоволення позову - на відповідача. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved