Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до ТОВ "КАУКАСУС АВТО ІМПОРТ", третя особа ГУ Держпродспоживслужби у Рівненській області, в якому просить стягнути з відповідача на його користь завдані збитки у розмірі 2900,00 (вартість автомобіля) + 498,00 (комісія аукціону Copart) + 29,00 та 19,93 доларів США (комісія Ощадбанку за платіж) = 3 446, 93 (три тисячі чотириста сорок шість доларів США та 93 центи) шляхом перерахування вищезазначених коштів на валютну карту позивача [NUMBER] відкриту в ОщадБанку та з якої і був здійснений SWIFT платіж установою Ощадбанку у вигляді оплати за продукцію; стягнути з відповідача суму упущеної вигоди у вигляді грошового еквіваленту 600 доларів 00 центів у гривнях, по курсу НБУ, що складає станом на 18.05.2020 - 15 982, 80 грн. (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят дві гривні 80 копійок) при курсі НБУ 26,638 гривні за 1 долар США та завдану немайнову (моральну) шкоду, яку оцінює у 5 000 000 (п`ять мільйонів) гривень та про необхідність у судовому порядку розірвання Договору № 200120-003 від 20.01.2020 р. в силу приписів п.1 ч.7 ст.15, абзацу 3 ч.12 ст.10 ЗУ "Про захист прав споживачів". Позовні вимоги обгрунтовані тим, що в мережі інтернет у середині січня 2020 року він побачив інформацію рекламного характеру (рекламу) про доставку автомобілів з США до України. Зв"язавшись за зазначеними у рекламі телефонами, менеджер запропонував продовжити процес спілкування у месенджері де була надана інформація про послугу та зазначена вартість доставки автомобіля з США до України з різних морських портів Сполучених Штатів. Оскільки дана вартість послуги (враховуючи вартість доставки) його зацікавила, йому було надіслано засобами поштового зв"язку Договір № 200120-003 про надання інформаційно-консультаційних послуг, підбору та організації транспортування транспортних засобів. 20 січня 2020 року між ним та ТОВ "КАУКАСУС АВТО ІМПОРТ" був укладений Договір № 200120-003 (надалі Договір) про надання інформаційно-консультаційних послуг, підбору та організації транспортування транспортних засобів. Надалі йому надали доступ до аукціону Copart (логін та пароль) та особистого кабінету (логін та пароль), де також (в особистому кабінеті) наявна можливість порахувати вартість доставки автомобіля з США до України, ввівши дані про назву автомобільного аукціону та місто аукціону в США. У відповідності до п.5.1 Договору № 200120-003 від 20 січня 2020 року, по рахунку ТОВ "КАУКАСУС АВТО ІМПОРТ" № ГП-2001/06 від 20 січня 2020 року, він, 24 січня 2020 року сплатив (внесений на депозит) гарантійний платіж у сумі 9600,00 грн.. 30 січня 2020 року, ним, на аукціоні Copart був придбаний автомобіль Volkswagen Jetta 2017 року випуску за 2900 доларів США. 31 січня 2020 року, ним були сплачені кошти на рахунок компанії "Продавця" за наданими 30 січня 2020 року ТОВ "КАУКАСУС АВТО ІМПОРТ" інвойсами, що повністю узгоджується з п.5.2. Договору. Вартість комісії банку за платежі склала 29,00 доларів США та 19,93 доларів США. Надалі, у відповідності до умов Договору № 200120-003 від 20 січня 2020 року, він чекав доставку автомобіля в Україну. У зазначеній продавцем інформації та розрахунку в особистому кабінеті користувача вартість доставки придбаного ним автомобіля з США в Україну була узгоджена в розмірі 1608 доларів США, тобто сума, яка його влаштовувала та на яку він розраховував при підрахунку загальної вартості. Однак, 08 квітня 2020 року відповідач виставив йому інвойс (рахунок) САІ-8960/100/DEP від 07.04.2020 з зовсім іншою сумою, а саме 2383 доларів США в порушення ЗУ "Про захист прав споживачів". Відтак, вважає, що в даному випадку повинна бути відшкодована шкода, завданна внаслідок неякісно наданих відповідачем послуг згідно укладеного 20 січня 2020 року Договору № 200120-003 про надання інформаційно-консультаційних послуг, підбору та організації транспортування транспортних засобів. Також, враховуючи відсутність у Договорі про надання інформаційно-консультаційних послуг з пошуку, підбору та організації транспортування транспортних засобів № 200120-003 від 20 січня 2020 року таких істотних умов, як ціна та строк виконання (надання) послуг з доставки автомобіля у морський порт України, наявності несправедливих умов Договору (ст.18 ЗУ "Про захист парв споживачів"), істотного порушення Договору в частині того, шо автомобіль, всупереч вимог п.1.2.3, 2.1.14, 2.1.15, 5.4, 5.5, 6.1, 6-3. Договору не був доставлений у морський порт України (Одеса), а знаходиться у морському порті Литви (Клайпеді), такий Договір необхідно розірвати у судовому порядку в силу приписів п. 1 ч. 7 ст. 15, абзацу 3 ч. 12 ст. 10 ЗУ "Про захист прав споживачів". 26 травня 2020 року ТОВ "КАУКАСУС АВТО ІМПОРТ" звернулося до Рівненського міського суду Рівненської області із зустрічним позовом до [PERSON] , третя особа ГУ Держпродспоживслужби у Рівненській області з подальшим його уточненням 29 липня 2020 року (вх.№36140/20), в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КАУКАСУС АВТО ІМПОРТ" вартість доставки автомобіля у розмір 2 383,00 ( дві тисячі триста вісімдесят три) долари США у гривнях, по курсу НБУ, що складає станом на 28.07.2020 - 66 145,17 грн. ( шістдесят шість тисяч сто сорок п"ять грн. 17 коп.) при курсі НБУ 27,7571 гривні за 1 долар США; стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КАУКАСУС АВТО ІМПОРТ" винагороду за наданні послуги у сумі 2775,00 грн. (дві тисячі сімсот сімдесят п`ять грн.); стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "КАУКАСУС АВТО ІМПОРТ" понесені судові витрати. Зустрічна позовна заява обгрунтована тим, що 20 січня 2020 року між сторонами був укладений договір № 200120-003 про надання інформаційно-консультаційних послуг з пошуку, підбору та організації транспортування транспортних засобів. Договір та перелік послуг компанії задовільнили [PERSON] в повному обсязі. 30 січня 2020 року [PERSON] на аукціоні Copart, був придбаний автомобіль Volkswagen Jetta 2017 року випуску за 2900,00 (дві тисячі дев"ятсот) доларів США. 31 січня 2020 року [PERSON] були сплачені зазначені кошти за придбаний автомобіль згідно виставленого інвойсу на виконання умов договору передбачених п. 2.1.8. Згідно п. 1.1 ст.1 Договору, виконавець зобов"язується власними силами і за свої кошти надавати Замовникові інформаційно-консультативні послуги з пошуку, підбору транспортних засобів у третіх осіб у США та організацію транспортування транспортних засобів на територію України на умовах CIF (Інкотермс 2010) у терміни та на умовах, передбачених цим Договором, а Замовник зобов"язується прийняти їх та оплатити. Згідно умов даного договору, а саме п. 2.1.10, п.2.1.12, п.2.1.14 Виконавець після оплати автомобіля Замовником організував внутрішнє перевезення транспортного засобу до території США, організував доставку транспортного засобу в порт завантаження на території США, митне та документальне оформлення, завантаження транспортного засобу на борт судна та транспортування в порт призначення. 07 квітня 2020 року був відправлений [PERSON] інвойс CAI-8960/100/DEP на суму 2383,00 (дві тисячі триста вісімдесят три) долари США. Вказана у такому інвойсі сума за послуги із урахуванням доставки автомобіля в морський торгівельний порт на виконання умов договору, в договорі відсутня фіксована вартість транспортування. Не погодившись із зазначеною сумою в інвойсі [PERSON] взагалі відмовився здійснювати будь-які оплати по доставці автомобіля, та заблокував їх в месенджерах. [INFO] на e-mail [INFO] , зазначений в договорі в розділі реквізити сторін, як засіб контакту з Замовником, був направлений лист [PERSON] , в якому Виконавець пішов назустріч за результатами усних переговорів з [PERSON] та Перевізником та запропонував [PERSON] оплатити роздрібну вартість доставки автомобіля в розмірі 1683,00 долари США та надати подальші інструкції щодо виконання умов Договору. 22 квітня 2020 року вказаний інвойс був направлений на e-mail Замовнику та була зроблена повторна спроба зв"язатися з Замовником для встановлення інструкцій для подальших дій щодо виконання умов договору. Так, згідно п. 5.2. Договору про надання інформаційно-консультаційних послуг з пошуку, підбору та організації транспортування транспортних засобів №200120-003 від 20 січня 2020 року факт оплати інвойсу на транспортний засіб є підтвердженням вибору та купівлі Замовником транспортного засобу. Компанія не може, і не має права придбати, чи перепродати цей автомобіль будь-кому іншому, так як власником автомобіля є [PERSON] . Такі повноваження компанії "КАУКАСУС АВТО ІМПОРТ" та вартість таких дій сторони не узгоджували. Покладення таких витрат на компанію є безпідставним. Також п.2.1.9. та п.2.1.12 які зазначені у договорі компанія виконала з дотриманням усіх умов. Послуги надано якісно. Перевізник виставив претензії якими підтверджує понесенні ним витрати на транспортування авто в розмірі 2383,00 доларів США. Вказують, що компанія "КАУКАСУС АВТО ІМПОРТ" намагалася врегулювати спір з [PERSON] у досудовому порядку, проте останній категорично відмовлявся вести будь-які переговори з компанією. Окрім того, [PERSON] не виконав зобов"язання передбаченні договором, а саме п.3.1.3 оплатити транспортні витрати по транспортуванню автомобіля в розмірі 2383,00 долари США, також не оплатив кошти за наданні належним чином і в повному обсязі послуги що є предметом договору в розмірі 2775,00 грн.. Ухвалою суду від 21 квітня 2020 року вищевказану позовну заяву залишено без руху, оскільки подана без додержання вимог, встановлених ст.175, ст.177 ЦПК України. 22 квітня 2020 року за вх.№19284/20 та 23 квітня 2020 року за вх.№19285/20, позивачем подано заяви на виконання ухвали суду від 21 квітня 2020 року. Ухвалою суду від 27 квітня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 09:00 год. 26 травня 2020 року з повідомленням (викликом) сторін. Визначено сторонам строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді та заперечень. Ухвалою суду від 01 червня 2020 року зустрічний позов ТОВ "КАУКАСУС АВТО ІМПОРТ" до [PERSON] , третя особа ГУ Держпродспоживслужби у Рівненській області про стягнення коштів за договором прийнято та об"єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до ТОВ "КАУКАСУС АВТО ІМПОРТ", третя особа ГУ Держпродспоживслужби у Рівненській області про захист прав споживачів. Здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження. Розпочато підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали. Ухвалою суду від 07 липня 2020 року прийнято до розгляду заяву позивача-відповідача [PERSON] про зміну предмету позову або підстави позову від 24.06.2020 та оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 09 год. 30 хв. 29 липня 2020 року. Ухвалою суду від 29 липня 2020 року підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до ТОВ "КАУКАСУС АВТО ІМПОРТ", третя особа ГУ Держпродспоживслужби у Рівненській області про захист прав споживачів та зустрічним позовом ТОВ "КАУКАСУС АВТО ІМПОРТ" до [PERSON] , третя особа ГУ Держпродспоживслужби у Рівненській області про стягнення коштів за договором, закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті на 11:30 год. 07 вересня 2020 року з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивач-відповідач позовні вимоги підтримав та просив задоволити. Зустрічний позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Представник третьої особи ГУ Держпродспоживслужби у Рівненській області в судове засідання не з"явився. Представник відповідача-позивача в судове засідання подав клопотання про відкладення розгляду справи, в якому зазначає, що 02 вересня 2020 року у його колеги підтвердився COVID-19. Він, пройшов тест, проте в його організмі вірус не виявлений, але за рекомендацією лікарів пішов на самоізоляцію. У зв"язку з самоізоляцією, а також на виконання рекомендацій та застережень МОЗ України для громадян щодо запобігання поширенню короновірусної інфекції COVID-19, просив відкласти розгляд справи. В той же час суд звертає увагу на те, що за положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 Цивільного процесуального кодексу України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні учасників справи та їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 240 Цивільного процесуального кодексу України). З метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача-позивача, належним чином повідомленого про розгляд справи та за відсутності документального підтвердження перебування останнього на самоізоляції. Заслухавши виступ позивача-відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 4 ЦПК України та ст. 15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Судом встановлено, що [PERSON] , спеціалістом по оптовим продажам ТОВ "КАУКАСУС АВТО ІМПОРТ" була надана інформація про послугу та зазначена вартість доставки автомобіля з США до України з різних морських портів США, що підтверджується оглянутою роздруківкою переписки проведеною за допомогою інформаційно- телекомунікаційних систем, а саме мессенджера Viber. 20 січня 2020 року між ТОВ "КАУКАСУС АВТО ІМПОРТ" надалі "Виконавець" та [PERSON] надалі "Замовник" було укладено Договір №200120-003 про надання інформаційно-консультаційних послуг з пошуку, підбору та організації траспортування транспортних засобів. Ці обставини свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини, що регулюються Законом України "Про захист прав споживачів", який регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Згідно п.1.1 Договору, Виконавець зобов"язується власними силами й за свої кошти надавати Замовникові інформаційно-консультаційні послуги з пошуку, підбору транспортних засобів у третіх осіб у США (далі "Продавець") та організацію транспортування транспортних засобів на територію України на умовах GIF (Інкотермс 2010) у термін та на умовах, передбачених цим Договором, а Замовник зобов"язується вчасно прийняти їх та оплатити. На виконання п.1.2.1 Договору, [PERSON] ознайомлено з принципами роботи автомобільних аукціонів та правилами участі в торгах, а також надано доступ до системи особистих кабінетів Виконавця на сайті www.copart.com. ТОВ "КАУКАСУС АВТО ІМПОРТ" було надіслано [PERSON] рахунок на оплату №ГП-2001/06 від 20 січня 2020 року на суму 9600 грн., як оплату гарантійного платежу згідно п.5.1 Договору №200120-003 від 20 січня 2020 року. 24 січня 2020 року [PERSON] було внесено на депозит ТОВ "КАУКАСУС АВТО ІМПОРТ" гарантійний платіж для участі в онлайн-аукціонах у розмірі 9600 грн., згідно рахунку на оплату №ГП-2001/06 від 20 січня 2020 року, що стверджується наявними в матеріалах справи квитанціями. 30 січня 2020 року [PERSON] на аукціоні Copart, був придбаний автомобіль Volkswagen Jetta 2017 року випуску за 2900,00 (дві тисячі дев"ятсот) доларів США. З оглянутого розрахунку в особистому кабінеті користувача [PERSON] , вартість доставки придбаного автомобіля Volkswagen Jetta 2017 року з США в Україну складала 1608 доларів США. 31 січня 2020 року [PERSON] були сплачені кошти в розмірі 2900 доларів США та в розмірі 498 доларів США за придбаний автомобіль згідно виставленого інвойсу ТОВ "КАУКАСУС АВТО ІМПОРТ", що стверджується платіжними дорученнями наявними в матеріалах справи. Сума комісія за здійснену операцію становить 29,00 доларів США та 19,93 доларів США. Факт оплати [PERSON] зазначених сум сторонами не оспорюється. Відповідно до п.1.2.3 Договору, надання Виконавцем Замовникові послуг, перелічених у п.1.1 цього Договору, передбачає організацію завантаження транспортних засобів на борт судна та транспортування транспортних засобів у морський торговельний порт України. Аналогічні обов"язки Виконавця зазначені в п.2.1.14 Договору. Натомість, як вбачається із копії листа ТОВ "КАУКАСУС АВТО ІМПОРТ" від 16 квітня 2020 року, придбаний [PERSON] автомобіль був доставлений в морський порт Литви (Клайпеді). Окрім того, згідно інвойсу САІ-8960/100/DЕР від 07 квітня 2020 року наданого ТОВ "КАУКАСУС АВТО ІМПОРТ", останніми зазначена вартість доставки автомобіля в розмірі 2383 долари США. Як вбачається із Договору №200120-003 від 20 січня 2020 року, останній не містить фіксованої вартості транспортування. Згідно ч. 2 ст. 627 ЦК України у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Так у відповідності до вимог ч.3 ст.15 ЗУ "Про захист прав споживачів" продавець (виконавець), який реалізує продукцію, повинен обов"язково зазначати ціну кожної одиниці такої продукції або однієї категорії продукції та ціну однієї стандартної одиниці цієї продукції. Ціна продукції повинна включати в себе всі податки та неподаткові обов`язкові платежі, які відповідно до законодавства сплачуються споживачем під час придбання відповідної продукції. Ціна товару зазначається за одну упаковку такого товару, а якщо товар поставляється без упаковки - за одиницю вимірювання, яка звичайно застосовується до такого товару. Пунктом 19 ч.1 ст.1 ЗУ "Про захист прав споживачів" визначено, що продукція - це будь-який виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. Відповідно до положень ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно ч. 2 ст. 627 ЦК України у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Міжнародними актами, зокрема, Резолюцією Генеральної асамблеї ООН від 09 квітня 1985 року № 39/248 "Керівні принципи для захисту інтересів споживачів" констатовано, що споживачі здебільшого знаходяться в нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти, купівельної спроможності та виходячи з важливості сприяння справедливому, рівноправному та усталеному економічному і соціальному розвитку, сформульовано керівні принципи для захисту інтересів споживачів, серед яких визначено сприяння у боротьбі зі шкідливою діловою практикою підприємств, яка негативно відбивається на споживачах. Хартією захисту споживачів, ухваленою 25 сесією консультативної асамблеї Европейського союзу у 1973 році за № 543, передбачено, що надання товарів чи послуг не має здійснюватися за допомогою прямого чи опосередкованого обману споживача, оскільки споживачу під час укладення договору об"єктивно бракує знань для здійснення правильного вибору послуг із запропонованих на ринку та оцінки укладеного договору. Отже, міжнародними правовими актами, які є частиною національного законодавства України, передбачено, що споживач перебуває у нерівних умовах порівняно із виконавцем послуг, а тому саме на відповідача покладено обов"язок по доведенню факту належного виконання ним взятих на себе зобов"язань та по спростуванню вимог споживача, висунутих у претензі.ї Згідно ч.12 ст.10 Закону України "Про захист прав споживачів", якщо після укладення договору стане очевидним, що роботи (послуги), зважаючи на їх ціну (вартість) та характеристики або інші обставини, явно не задовольнятимуть інтереси або вимоги споживача, виконавець зобов"язаний негайно повідомити про це споживача. Виконавець зобов"язаний таким же чином повідомити споживача, якщо вартість робіт (послуг) може істотно зрости, ніж можна було очікувати під час укладення договору. Споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) без штрафних санкцій з боку виконавця у разі виникнення обставин, передбачених в абзацах першому та другому цієї частини. Відповідно до ч. 2 ст.12 Закону України "Про захист прав споживачів", у разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями продавець (виконавець) зобов"язаний надати споживачеві документ, який засвідчує факт укладення договору і є підставою для виникнення взаємних прав та обов"язків. Такий документ повинен містити інформацію про: 1) дату укладення договору; 2) найменування та місцезнаходження продавця (виконавця); 3) найменування продукції; 4) ціну; 5) строк виконання робіт (надання послуг); 6) інші істотні умови договору; 7) права та обов"язки сторін договору. У разі ненадання такої інформації суб"єкт господарювання несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону. Відповідно до ст. 15 Закону України "Про захист прав споживачів", споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). У разі коли надання недоступної, недостовірної, неповної або несвоєчасної інформації про продукцію та про виробника (виконавця, продавця) спричинило придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей, - споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування завданих йому збитків. Суд погоджується з доводами позивача-відповідача, про те, що у Договорі про надання інформаційно-консультаційних послуг з пошуку, підбору та організації транспортування транспортних засобів № 200120-003 від 20 січня 2020 року відсутні такі істотні умови, як ціна та строк виконання (надання) послуг з доставки автомобіля у морський порт України, а також те, що всупереч вимог п.1.2.3, 2.1.14, 2.1.15, 5.4, 5.5, 6.1, 6-3 Договору автомобіль не був доставлений у морський порт України, а знаходиться у морському порті Литви (Клайпеді). Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача-відповідача про розірвання Договору № 200120-003 від 20.01.2020 в силу приписів п. 1 ч. 7 ст. 15, абзацу 3 ч. 12 ст. 10 ЗУ "Про захист прав споживачів" та стягнення з ТОВ "КАУКАСУС АВТО ІМПОРТ" на користь [PERSON] завдані збитки у розмірі 3446 (три тисячі чотириста сорок шість) доларів США 93 центи шляхом перерахування коштів на валютну картку позивача № [NUMBER] відкриту в ОщадБанку, є обґрунтованими та в цій частині підлягають задоволенню. Вимога позивача-відповідача про стягнення суми упущеної вигоди у вигляді грошового еквіваленту у розмірі 600 доларів США, суд вважає безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення, як як не обгрунтована та не підтверджена жодним доказом. З огляду на матеріали справи, пояснення сторони позивача-відповідача, суд вважає доцільним розцінювати дії ТОВ "КАУКАСУС АВТО ІМПОРТ" у даному випадку, як прояв надання недоступної, недостовірної, неповної або несвоєчасної інформації, результатом якої стало укладення оспорюваного правочину, висновку про розірвання якого дійшов суд, а відтак вимоги за зустрічним позовом ТОВ "КАУКАСУС АВТО ІМПОРТ" про стягнення з [PERSON] вартості доставки автомобіля у розмір 2 383,00 ( дві тисячі триста вісімдесят три) долари США у гривнях, по курсу НБУ, що складає станом на 28.07.2020 - 66 145,17 грн. ( шістдесят шість тисяч сто сорок п"ять грн. 17 коп.) при курсі НБУ 27,7571 гривні за 1 долар США та винагороди за наданні послуги у сумі 2775,00 грн. (дві тисячі сімсот сімдесят п`ять грн.) до задоволення не підлягають. Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім"ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов"язана з розміром цього відшкодування. Враховуючи наведені положення закону, суд оцінює завдану моральну шкоду у розмірі 10000,00 гривень, вважаючи, що у такому розмірі компенсація моральної шкоди буде відповідати понесеним моральним страждання позивача. Відповідно до частин третьої та четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частина перша статті 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до частини першої статті 89 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі викладеного,

Outcome: partial