Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

27 травня 2019 року Військовий прокурор, який діє в інтересах держави: Міністерства внутрішніх справ України, Національної академії Національної гвардії України, звернувся до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення суми витрат, пов"язаних з утриманням у вищому навчальному закладі. 23\~вересня 2019\~року зазначена позовна заява на підставі ухвали судді Оболонського районного суду міста Києва від 07 червня 2019 року надійшла до Краснолиманського міського суду Донецької області за підсудністю. Позивач свої вимоги обґрунтовує наступними обставинами. Громадянин [PERSON] , [INFO] , проходив навчання та військову службу у Національній академії Національної гвардії України з 26 серпня 2016 року по 01 березня 2018 року на посаді курсанта. Контракт про проходження військової служби (навчання) був укладений між Міністерством внутрішніх справ в особі начальника Академії та відповідачем 10 серпня 2016 року. Згідно зазначеного контракту відповідач взяв на себе зобов"язання проходити службу на посадах офіцерського складу протягом не менше п"яти років після закінчення навчання, а також в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмову від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення факультету № 2 - підготовки фахівців для Національної гвардії України Навчально-наукового інституту № 3 Національної академії внутрішніх справ, відшкодувати Міністерству внутрішніх справ витрати, пов"язані з утриманням на факультеті № 2- підготовки фахівців для Національної гвардії України Навчально-наукового інституту № 3 Національної академії внутрішніх справ, в якій проходить військову службу. 02 березня 2018 року зазначенний контракт про проходження військової служби був достроково розірваний, відповідач виключений зі списків особового складу Академії наказом від 02 березня 2018 року № 47 с/ч через небажання продовжувати навчання. Згідно довідки-розрахунку витрат, пов"язаних з утриманням курсанта [PERSON] в Академії, фактичні витрати, пов"язані з грошовим, продовольчим, речовим та медичним забезпеченням, оплатою житлово-комунальних послуг і вартості спожитої електроенергії за період з 26 серпня 2016 року по 01 березня 2018 року складають 188598,54 гривень. Відповідач в добровільному порядку витрати на утримання у вищому навчальному закладі не відшкодовує. Тому позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також судові витрати в розмірі 2828,98 грн. Представники позивачів, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули, позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити, справу розглянути без їх участі, а також не заперечували проти ухвалення заочного рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, про що суду надали відповідні заяви, які містяться в матеріалах справи. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду цивільної справи (а.с. 57), в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі та відзив на позовну заяву суду не надав. Ухвалою суду від 02 грудня 2019 року прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~статті 13 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлено, що 10 серпня 2016 року між Міністерством внутрішніх справ України в особі начальника Факультету № 2 - підготовки фахівців для Національної гвардії України Навчально-наукового інституту № 3 Національної академії внутрішніх справ та відповідачем [PERSON] , [INFO] , був укладений контракт про проходження військової служби (навчання) курсантами факультету № 2 - підготовки фахівців для Національної гвардії України Навчально-наукового інституту № 3 Національної академії внутрішніх справ (а.с. 9). Згідно умов зазначеного контракту начальник Факультету ПФ для НГУ зобов"язався забезпечити курсантові [PERSON] додержання його особистих прав і свобод та прав членів його сім"ї, включаючи надання пільг, гарантій і компенсацій, установлених законами, які визначають статус курсанта та порядок проходження військової служби (навчання); необхідні для навчання умови, визначені наказами Міністра внутрішніх справ України та Міністра освіти і науки України, статутом вищого навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу та іншими актами, а також фінансове і матеріальне забезпечення відповідно до законодавства. Відповідач [PERSON] взяв на себе зобов"язання в тому числі проходити військову службу (навчання) на Факультеті № 2 - підготовки фахівців для Національної гвардії України Навчально-наукового інституту № 3 Національної академії внутрішніх справ протягом строку контракту відповідно до вимог, визначених законодавством, що регулює порядок проходження військової служби, та контрактом; продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше п"яти років після закінчення навчання; відшкодувати Міністерству внутрішніх справ витрати, пов"язані з утриманням на Факультеті № 2- підготовки фахівців для Національної гвардії України Навчально-наукового інституту № 3 Національної академії внутрішніх справ, в якій проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмову від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення факультету № 2 - підготовки фахівців для Національної гвардії України Навчально-наукового інституту № 3 Національної академії внутрішніх справ (а.с. 9). З 26 серпня 2016 року [PERSON] був зарахований до списків особового складу Факультету № 2 - підготовки фахівців для Національної гвардії України Навчально-наукового інституту № 3 Національної академії внутрішніх справ та на всі види забезпечення та призначений на посаду курсанта, що підтверджується Витягом з наказу начальника Факультету № 2 - підготовки фахівців для Національної гвардії України Навчально-наукового інституту № 3 Національної академії внутрішніх справ від 26 серпня 2016 року № 139 (а.с. 10). Відповідно до Наказу МВС України від 02 грудня 2016 року № 1281 утворено Київський факультет у складі Національної академії Національної гвардії України (а.с.11-12). На підставі зазначеного Наказу МВС України від 02 грудня 2016 року № 1281 молодшого сержанта [PERSON] у зв"язку зі службовою необхідністю переведено до Академії курсантів Факультету № 2 - підготовки фахівців для Національної гвардії України Навчально-наукового інституту № 3 Національної академії внутрішніх справ та зараховано на навчання з 28 серпня 2017 року з напрямом підготовки 053 "Психологія" (а.с. 13). На підставі рапорту відповідача [PERSON] від 26 лютого 2018 року (а.с. 16)Наказом начальника Національної академії Національної гвардії України (по стройовій частині) від 02 березня 2018 року № 47 с/ч [PERSON] відраховано з навчання та виключено зі списків перемінного складу курсантів академії через небажання продовжувати навчання (а.с. 14). Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України "Про військовий обов"язок і військову службу" курсанти та слухачі в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов"язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі відповідно до порядку і норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодуваня витрат, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Механізм відшкодування курсантами витрат, пов"язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі у разі дострокового розірвння контаркту на проходження військової служби (навчання), у зв"язку з небазанням продовжувати навчання або порушенням дисципліни, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на псадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, регулюється Порядком відшкодування курсантами витрат, пов"язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964. Так, згідно п.п. 3, 4 зазначеного Порядку відшкодування витрат, пов"язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов"язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням, оплатою житлово-комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів. Розрахунок витрат здійснюється на підставі Наказу Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року N 419/831/240/605/537/219/534, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 липня 2007 р. за № 863/14130. Згідно з наданою позивачем довідкою-розрахунком витрат, фактичні витрати, пов"язані з утриманням курсанта [PERSON] в академії за період з 26 серпня 2016 року по 01 березня 2018 року складають 188598,54 гривень, з яких: - 135014,33 грн. - грошове забезпечення; - 7555,57 грн.- предмети, матеріали, обладання та інвентар; - 350,19 грн. - медикаменти та перев"язувальні матеріали; - 33436,14 грн. - продукти харчування; - 6984,35 грн. - оплата теплопостачання; - 1201,38 грн. - оплата водопостачання та водовідведення; - 2709,38 грн. - оплата електроенергії; - 447,20 грн. оплата послуг (крім комунальних) (а.с. 16-27). Відповідач [PERSON] із зазначеним зведеним розрахунком фактичних видатків державного бюджету на утримання у вищому військовому навчальному закладі був ознайомлений, зобов"язався добровільно відшкодувати зазначені витрати у сумі 188598,54 грн., а також був попереджений про наслідки відмови від добровільного відшкодування зазначених витрат, про що свідчить заява-зобов"язання, підписана відповідачем [PERSON] ообисто (а.с. 28). Однак, до теперішнього часу фактичні витрати, пов"язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, відповідачем у добровільному порядку не відшкодовано. Відповідно до пункту 7 Порядку відшкодування курсантами витрат, пов"язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964, у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку. Згідно п. 1 Контракту про проходження військової служби (навчання) курсантами факультету № 2 - підготовки фахівців для Національної гвардії України Навчально-наукового інституту № 3 Національної академії внутрішніх справ від 10 серпня 2016 року [PERSON] зобов"язався відшкодувати Міністерству внутрішніх справ витрати, пов"язані з утриманням на Факультеті № 2- підготовки фахівців для Національної гвардії України Навчально-наукового інституту № 3 Національної академії внутрішніх справ, в якій проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмову від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення факультету № 2 - підготовки фахівців для Національної гвардії України Навчально-наукового інституту № 3 Національної академії внутрішніх справ. За змістом ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір. Згідно із ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються (ст. 525, 526 ЦК України). В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється його належним виконанням. Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Вразовуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява Військового прокурора, який діє в інтересах держави: Міністерства внутрішніх справ України, Національної академії Національної гвардії України, до [PERSON] про стягнення суми витрат, пов"язаних з утриманням у вищому навчальному закладі в цій частині позовних вимог є обґрунтованою та підлягає задоволенню. З приводу вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат суд зазначає наступне. Згідно із ст. 133 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Позивачем при\~зверненні до\~суду з\~даною позовною\~заявою сплачено\~в дохід\~держави судовий\~збір у\~розмірі 2828,98\~грн.,\~що підтверджено\~наданим позивачем\~платіжним дорученням\~№ 629\~від 27\~травня 2019\~року (а.с.1). З урахуванням положень\~ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору.

Outcome: approved