Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

27.02.2014 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 10837,21 гривні. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 09.11.2012 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем була укладена Генеральна угода б/н про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правилам надання продукту кредитних карт, за яким позивач надав позичальнику кредит в сумі 6927,56 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 10,00% річних на суму залишку кредиту, строком на 12 місяців. Посилаючись на те, що відповідачем умови Генеральної угоди не були виконані позивач, просить стягнути з нього прострочену заборгованість за кредитом станом на 11.02.2014 року у сумі 10837,21 грн. В судове засідання представник позивача не з"явився, надав суду заяву в якій підтримав позовні вимоги, просив розглядати справу без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, не хзначиться зареєстрованим в м. Вознесенську та Вознесенському районі, судом про розгляд справи повідомлявся згідно ч. 9 ст. 74 ЦПК України, про що свідчить опубліковане в газеті Урядовий кур'єр оголошення, причини неявки суду невідомі. Суд вважає за можливе, згідно ст. 224 ч.1 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оцінивши та дослідивши письмові докази по цивільній справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.11.2012 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем була укладена Генеральна угода б/н про реструктуризацію заборгованості за договором від 05.03.2007 року між сторонами за яким заборгованість складає 7399.56 грн., дата кінцевого погашення 30.11.2013 року, обумовлені розмір відсотків, комісії, пені та штрафу. Крім того даною Генеральною угодою визначені правила приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт, за яким позивач надав позичальнику терміновий кредит в сумі 6927,56 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 0,833 % в місяць на суму залишку заборгованості, строком на 12 місяців з 09.11.2012 року по 30.11.2013 року, щомісячний платіж становить 609.48 грн. Відповідно до п.2.2 Генеральної угоди заборгованість по кредиту починаючи з 32-го дня порушення вважається простроченою, позичальник сплачує Банку штраф в розмірі 2038 грн. (а.с.6). У разі порушення позичальником зобов»язань, останній має сплатити пеню у розмірі, передбаченому правилами та умовами за кожен день прострочки. Відповідно до п. 1.1.5.25 за несвоєчасну оплату послуг, передбачених наявним Договором, Умовами і Правилами клієнт платить Банку по кожному випадку порушення пеню в розмірі 0,1% від суми заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який платиться пеня, за кожен день прострочки. При порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбаченого кредитним договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний уплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій - (п.1.1.5.20) (а.с.6-29). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів обумовлено в анкеті, заяві позичальника та умовах надання кредиту фізичним особам. Положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов'язання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі. Відповідно до ст. 611, ч. 2 ст. 612, ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення) боржник не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, зокрема повинен сплатити суму боргу в розмірі, передбаченому договором, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. З матеріалів справи вбачається те, що позичальник дійсно порушив умови договору в частині вчасної сплати відсотків. В зв'язку з цим, станом на 11.02.2014 року виникла заборгованість по кредитному договору, а саме : - заборгованість за кредитом - 6927,56 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 879,4 грн.; - штраф - 2038 грн., - штраф (фіксована частина) - 500 грн., - штрав процентова складова - 492,25 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості, а тому вказана сума на підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України підлягає стягненню з відповідача. Вирішуючи питання про стягнення штрафу, суд виходить з того, що п. 1,1,5,20 Умов передбачено, що у разі порушення позичальником грошових зобов'язань більш, ніж на 30 днів, він сплачує штраф, фіксована частина -500 грн. Виходячи з аналізу ч. 2 ст. 549 ЦК України, штраф є відповідальністю, яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання й у часі визначається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Штраф має разовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов'язання. За змістом цього зобов'язання нарахування процентної (розрахункової) частини штрафу пов'язане не з певною подією кредитних правовідносин (прострочення платежів), а з фактом звернення з позовом, що не відповідає сутності штрафу як способу забезпечення виконання зобов'язання ( 492,25 грн.). Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача (згідно розміру задоволених вимог) також підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, а саме 243,60 грн. судового збору.

Outcome: partial