Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

17.02.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «ММК ім. Ілліча» про стягнення заборгованої індексації та компенсації по заробітній платі, зазначивши, що з 10.06.2002 року по 31.01.2008 року він перебував у трудових відносинах з відповідачем. Під час його роботи на підприємстві, з березня 2003 року при виплаті заробітної плати не проводилася індексація передбачена діючим законодавством, внаслідок чого порушені його права на оплату праці, які мають бути відновлені шляхом зобов'язання підприємства провести та виплатити йому індексацію заробітної плати. Тому, уточнивши позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача індексацію заробітної плати за період з 01.03.2003 року по 31.01.2008 року, виплатити йому компенсацію, яка нараховується при втраті частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" в сумі 1300,25 гривень. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, наполягав на задоволенні уточнених позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача ПАТ "ММК ім. Ілліча" у судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заперечення та просив розглянути справу за його відсутності. Відповідно до наданих заперечень, відповідач позовні вимоги [PERSON] не визнав, оскільки згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року діяв механізм проведення індексації заробітної плати, який дозволяв підвищення грошових доходів населення із застосуванням випереджуючого методу розрахунку сум індексації. У зв'язку з тим, що заробітна плата позивача в 2003 - 2008 роках регулярно переглядалась в бік збільшення, вважає, що ПАТ «ММК ім. Ілліча» не має заборгованості по сплаті індексації заробітної плати перед [PERSON] Враховуючи викладене відповідач вважає, що у даному випадку немає підстав для сплати на користь позивача компенсації, яка нараховується при втраті частини доходів у зв'язку із порушенням строків їх виплати. Суд, дослідивши письмові доказі по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 10.06.2002 року по 31.01.2008 року перебував у трудових відносинах із ПАТ "ММК ім. Ілліча", що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці. За цей період йому нараховувалась і виплачувалась заробітна плата. Відповідно до ст.1 Закону України "Про оплату праці" заробітною платою є винагорода у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Відповідно до ст.33 Закону України "Про оплату праці" в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Індексація заробітної плати здійснюється на підставі Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078. Індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру. У відповідності з положеннями ч.5 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі, оплата праці (грошове забезпечення). Відповідно до ч. 1 ст.4 цього Закону індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, в якому індекс споживчих цін не перевищив поріг індексації, зазначений в частині першої цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. Зазначений порядок індексації, заробітної плати передбачений і п. 1-1 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 року, з наступними змінами та доповненнями. Структуру заробітної плати визначено у статті 2 Закону України "Про оплату праці", якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 р. № 5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 р. за № 114/8713. Таким чином, індексація є складовою частиною заробітної плати, є додатковою заробітною платою і у разі порушення законодавства про оплату праці в частині її виплати, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому індексації заробітної плати без обмеження будь-яким строком, як передбачено ч. 2 ст. 233 КЗпП України. Відповідно до ст.1, 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). З розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що за період з 10.06.2002 року по 31.01.2008 року сума індексації заробітної плати з компенсацією заборгованості складає 1300,25 гривень. Однак, суд критично ставиться до даного розрахунку, оскільки він не є належним доказом у справі, у розумінні ст. 58 ЦПК України, а, зокрема, не містить підпису компетентної особи, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для проведення розрахунку індексації заробітної плати з компенсацією заборгованості. Наявність факту порушення трудового законодавства в частині невиплати позивачу індексації заробітної плати вбачається з наданого відповідачем розрахунку індексації заробітної плати з березня 2003 року по липень 2006 року. Згідно з вказаним розрахунком розмір невиплачених сум індексації грошових доходів з компенсацією за вказаний період складає 1070,60 гривень. З вищевказаного розрахунку вбачається, що відповідачем ПАТ «ММК імені Ілліча» індексація заробітної плати позивачу виплачувалась належним чином з серпня 2006 року. Враховуючи, що індексація на заробітну плату входить до структури заробітної плати, з якої проводяться відрахування податків та обов'язкових платежів як з заробітної плати, а в наданому відповідачем розрахунку індексації, що підлягає виплаті позивачу, не зазначені суми відповідних відрахувань податків і обов'язкових платежів, суд приходить до висновку, що при виплаті відповідачем присуджених для позивача сум належить утримати з них передбачені законом податки і обов'язкові платежі. Таким чином, оскільки під час роботи позивача на підприємстві з 01 березня 2003 року по липень 2006 року при перевищенні порогу інфляції, який встановлюється в розмірі 101 відсоток, заробітна плата останнього не індексувалась, суд стягує з відповідача на користь позивача суму заборгованої індексації заробітної плати з компенсацією у розмірі 1070,60 гривень, за вказаний період, задовольняючи позовні вимоги частково. Також відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 гривень, від сплати якого, згідно закону, звільнений позивач.

Outcome: partial