Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищенаведеним позовом до [PERSON] про визнання втратившим право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він є власником квартири [ADDRESS]. В зазначеній квартирі зареєстрований відповідач, однак в ній не мешкає, комунальні послуги не сплачує, житло не утримує. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач є сторонньою особою, йому важко утримувати майно, тому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] Дніпропетровської області та зобов"язати відділ реєстрації місця проживання громадян зняти відповідача з реєстраційного обліку. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно, проти заочного розгляду справи не заперечує. Суд вважає за можливе розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом опублікування оголошення на офіційному веб - сайті Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Представник третьої особи - Відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Інгулецької районної у місті ради до судового засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідив письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини. Як видно із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28 жовтня 2016 року квартира [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с.8). Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання в [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] (а.с.7). Відповідно до Акту ОСББ "Інгулець-36" від 10 вересня 2018 року відповідач не проживає в [ADDRESS] з жовтня 2016 року (а.с.29). У зв'язку з реєстрацією відповідача на спірній житловій площі на позивача нараховуються комунальні платежі, які вона вимушена платити, що негативно впливає на його матеріальний стан. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають зі ст. ст. 319, 321 ЦК України. На підставі ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи, такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, судом встановлено, що відповідач відсутній з жовтня 2016 року без поважних причин за місцем реєстрації, житлом відповідач не користується, знаходження його на реєстраційному обліку порушує законні права позивача, тому суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням обґрунтовані та підлягають задоволенню. Однак, щодо вимог позивача зобов"язати відділ реєстрації місця проживання громадян зняти відповідача з реєстраційного обліку суд зазначає таке. Суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 ЦПК України. Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання суду дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням суду є контроль за легітимністю прийняття рішень. Виходячи зі змісту положень ЦПК України щодо компетенції суду, останній не може підміняти інший державний орган та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього державного органу. Судовий захист повинен сприяти відновленню порушеного права особи, яка звернулася за таким захистом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Тому в задоволенні вимог позивача стосовно зобов"язання відділу реєстрації місця проживання громадян зняти відповідача з реєстраційного обліку суд вважає необхідним відмовити. Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, сплачені позивачем при подачі позову до суду, у вигляді судового збору, у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір», що становить 704,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial