Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права\~спільної сумісної\~власності \~на рухоме\~майно та\~компенсацію частини\~вартості у\~спільному сумісному\~майні. Позивач-відповідач [PERSON] зазначає, що перебувала з відповідачем -позивачем [PERSON] у шлюбі з 20 вересня 2014 року по 26 квітня 2016 року. У період перебування у шлюбі ними з відповідачем за спільні кошти було придбано автомобіль SKODA FABIA, червоного кольору, з д.н.з. [NUMBER] , який був зареєстрований за відповідачем-позивачем [PERSON] 06 січня 2016 року спірний автомобіль було відчужено відповідачем позивачем без згоди [PERSON] . Позивач-відповідач просить визнати автомобіль марки SKODA FABIA об`єктом права спільної сумісної власності, стягнути з [PERSON] на її користь компенсацію у вигляді 50% вартості спірного автомобіля, що складає 26500 гривень та судові витрати по справі. [PERSON] звернувся із зустрічним позовом до [PERSON] \~про визнання\~спірного автомобіля його особистою\~приватною власністю. Свої вимоги мотивує тим, що автомобіль SKODA FABIA був придбаний хоч і в період перебування сторін у шлюбі проте за кошти, що були отримані від реалізації автомобіля AUDI COUPE, яким він володів до шлюбу, а не за спільні кошти з [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилась, про день та час слухання справи повідомлялась належним чином, представники позивача [PERSON] , [PERSON] підтримали позовні вимоги [PERSON] , зустрічний позов [PERSON] не визнали, зазначивши, що автомобіль SKODA FABIA був придбаний сторонами за спільні кошти, частково були витрачені кошти, отримані в подарунок на весілля, окрім того, позивач-відповідач, будучи за фахом бухгалтером, працювала неофіційно. Просили врахувати, що за [PERSON] не було зареєстровано на праві власності жодного транспортного засобу, окрім спірного автомобіля. Просили позовні вимоги [PERSON] задовольнити повністю, у задоволенні позову [PERSON] відмовити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнали та просили відмовити у їх задоволенні, зустрічний позов підтримали. Відповідач-позивач [PERSON] пояснив, що автомобілем AUDI COUPE він володів до шлюбу на підставі доручення, під час перебування сторін у шлюбі даний автомобіль був проданий, і за кошти, що отримані від його продажу та кошти, що були отримані на весіллі сторін придбано автомобіль SKODA FABIA, який він відчужив брату, оскільки існувала загроза заволодіння майном зі сторони колишньої дружини. Заслухавши пояснення відповідача-позивач, представників сторін, покази свідка [PERSON] , дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення повністю, у задоволенні зустрічного позову [PERSON] слід відмовити. У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Як встановлено судом та підтверджено копіями свідоцтв про шлюб [NUMBER] від 20 вересня 2014 року та про розірвання шлюбу [NUMBER] від 26 квітня 2016 року сторони перебували у шлюбі з 20 вересня 2014 року по 26 квітня 2016 року.(а.с.7,8) У період перебування у шлюбі, 31.03.2015 року на підставі довідки рахунку ААЕ №125940 ТОВ "Брокерська компанія "Вікінг" сторонами був придбаний автомобіль SKODA FABIA, 2008 року випуску, номерний знак [NUMBER] та зареєстрований на праві власності на ім"я [PERSON] , що підтверджено відповіддю на запит адвоката Столяра М.В. Головного сервісного центру МВС України (а.с. 10). На підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу від 06.01.2016 року№ 5641/2016/70 [PERSON] продав, а [PERSON] купив автомобіль SKODA FABIA, номерний знак [NUMBER] . Ціна транспортного засобу скала 53000 гривень. (а.с.116-117) Згідно з ч.ч. 1, 3 ст.\~61\~СК України обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до положень ч. 3 ст. 368 ЦК України майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні приписи містять у собі і положення статті 60 СК України згідно якої, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі\~статтею 63 СК України\~дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до частини першої\~статті 70 СК України\~у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до пункту 3 частини першої\~статті 57 СК України\~особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто. Конструкція норми\~статті 60 СК України\~свідчить\~про презумпцію спільності права власності подружжя\~на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку.\~Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17. Відповідач-позивач\~ [PERSON] \~та його\~представник [PERSON] ,\~стверджують,\~що автомобіль\~SKODA\~FABIA\~ є\~особистою власністю\~ [PERSON] ,\~оскільки придбаний\~ним за\~особисті кошти,\~що були\~отримані \~від продажу\~автомобіля AUDI\~COUPE,\~яким останній\~володів до\~шлюбу на\~підставі довіреності.\~На підтвердження\~ \~цього факту\~ [PERSON] \~посилається на\~розписку \~від 25.12.2014\~року,\~яка дана\~ [PERSON] \~ в\~тому,\~що він\~придбав у\~відповідача-позивача\~автомобіль AUDI\~COUPE\~за 2950\~доларів США. Документи, що підтверджують правомірність придбання транспортного засобу, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1338, якою затверджений Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів ), перелічені у п. 8 Порядку, і серед них відсутні розписка про передавання грошей за автомобіль та довіреність. За зазначеним Порядком перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку сервісним центром МВС України. Відповідно до п.7 зазначеного Порядку власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі -власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Розписка про отримання коштів та фотокартка не є тими правовстановлюючими документами, які беззаперечно свідчать про перебування транспортного засобу у особи на праві власності. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підтвердження факту перебування у власності відповідача-позивача [PERSON] автомобіля AUDI COUPE суду не було надано беззаперечних доказів цього, його посилання на перебування транспортного засобу у його власності на підставі довіреності, суд до уваги не приймає, оскільки ці правовідносини регулюються\~Главою 17 ЦК України, на підставі довіреності у особи не створюються, не змінюються і не припиняються права та обов`язки власника. Згідно ч. 1ст. 316\~ЦК України\~Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (ст. 210 ЦК України). Окрім того, твердження [PERSON] спростовуються наданою на виконання ухвали суду про витребування доказів відповіддю Регіонального сервісного центру МВС в Рівненській області від 27.12.2017 року № 31/17-5271 про те, що за період з 01.01.2013 року по 26.04.2016 року жодні транспортні засоби не були зареєстровані за [PERSON] та не відчужувались окрім спірного автомобіля SKODA FABIA. Письмова згода дружини [PERSON] на відчуження [PERSON] транспортного засобу SKODA FABIA відсутня. (а.с 85). Покази свідка [PERSON] суд до уваги не бере, оскільки вони повністю спростовуються наданою Регіональним сервісним центром МВС в Рівненській області інформацією. Відповідно до частини першої\~статті 70 СК України\~у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частина перша, друга\~статті 71 СК України). У пункті 30\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~судам роз`яснено, що у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її\~\~потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Відповідно до ст.372\~ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Таким чином,\~оскільки спірний автомобіль SKODA\~FABIA є спільною сумісною власністю подружжя, набутий сторонами за час шлюбу, а відповідач-позивач розпорядився ним на власний розсуд, без письмової згоди дружини, остання має право на 1/2 частини грошової компенсації вартості вказаного автомобіля. Відповідно до пункту 22 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України\~\~вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Ураховуючи те, що сторони не дійшли згоди щодо вартості спірного автомобіля, у зв"язку з реалізацією транспортного засобу провести експертизу для визначення дійсної його вартості неможливо (а.с. 76-77), договір купівлі-продажу підтверджує реалізацію транспортного засобу, є оформленням договірних відносин купівлі-продажу транспортного засобу та засвідчує дійсну вартість відчужуваного автомобіля, тому позивач-відповідач [PERSON] має право на грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля від тієї суми, за яку він був проданий. Зважаючи на викладене, позовні вимоги [PERSON] про\~визнання права\~спільної сумісної\~власності \~на рухоме\~майно та\~компенсацію частини\~вартості у\~спільному сумісному\~майні слід задовільнити, у задоволенні зустрічного позову\~ [PERSON] \~ про визнання\~майна особистою\~приватною власністю - відмовити за недоведеністю позовних вимог. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved