Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", третя особа: [PERSON] про захист прав споживачів, який обґрунтовує\~тим, що 16 липня 2008 року між ПАТ «КБ «Приватбанк» та позивачем було укладено договір поруки № HAFUGA0000000005. Позивач вважає, що порука припинилась внаслідок наступного. Відповідно до п. 16 Договору, предметом договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання [PERSON] (боржником) зобов`язань за кредитним договором № № HAFUGA0000000005 від 16.07.2008 року, згідно якого кредитор надав боржнику споживчий кредит у розмірі 14341,24 долари США, а боржник повинен виконати зобов`язання з повернення кредиту у строк з 16.07.2008 року до 16.07.2013 року. Пункт 12 Договору передбачає, що порука за цим договором припиняється після закінчення 5 (п`яти) років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором. Згідно постанови Верховного Суду України від 17.09.2014 року, ухваленої по справі № 6-53цс14, пред`являтися до поручителя має саме позовна вимога і якщо саме позовна вимога протягом 6-ти місячного строку не була пред`явлена, то мають місце наслідки вказані в ч. 4 ст. 559 ЦК України, а саме припинення поруки. Таким чином, позивач вважає, що порука припиняється, оскільки відповідач не пред`явив позовну вимогу до поручителя протягом 5 років з дня настання строку виконання кредитного зобов`язання, тобто з 16.07.2013 року до 16.07.2018 року, дата припинення поруки 17 липня 2018 року. Позивач просив задовольнити позов, припинити поруку за Договором поруки № HAFUGA0000000005 від 16.07.2008 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ Комерційний банк "Приватбанк". Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11.02.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження та призначено до судового розгляду. В судовому засіданні\~представник позивача заявлені вимоги\~підтримав та просив поруку за кредитним договором вважати припиненою за наведених підстав у зв`язку із тим, що банк не пред`явив вимоги до поручителя, строк дії договору поруки сплинув. Права позивача є порушеними, тому позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права. Представник АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, просили залишити позов [PERSON] без задоволення. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, заслухавши доводи представника позивача, перевіривши докази, наявні в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 16 липня 2008 року між ПАТ «КБ «Приватбанк» (на даний час АТ «КБ «Приватбанк») та позивачем було укладено договір поруки № HAFUGA0000000005, відповідно до умов якого\~банк надав [PERSON] кредит у розмірі 14341,24 доларів США на термін до 16 липня 2013 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% за місяць у період сплати з 10 по 15 число кожного місяця. В забезпечення виконання зобов`язань за\~вищевказаним кредитним\~договором, між банком та [PERSON] укладено договір поруки від 16.07.2008 року, згідно якого [PERSON] зобов"язався у випадку невиконання боржником зобов"язань передбачених Договором, відповідати перед кредитором разом із боржником, як солідарні боржники. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно правової позиції ВСУ, висловленої у справі № 6-53цс14, зазначено, що регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв`язку із закінченням строку її чинності частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом\~шести місяців\~від дня настання строку виконання основного зобов`язання,\~якщо кредитор не пред`явить вимоги до поручителя\~(друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов`язання не встановлено або встановлено моментом пред`явлення вимоги),\~якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя\~(третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України). \~Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не може. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов`язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "пред`явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред`явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання. \~Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті\~\~\~\~\~\~ \~559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов`язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). \~Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов`язання не встановлений,\~припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України (в редакції Закону, що набрав чинності з 04.02.2019 року) порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання. В пункті 5 Договору поруки вказано, що у випадку невиконання боржником будь-якого зобов`язання, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного зобов"язання. Пунктом 12 Договору поруки передбачено, що порука за цим договором припиняється після закінчення 5 (п`яти) років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором. Отже, виходячи з умов договору та положень ч.4 ст. 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, а саме протягом 5 років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором, який згідно договору зазначений 16 липня 2013 року, тобто строк дії договору поруки закінчився 17 липня 2018 року. Відомості щодо пред"явлення вимог до поручителя банком суду не надано. Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив строку передбаченого договором встановленого з дня настання терміну повернення кредиту та не звернення із вимогами до позивача, припиняє поруку. Згідно відповіді АТ КБ "ПриватБанк" від 08.05.2019 року на звернення позивача щодо припинення поруки, банк зазначив, що договір поруки діє до повного виконання зобов"язань за кредитним договором. Наразі за кредитним договором існує непогашена заборгованість, тому банк відмовив у задоволенні звернення позивача. Слід зазначити, що як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.24 постанови «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року за №5, сама по собі умова договору по дію поруки до повного виконання поручителем взятих на себе зобов`язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а поруку, що виникла на підставі договору поруки № HAFUGA0000000005 від 16.07.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] слід визнати\~припиненою. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з АТ КБ «Приватбанк» на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved