Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

В квітні 2020 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. В направленому на адресу суду позові позивач зазначив, що з метою отримання банківських послуг відповідач [PERSON] підписала заяву без номера від 12.06.2012 року, при укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України. Укладений між сторонами договір складається з заяви позичальника, Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів банку. Отримані відповідачем кошти до моменту подання позовної заяви до суду банку не повернуті. Відповідач порушив умови договору, в зв`язку з чим у нього станом на 12.04.2020 року виникла заборгованість в сумі 40424,68 гривень, яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту в сумі 2639,93 гривень; заборгованість за нарахованими відсотками в сумі 948,80 гривень; пеня в сумі 34434,77 гривень; штраф (фіксована частина) в сумі 500,00 гривень; штраф (процентна складова) в сумі 1901,18 гривень, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором в сумі 40424,68 гривень та 2102,00 гривень судових витрат. В судове засідання представник позивача не з`явився, направив до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити без участі представника банку, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] відзив до суду не подала, про день та час судового розгляду справи повідомлений у відповідності до вимог ч. ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України (а.с. 87, 92, 96, 99). Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про часткове задоволення позову. Встановлено, що 12.06.2012 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідачем [PERSON] було укладено договір № без номера, за яким відповідач отримала грошові кошти. Договір складається з заяви позичальника, Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів банку (а.с. 28-57). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит. Відповідачем [PERSON] порушено умови договору, внаслідок чого відповідно до розрахунку банку вона має прострочену заборгованість станом на 12.04.2020 року виникла заборгованість в сумі 40424,68 гривень, яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту в сумі 2639,93 гривень; заборгованість за нарахованими відсотками в сумі 948,80 гривень; пеня в сумі 34434,77 гривень; штраф (фіксована частина) в сумі 500,00 гривень; штраф (процентна складова) в сумі 1901,18 гривень (а.с. 7-20). Відповідачка використовувала банківську картку термін дії якої по березень 2016 року включно (а.с. 27). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, позов АТ КБ "ПРИВАТБАНК" щодо стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості, яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту в сумі 2639,93 гривні; заборгованість за нарахованими відсотками в сумі 948,80 гривень, підлягає до задоволення. Щодо стягнення з відповідача пені та штрафу, які зазначені в позовній заяві, то суд зазначає наступне. Суд розглядає штраф фіксовану частину та штраф процентну складову, як єдину суму, що відповідає поняттю неустойки у виді штрафу, в розумінні ст. 549 ЦК України. Суд зазначає, що чинним законодавством запроваджено заборону одночасного застосування подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зважаючи, що банком висунуто вимогу щодо стягнення із відповідача, як пені так і штрафу, то суд вважає, що слід стягнути із відповідача тільки один вид неустойки, зважаючи на висновок Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19. Верховний суд у своєму рішенні, яке внесено до ЄДРСР під номером № 76596860, зазначив, що в жодному нормативно-правовому акті та акті судової практики не закріплено висновку про те, який же вид неустойки (штраф чи пеня) підлягає стягненню, у разі посилання суду на ст. 61 Конституції України, та який критерій має бути застосовано для його вибору. Тому при виборі того який вид неустойки (штраф чи пеня) повинен стягуватися, слід враховувати справедливість і розумність, як зазначено в п. 6 ст. 3 ЦК України, тому в даному випадку стягнення із відповідача неустойки у виді пені суд вважає несправедливим, враховуючи її зазначений у позовній заяві розмір. Тому слід задовольнити позовні вимоги в частині стягнення неустойки у виді штрафу. Загальна сума заборгованості визначена судом складає суму 5989,91 (п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят дев`ять гривень 91 копійку). Таким чином, позов АТ КБ "ПРИВАТБАНК" щодо стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором підлягає до часткового задоволення. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково, в загальній сумі 5989,91 гривень, тобто 14,82 %, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судові витрати в сумі 311,46 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial