Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

[PERSON] 09.01.2014 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу у розмірі 20000,00 грн. Позивачка зазначала, що 25.06.2007 року [PERSON] (відповідач) під розписку позичив в неї грошові кошти в сумі 20000,00 грн. на оформлення автомобіля; розписка не містить кінцевої дати повернення боргу, але вказану суму він зобов"язався повернути на першу вимогу. Оскільки відповідач на її (позивачки) повторну вимогу від 23.12.2013 року суму боргу не повернув, вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити у повному обсязі, а саме - стягнути з відповідача на користь позивачки суму боргу 20000,00 грн., а також витрати позивачки на проведення судово-почеркознавчої експертизи у розмірі 2738,00 грн. та судовий збір; відповідач [PERSON] позов не визнав, стверджуючи, що він не укладав зазначений договір позики з позивачкою, грошових коштів від позивачки не отримував, надану позивачкою розписку не писав та не підписував; просив в задоволенні позову відмовити повністю. Заслухавши пояснення сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна доводити ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: згідно розписки від 25.06.2007 року (а.с.4 - копія) [PERSON] (відповідач) отримав грошові кошти у розмірі 20000,00 грн. від [PERSON] (позивачки) на оформлення автомобіля Опель Вектра. Як стверджує позивачка [PERSON], крім розписки, сторонами в усній формі було досягнуто домовленості щодо строку повернення суми боргу - на першу вимогу позикодавця (позивачки), даний договір є безпроцентним. Оригінал розписки від 25.06.2007 року на суму 20000,00 грн. зберігається у позивачки [PERSON] та наданий нею в судовому засіданні для огляду (а.с.4 - копія). Як стверджує позивачка [PERSON] суму позики (20000,00 грн.) відповідачем [PERSON] їй не повернуто по теперішній час у повному розмірі; що також у розумінні ст.545 ЦК України підтверджується наявністю у позивачки оригіналу боргового документа (розписки). Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.3 ст.1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві суми боргу, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно положень ст.1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Відповідачем [PERSON] надана позивачкою розписка, як договір позики, фактично не оспорена. При цьому, твердження відповідача [PERSON] про те, що він не укладав з позивачкою договір позики відповідно до розписки від 25.06.2007 року, зазначену розписку не писав та не підписував, відповідно - не отримував від неї коштів у розмірі 20000,00 грн., спростовуються висновком експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 19.12.2014 року №14696/14697/14-32 (а.с.63-72), згідно якого рукописний текст розписки від 25.06.2007 року виконано та підписано [PERSON] (відповідачем). Ствердження позивачки про те, що вона пред"являла вимогу до відповідача щодо повернення суми боргу у повному розмірі двічі - 09 та 23 грудня 2013 року, підтверджуються копіями листів-вимог, підтвердженням про вручення поштового відправлення (а.с.5-7) і фактично не заперечуються відповідачем. Таким чином, відповідач [PERSON] зобов"язаний повернути позивачці суму позики у розмірі 20000 грн. 00 коп., тобто ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. Позивачкою не заявлено будь-яких вимог до відповідача щодо відповідальності за невиконання ним грошового зобов"язання (ст.1050, 625 ЦК України). Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню на користь позивачки судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с.1, 14), а також витрати позивачки на проведення почеркознавчого дослідження у розмірі 2738,00 грн. - згідно платіжної квитанції від 20.08.2014 року.

Outcome: approved