Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про виділення в натурі частки із спільної часткової власності та про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позову зазначено, що 6 липня 2015 року померла [PERSON], після чого відкрилася спадщина на належне їй майно. При житті вона володіла 2/6 частками житлового будинку, що розташований по вул. Борканюка, 48 в смт. В.Бичків Рахівського району Закарпатської області на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Тячівської державної нотаріальної контори 29 квітня 1963 року за №1326. За своє життя [PERSON], розпорядилася своїм майном, склавши заповіт в його користь. Згідно заповіту [PERSON] заповіла йому, [PERSON] 1/6 частину з належного їй майна , а саме вбудоване підвальне приміщення, що розташоване по вул. борканюка,48 в смт. В.Бичків Рахівського району Закарпатської області. Спадщину він прийняв, подавши до приватного нотаріуса Рахівського районного нотаріального округу [PERSON] в установлений законом строк заяву про прийняття спадщини за заповітом, після смерті заповідача [PERSON]. Окрім нього, спадкоємцями за законом на спадкове майно є [PERSON] та [PERSON]. З метою успадкування зазначеного майна він звернувся до приватного нотаріуса Рахівського нотаріального округу [PERSON] щодо видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Проте йому було відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки видати свідоцтво на окреме вбудоване підвальне приміщення не може, оскільки немає правовстановлюючого документа на це майно та виділити частку в натурі на вбудоване підвальне приміщення, яке заповіла спадкодавець, не має юридичної можливості. Як наслідок, 18 січня 2016 року приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу [PERSON] було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дій, а саме видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом. За його зверненням техніком з інвентаризації нерухомого майна було зроблено та складено висновок щодо технічної можливості виділу 1/6 частки нерухомого майна в натурі. Таким чином, згідно даного висновку за технічними показниками, вбудоване приміщення, якому попередньо виконкомом Великобичківської селищною радою було прийнято рішення, присвоїти номер 48 "а", можна виділити в окрему частину і використовувати як окреме вбудоване приміщення. На підставі наведеного просив виділити в натурі 1/6 частину житлового будинку за №48 по вул. Борканюка в смт. В.Бичків Рахівського району Закарпатської області, на окреме вбудоване приміщення за номером 48 "а", вул. Борканюка в смт. В.Бичків Рахівського району Закарпатської області, визнати за [PERSON], право власності на вбудоване приміщення, загальною площею 32,46 кв.м., основною (торговою) площею 22,63 кв.м. за номером 48 "а", що розташоване по вул. Борканюка в смт. В.Бичків Рахівського району Закарпатської області в порядку спадкування за заповітом після смерті заповідача [PERSON]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні присутній не був. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримання позовних вимог та задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, ним подана суду заява про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився. \~\~ Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Встановлено, що позивач [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 6 липня 2015 року. Після смерті [PERSON], залишилося спадкове майно - житловий будинок №48, що знаходиться по вул. Борканюка в смт. В.Бичків, Рахівського району, Закарпатської області, і відносно якого остання розпорядилася шляхом складення заповіту 21 січня 2014 року. Згідно даного заповіту [PERSON] 1/6 частину належного їй на праві власності житлового будинку з надвірними спорудами третє підвальне приміщення, за номером 48, що розташований по вул. Борканюка в смт. В.Бичків Рахівського району Закарпатської області заповіла [PERSON], [INFO]. \~\~\~\~\~\~Звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням його права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в його користь, оскільки нотаріус не має юридичної можливості виділити частку в натурі та видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вбудоване приміщення. Судом встановлено, що при житті [PERSON] володіла 2/6 частками житлового будинку №48, розташованого по вул.. Борканюка в смт. В.Бичків Рахівського району Закарпатської області на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Тячівської державної нотаріальної контори 29 квітня 1963 року за реєстром №1326, що підтверджено даними в інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19 січня 2016 року за №51768782. Окрім позивача, спадкоємцями майна житлового будинку №48 по вул.. Борканюка в смт. В.Бичків Рахівського району Закарпатської області в 2/6 частинах [PERSON] являються також [PERSON] та [PERSON] та в свою чергу співвласниками цього нерухомого майна. Відповідно до ст.. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їй на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Згідно ч.1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. В судовому засіданні встановлено, що техніком з інвентаризації нерухомого майна було зроблено та складено висновок щодо технічної можливості виділу 1/6 частки спадкового нерухомого майна в натурі. Таким чином, згідно даного висновку за технічними показниками, вбудоване приміщення, якому попередньо виконкомом Великобичківської селищної ради було прийнято рішення, присвоїти номер 48»а», можна виділити в окрему частину і використовувати як окреме вбудоване приміщення. Отже, частку, яку просить позивач виділити є відокремленою, тому її виділ в натурі можливий, і таке гарантуватиме кожному із співвласників право на поділ (виділ) в натурі того майна, яке знаходиться у їх спільній частковій власності та після здійснення якого право спільної власності припинеться, кожен із співвласників набуде право особистої приватної власності на майно, що утвориться в результаті його поділу (виділу), а відтак у здійсненні правомочності щодо володіння, користування та розпорядження майном за своєю волею, на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб. \~\~\~\~\~\~\~\~При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. \~\~\~\~ Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ч.3\~ст. 1268 ЦК України, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець, мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви. \~\~\~\~ Судом встановлено, що позивач прийняв спадщину, подавши у встановлений ст.. 1270 ЦК України, шестимісячний строк після відкриття спадщини, до нотаріальної контори, заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], свідченням чого є Витяг про реєстрацію в спдковому реєстрі №41230640 від 14 серпня 2015 року. Спору щодо набуття права на спадщину судом не встановлено. Заповіт, складений [PERSON] в користь [PERSON] є чинним ніким не оскаржений та не скасований, підтвердженням чого являється Витяг зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №41230584 від 14 серпня 2015 року. \~\~\~\~ Таким чином, враховуючи, встановлені вище обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. \~\~\~\~\~\~ Питання відшкодування судових витрат позивачем не ставилось.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~

Outcome: approved