Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом та просила позбавити відповідача батьківських прав щодо його дочки [PERSON], [INFO], зазначивши, що він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дочки, що негативно впливає на її фізичний та духовний розвиток. Зокрема, зазначила, що з 30.12.2011 р. по 28.03.2013 р. перебувала з відповідачем у шлюбі, відповідач покинув сім'ю, коли дитині був рік, і більше дитиною не цікавився, участі у вихованні дочки не брав, її здоров"ям, загальним та психічним розвитком не цікавився. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, просила позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з нього аліменти. У судове засідання позивач не прибула, просила розглядати справу в її відсутності, позов підтримала, надала суду нотаріально посвідчену заяву відповідача про згоду на позбавлення батьківських прав щодо дочки [PERSON]. Відповідач у судове засідання не прибув, про місце та час розгляду справи повідомлений належно, подав нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи в його відсутності. Третя особа свого представника у судове засідання не направила, про місце та час розгляду справи повідомлена належно. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з урахуванням такого. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на вимогу своїх підстав або заперечень. За змістом ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої ці обставини встановлені. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов"язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти (п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.07 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав"). Зі свідоцтва про народження судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Як вбачається з рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.03.2013 р., шлюб між сторонами розірвано. З цього ж рішення судом встановлено, що сторони на протязі тривалого часу проживають окремо, спільного сімейного бюджету не мають. Як встановлено судом з матеріалів справи, які не оспорені відповідачем, батько дитини не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дочки, що негативно впливає на її розвиток. Згідно з висновком спеціаліста - психолога [PERSON] від 13.11.2015 р., дитина майже не пам'ятає свого біологічного батька, оскільки він пішов з сім'ї, коли їй був 1 рік; [PERSON] підтримки на існування дитини не надає, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню доньки, не цікавиться її життям, станом здоров'я, не спілкується з дитиною, не проявляє щодо неї турботи, не займається розвитком та не приймає участі у вихованні; на даний час для дитини пріоритетними об'єктами прив'язаності є мати та вітчим [PERSON] З рішення від 05.01.2016 року опікунської ради Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області вбачається, що опікунська рада дійшла висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо його дочки [PERSON], оскільки він самоусунувся від виховання та належного утримання дитини, ухиляється від сплати аліментів. Відповідач позов визнав, що не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, є підставою для задоволення позову. З урахуванням наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що позивач довів те, що відповідач свідомо без поважних причин нехтує своїми батьківськими обов"язками, а тому позбавляє його батьківських прав щодо дочки. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Тому суд відповідно до зазначеної статті та ст.ст.180, 183 того ж Кодексу стягує з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved