Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Деснянського районного відділу ДВС про звільнення майна з-під арешту, мотивуючи свої вимоги тим, що він є співвласником квартири [ADDRESS]. На даний час він та інші співвласники квартири вирішили продати належну їм квартиру, але при продажу з"ясувалося, що на квартиру накладений арешт. Як потім з"ясувалося, арешт був накладений державним виконавцем, у зв"язку із борговими зобов"язаннями. Позивач звернувся до відповідача із заявою про скасування арешту, але йому було відмовлено, так як виконавче провадження на даний час знищено. На підставі викладеного позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить звільнити з-під арешту квартиру [ADDRESS], накладеного постановою державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві № АЕ 652355 від 23.04.2003 року. У судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, не заперечувала проти їх задоволення. Також зазначила, що на даний час жодних виконавчих проваджень про стягнення боргу з [PERSON] немає, попереднє виконавче провадження знищено, а тому вирішити питання про скасування арешту виконавча служба не може. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS]. Позивач разом із іншими співвласниками звернулися до нотаріуса для укладення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Але у посвідченні договору позивачу було відмовлено, у зв"язку із накладенням арешту на вказану квартиру. Для вирішення питання щодо скасування арешту позивач звернувся до відповідача із заявою про звільнення майна з-під арешту, але йому було відмовлено, так як виконавче провадження вже знищено, що і змусило позивача звернутися до суду. Як вбачається з письмових матеріалів справи, постановою державного виконавця Відділу ДВС Деснянського РУЮ у м. Києві від 23.04.2003 року на квартиру [ADDRESS] був накладений арешт, у зв"язку з невиконанням позивачем боргових зобов"язань. Під час розгляду справи по суті позивачем було надано належні письмові докази на підтвердження того, що він всі боргові зобов"язання за виконавчим провадженням виконав повністю. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв"язку із закінченням виконавчого провадження. Але під час закінчення виконавчого провадження дані вимоги Закону виконані не були, у зв"язку з чим тривалий час питання про скасування арешту не вирішено, що призводить на даний час до порушення прав позивачки, як власника майна. Враховуючи те, що на даний час позивач не може вільно розпоряджатися своєю власністю, жодних невиконаних боргових зобов"язань, за якими був накладений арешт, немає, підстав для накладення арешту немає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved