Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на 1/2 частку будинку та поділ майна. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги обгрунтувала тим, що вона з 13.07.1996 року перебувала з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі . Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] До 2002 року сім"я проживала за адресою: [INFO]. З вересня 2002 року вони розпочали ремонт у недобудованому будинку № 11 по вулиці Сосновій в смт. Брусилів, який 07.11. 2002 року було подаровано [PERSON] Вартість подарованого [PERSON] будинку становила приблизно 12000 грн. В будинку № 11 по вул. Сосновій , який отримав в дар відповідач, були стіни, вікна, будинок був накритий, в двох кімнатах була відсутня підлога, ремонту в будинку не було. За час шлюбу ними було добудовано будинок, зроблено підлогу в трьох кімнатах, проведені роботи по оштукатурюванні стін в двох кімнатах, встановлено двері в будинку, замінено вікна в будинку на металопластикові, в усіх кімнатах будинку проведено ремонт та виконані роботи по облаштуванню ванної кімнати, кухні, кімнати для відпочинку дітей та спальної кімнати. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Окрім цього, в будинок за власні спільні кошти було проведено водопровід, проведено роботи по встановленню газового котла та котла на твердому паливі, які було придбано за спільні кошти. До будинку прибудовано гараж та веранду, встановлено огорожу, проведено роботи по встановленню тротуарних доріжок. Роботи по добудові будинку, ремонт в будинку проводився за рахунок їх спільних трудових та грошових затрат. Вартість після проведення ремонту в будинку збільшилась за рахунок їх спільних коштів і становить приблизно 200000 грн. \~ \~ \~ \~Шлюб з відповідачем розірвано 25.11.2015 року. З цього часу вона з дітьми не проживає в будинку, оскільки відповідач поміняв замки та позбавив її та дітей можливості користуватися спільним будинком. \~ \~ \~ \~За період шлюбу ними було придбано майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, а саме, недобудований будинок по вулиці Соснова,11 в смт. Брусилів, який з часом був ними добудований, автомобіль Москвич вартістю 12000 грн., автомобіль марки ВАЗ вартістю 32000 грн., мотоблок вартістю 15000 грн., прицеп до автомобіля вартістю 4000 грн., газовий котел вартістю 3000 грн., котел на твердому паливі вартістю 3000 грн., спальній гарнітур вартістю 4000 грн., меблі для кухні вартістю 3000 грн., кухонний стіл вартістю 600 грн., стіл для комп"ютера вартістю 600 грн., м"який куточок вартістю 2500 грн., меблева стінка вартістю 2500 грн., два холодильника марки "Атлант" вартістю 10000 грн., мікрохвільова піч вартістю 600 грн., комп"ютер вартістю 6000 грн., телевізор марки "Соні" вартістю 2000 грн., газова плита вартістю 3000 грн., пральна машина вартістю 800 грн., два паласи вартістю 2000 грн. кожен. \~ \~ \~ \~Позивачка просила визнати житловий будинок № 11 по вулиці Сосновій в смт. Брусилів Житомирської області спільною сумісною власністю подружжя, визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаного будинку з надвірними будівлями, та виділити їй меблі які знаходяться в даному будинку, а саме : спальний гарнітур вартістю 4000 грн., меблі для кухні вартістю 3000 грн., стіл для комп"ютера вартістю 600 грн., м"який куточок вартістю 2500 грн., меблеву стінку вартістю 2500 грн., один холодильник марки "Атлант" вартістю 5000 грн., мікрохвильову піч вартістю 600 грн., два паласи вартістю 2000 грн. кожний та 1/2 частину вартості автомобілів. \~ \~ \~ \~В суді позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Доповнили їх тим, що в період шлюбу в 2002 році був куплений на ім"я відповідача недобудований будинок № 11 по вул. Сосновій в смт. Брусилів. Про те, що будинок було подаровано відповідачу позивачка дізналася в суді. Пояснили, що в ході розгляду справи відповідач добровільно передав позивачці наступне майно: м"який куточок ( диван та два крісла) та меблеву стінку. Позивачка вказала, що її бувший чоловік [PERSON] не збирався проживати з нею та зберігати сім'ю, та думав над тим як зробити так, щоб усе майно, яке вона з ним нажила спільно за період шлюбу залишилося за ним. Просили позов задовольнити. \~ \~ \~ \~В суді відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги визнали частково, не заперечували проти розподілу спільно нажитого майна, при цьому пояснив, що комп"ютер давно зламався. Просили відмовити в задоволенні позовних вимог стосовно розподілу будинку, так як він є власністю [PERSON], так як був йому подарований в 2002 роцу. Вказані позивачкою транспортні засоби та мотоблок не є власністю відповідача. Автомобіль марки ВАЗ, д.н.з. [NUMBER] належить його матері [PERSON], прицеп до транспортного засобу "Фермер", д.н.з. [NUMBER], належить його сестрі [PERSON], мотоблок "Беларус"-09Н належить його батьку [PERSON] Цим майном відповідач користувався з дозволу власників. Пояснив, що металопластикові вікна в будинку були придбані його батьком та подаровані йому. Вказав, що за час спільного проживання з позивачкою його дохід був у шість разів більший за дохід позивачки, про що свідчать довідки про доходи. Вимога позивачки про розподіл автомобіля марки "Москвич" є надуманою , так як такого автомобіля взагалі не існує. Доводи позивачки відносно прибудованої до будинку веранди та гаража не можуть братися до уваги тому, що вказані об'єкти нерухомості побудовані без будь-яких дозволів компетентних органів та являються самочинно забудованими. Суд, вислухавши сторони та їх представників, допитавши свідків, долслідивши та оцінивши надані докази приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому щлюбі з 13 липня 1996 року по листопад 2015 року ( т.с. 1, а.с.12). \~ \~ \~ \~В період шлюбу [PERSON] за договором дарування від 07 листопада 2002 року, посвідченого нотаріусом Брусилівської державної нотаріальної контори [PERSON], став власником житлового будинку № 11 з надвірними будівлями по вулиці Сосновій в смт. Брусилові Житомирської області ( т.1, а.с. 37). \~ \~ \~ \~ Відповідно до довідка про наявність (відсутність) зареєстрованого майна №121 від 19.08.2016 року, виданої КП "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради, згідно даних, що знаходяться в матералах інвентаризаційної справи №2338 до моменту внесення даних в електонну базу - Реєстр прав власності на нерухоме майно (2003 рік) за адресою вулиця Соснова,11, смт. Брусилів, Житомирської області право власності на нерухоме майно зареєстровано за [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого Брусилівською державною нотаріальною конторою 07.11.2002 року за р.№2812 (т.1, а.с.6). \~ \~ \~ \~Згідно даних технічного паспорту від 30.11.2000р. на житловий будинок № 11 по вулиці Сосновій в смт. Брусилів слідує, що загальна площа даного будинку становить 88.0 кв.м., жила площа будинку становить 49,0 кв.м., будинок обладнаний водопроводом, місцевим водяним опаленням, електроосвітленням ( т.1,а.с.13-15,38 -39). \~ \~ \~ \~З свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів слідує, що власником транспортного засобу марки ВАЗ, д.н.з. [NUMBER] , зареєстрованого 18.07.2007 року, є [PERSON], власником прицепа до транспортного засобу "Фермер", д.н.з. [NUMBER], зареєстрованого 05.07.2016 року, є [PERSON] (т.1, а.с.42-43). \~ \~ \~ \~ Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (т.1, а.с.47). Допитана в суді свідок [PERSON] пояснила, що позивачка та відповідач є її батьками. До розірвання батьками шлюбу вони проживали разом в [INFO], де робили ремонт за спільні кошти, купували майно. Після розірвання шлюбу вони проживають окремо від батька. Допитана судом свідок [PERSON] пояснила, що в 2002 році її мати [PERSON] продала [PERSON] будинок № 11 по вул. Сосновій в смт. Брусилів, який вона отримала як переселенка. В будинку ремонту не було. Чому мати оформила договір дарування їй невідомо. При укладенні договору вона присутня не була. Допитаний судом свідок [PERSON] показав , що будинок № 11 по вул. Сосновій в смт. Брусилів в 2002 році був подарований його сину [PERSON] Він був присутнім при оформленні договору дарування. Він за свої кошти купував металопластикові вікна, які подарував сину, який син поміняв в будинку. Мотоблок належить йому, а син лише ним користується. Автомобіль належить його дружині та був придбаний ними, так як дружина захворіла і її необхідно постійно возити до лікарні. Син лише ним користується з їх дозволу. \~ \~ \~ \~Відповідно до рахунку -фактури №СФ-0000101 від 10 серпня 2012 року та видаткової накладної №РН-0000079 від 10 серпня 2012 року [PERSON] замовив у ТОВ "Агротехніка" мотоблок "Белорус"-09Н та механізм поворотний мотоблочний на суму 15600 гривень, які ним було сплачено ТОВ "Агротехніка" (т.1, а.с. 44-45). \~ \~ \~ \~Накладною №25 від 17.06.2009 року, виданою ФОП "[PERSON]П.", підтверджується, що [PERSON] купував у ФОП "[PERSON]П." металопластикові конструкції вікон в кількості 6 штук на суму 8540 грн. (т.1, а.с.46). Статтею 57 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного із них. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя. \~ \~ \~ \~Таким чином, судом встановлено, що 07.11.2002 року будинок № 11 по вул. Сосновій в смт. Брусилів [PERSON] подарувала [PERSON], тому будинок одержаний [PERSON] під час шлюбу в дар є його власністю і не являється спільною сумісною власністю подружжя. Транспортний засіб марки ВАЗ, д.н.з. [NUMBER], зареєстрований 18.07.2007 року, належить [PERSON]; прицеп до транспортного засобу "Фермер" д.н.з. [NUMBER], зареєстрований 05.07.2016 року, належить [PERSON]; мотоблок "Беларус"-09Н з механізмом належить [PERSON] Михайловичу.Отже сторони в справі не є власниками вказаного майна, тому це майно не являється спільним сумісним майном подружжя і не підлягає поділу. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що не заперечували сторони, що під час шлюбу ними було придбано наступне майно: газовий котел вартістю 3000грн.та котел на твердому паливі вартістю 3000грн., спальний гарнітур вартістю 4000грн., меблі для кухні вартістю 3000грн. та кухонний стіл вартістю 600грн., стіл для комп"ютера вартістю 600 грн., м"який куточок вартістю 2500грн., меблеву стінку вартістю 2500грн., два холодильника марки "Атлант" вартістю 5000грн. кожний, мікрохвильову піч вартістю 600грн., комп"ютер вартістю 6000грн., телевізор марки "Соні" вартістю 2000грн., газову плиту вартістю 3000грн., пральну машину вартістю 800грн. та два паласи вартістю 2000грн. кожний. Вказане майно є об"єктом спільної сумісної власності подружжя та підлягає поділу. \~ \~ \~ \~ В суді позивачка підтвердила, що нею отримано від відповідача наступне майно: меблева стінка вартістю 2500грн., м"який куточок вартістю 2500грн. та холодильник " Атлант" вартістю 5000грн., що також підтверджується актом передачі 06.10.2018 року відповідачем вказаних речей позивачці. Згідно зі статтею 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або шлюбним договором. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенні, при цьому суд враховує отримане майно позивачкою від відповідача до вирішення спору судом, та вважає, що позивачці підлягає виділенню наступне майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, а саме: спальний гарнітур вартістю 4000 грн., стіл для комп"ютера вартістю 600грн., мікрохвильова піч вартістю 600грн., два паласи вартістю 2000грн. кожний. В задоволені інших позовних вимог необхідно відмовити, так як позивачкою не надано суду доказів того, що вказане майно: будинок, автомобілі, прицеп до транспортного засобу, мотоблок є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позовача півдлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 656грн. На підставі ст.ст. 57,60,63,70 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial