Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що вони з [PERSON] перебувають у шлюбі, який 12 березня 1992 р. зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м.Києва. Від даного шлюбу сторони мають синів: повнолітнього [PERSON], [INFO], та неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, втратою взаєморозуміння, почуття любові та поваги та зловживання відповідачем алкогольними напоями. Протягом десяти років стосунки між сторонами поступово погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відноси. З січня 2013 року сторони не ведуть спільне господарство та окремо проживають. Шлюб існує формально. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з»явилась, про місце і час судового розгляду повідомлялась за місцем преєстрації. В зв»язку з повторною неявкою відповідача в судове засідання, суд вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 березня 1992 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис №242. Від даного шлюбу у подружжя є сини - повнолітній [PERSON], [INFO], та неповнолітній [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, з січня 2013 року не ведуть спільне господарство та окремо проживають. Шлюб існує формально. Подальше існування сім"ї є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім"ї. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім"ї є неможливим в зв"язку з відсутністю бажання сторін на відновлення шлюбних стосунків, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння. Сім"я існує формально, а отже шлюб може бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved