Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, а саме на квартиру [ADDRESS], обгрунтовуючи вимоги тим, що [INFO] року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді вказаної квартири, яку він не може оформити, оскільки у нього відсутні оригинали правовстановлюючих документів на неї та з огляду на те, що державна реєстрація права власності на зазначену квартиру зареєстровано за його братом [PERSON], який зараз перебуває в місцях позбавлення волі за вбивство їх із ним батька, тепер спадкодавця [PERSON], який за своє життя вказану квартиру йому подарував. Зазначив і те, що після засудження за вбивство батька [PERSON]- [PERSON], договір дарування вартири [ADDRESS], що укладався між [PERSON] та [PERSON] за рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 15.05.2013 року було розірвано, [PERSON] усунуто від права на спадкування після спадкодавця [PERSON]. Зазначив і те, що він вже звертався до державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття вказаної спадщини, у оформленні якої йому було відмовлено у зв"язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття такої, проте згідно рішення Святошинського районного суду м.Києва від 03.02.2015 року такий строк йому було визначено додатково. Після вказаного він знову звернувся до вказаного нотаріуса задля оформлення спадщини, проте і цього разу йому було відмовлено з підстав відсутності у нього правовстановлюючих документів на вказану квартиру та з огляду на те, що державна реєстрація права власності на квартиру зареєстровано за його братом [PERSON], з огляду на, що він вимушений звернутися до суду з таким позовом за захистом своїх прав. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Представник Київської міської ради у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, надіслав письмові пояснення, згідно яких просить слухати справу без його участі, постановивши рішення згідно закону. У зв'язку із зазначеним, суд вважає можливим розглядати справу без участі не з'явившогося у судове засідання представника відповідача, який не виявив бажання бути присутнім під час розгляду справи, за наявними матеріалами справи та наданими доказами. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з»ясуванню обставин справи: роз»ясніє особам, які беруть участь у справі, їх права та обов»язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов′язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дії особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що батьками позивача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження, копія якого міститься в матеріаліх цієї справи. Мати [PERSON] померла [INFO] року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане Відділом реєстрації смерті в м. Києві 01.11.2011 року, актовий запис в Книзі реєстрації смертей № 18322. У судовому засіданні встановлено, що спадкова справа після смерті матері позивача [PERSON] не заводилася. Батько позивача [PERSON] помер [INFO] року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане Відділом реєстрації смерті в м. Києві 02.11.2011 року, актовий запис в Книзі реєстрації смертей № 18578. Відповідно до вироку Святошинського районного суду м. Києва від 05.12.2013 року, [PERSON] визнано винним у заподіянні тяжких тілесних ушкоджень своєму батьку [PERSON], внаслідок яких спричинено смерть потерпілому. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 09.04.2014 року вирок Святошинського районного суду м. Києва від 05.12.2013 року залишено без змін. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складалась з однокімнатної квартири [ADDRESS], яку той придбав згідно договір купівлі-продажу від 16.11.2010 року, який було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лавриненко О.І. та внесено у відповідний реєстр правочинів за № 1044, що підтверджується відповідною нотаріально завіреною копією такого договору купівлі-продажу, який було надано на запит суду приватним нотаріусом Лавриненко О.І. Відповідне право власності за [PERSON] на вказане нерухоме майно було зареєстровано в Київському БТІ , що також підтверджується витягом про державну реєстрацію прав, копія якого була надана на запит суду Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори. З"ясовано і те, що 10.03.2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування квартири, згідно якого [PERSON]подарував [PERSON] квартиру [ADDRESS], що підтверджується нотаріально посвідченою копією вказаного договору, яку було надано на запит суду Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою та відповіддю на запит суду Київського БТІ, згідно якої відповідне право власності на вказану квартиру зареєстровано за [PERSON] Згідно рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15.05.2013 року, яке було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 10.09.2013 року, такий договір дарування квартири розірваний у зв"язку із вбивством дарувальника [PERSON] - обдарованим [PERSON], також [PERSON] усунуто від права на спадкування після спадкодавця [PERSON] Отже, з огляду на викладене та норм, які регулюють питання спадкування, зокрема ст ст. 1216, 1217, 1218, 1219, 1220, 1222, 1224, 1258, 1261 ЦК України вбачється, що єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є позивач [PERSON], а спадковою масою після смерті [PERSON] є квартира [ADDRESS], незважаючи на те, що право власності на таку досі зареєстровано за [PERSON] з огляду на ч. 1 ст. 727 ЦК України, яка визначає, що якщо обдаровуваний вчинив умисне вбивство дарувальника, спадкоємці дарувальника мають право вимагати розірвання договору дарування, а згідно ч. 5 цієї ж статті у разі розірвання договору дарування обдаровуваний зобов"язаний повернути дарунок у натурі, що вказує на те, що правовим наслідком розірвання договору дарування квартири в судовому порядку є повернення всього отриманого в результаті вчинення правочину, і як наслідок, позбавлення права власності на отриманий дарунок (квартиру) [PERSON] Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців , який починається з часу відкриття спадщини. Із витребуваних судом матеріалів спадкової справи щодо спадкодавця [PERSON] вбачається, що [PERSON] звертався до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті його батька 16.05.2014 року, проте згідно постанови державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори від 16.05.2014 року у видачі відповідного свідоцтва на спадщину за законом [PERSON] було відмовлено у зв"язку з пропуском передбаченого законом шестимісячного строку встановленого для прийняття спадщини. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 03.02.2015 року [PERSON] було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Повторну заяву про прийняття спадщини [PERSON] подав до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори 25.02.2015 року, проте згідно постанови державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори від 02.04.2015 року у видачі відповідного свідоцтва на спадщину за законом [PERSON] було також відмовлено у зв"язку з відсутностю у нього правовстановлюючих документів на вказану квартиру та з огляду на те, що державна реєстрація права власності на квартиру зареєстровано за його братом [PERSON]. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Оскільки, судом встановлено, що дійсно належні позивачу права щодо власності на спадкове майно вказаної вище квартири, з огляду на вище зроблені судом висновки, не визнаються іншими особами, такі підлягають захисту, шляхом визнання за позивачем відповідного права власності в порядку спадкування за законом в судовому порядку. Отже, з огляду на викладене, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а саме визнання за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], оскільки такі вимоги є обгрунтованими, бо відповідають нормам матеріального права, які підлягають застосуванню при даних правовідносинах, перевірені представленими належними та допустимими доказами.

Outcome: approved