Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

У жовтні 2014 року представник позивача звернувся до суду з зазначеною вище позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 002-15040-060811, укладеним між позивачем та відповідачем 06.08.2011 року, у розмірі 10243,72 гривень, яка виникла у зв"язку з неналежним виконанням відповідачем кредитних зобов"язань. Представник позивача в судове засідання не з"явився, але звернувся до суду з заявою про підтримання позову, який просив розглянути у його відсутність. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, посилаючись на часткове погашення нею боргу. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з положеннями ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх тверджень та заперечень. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторонни (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі 06.08.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON], було укладено кредитний договір № 002-15040-060811, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття карткового рахунку № [NUMBER] на загальну суму 100000 гривень з лімітом кредитної лінії на день укладення договору в сумі 5000,00 гривень, а відповідач зобов"язався повернути кредит та сплачувати передбачені договором платежі, що підтверджується копією договору. У зв"язку з неналежним виконанням відповідачем кредитних зобов"язань, у нього виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 10243,72 гривень, що підтверджується копією розрахунку заборгованості відповідача. Але як вбачається з наданих в судовому засіданні відповідачем копій квитанцій ПАт "Дельта Банк" № 20848132 від 11.03.2013 року та № 21764280 від 15.04.2013 року, відповідачем було здійснено платіж по зазначеному вище кредитному договору на загальну суму 690 гривень, яка згідно з матеріалами справи не врахована позивачем як здійснення платежу по кредиту, у зв"язку з чим суд вважає за необхідне відрахувати зазначену суму від пред"явленої суми заборгованості. На підставі викладеного суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, у зв"язку з чим з відповідача підлягає стягненню сума у розмірі 9553,72 гривень, з урахуванням сплачених відповідачем 690 гривень. (10243,72 -690=9553,72 гривень).

Outcome: partial