Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач Публічно акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" через свого представника Сафір Ф.О. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № К2К4АК01170009 від 22.12.2005 року в сумі 37 867, 55 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 13. 11. 2013 року складає 302 561 ( триста дві тисячі п"ятьсот шістьдесят одну) гривню 72 коп. на предмет застави, вилучити у відповідача [PERSON] , предмет застави автомобіль DAEWOO, модель: LANOS 1.6, рік випуску: 2005, тип ТЗ: сєдан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]. -комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ( технічний паспорт) автомобіля DAEWOO, модель: LANOS 1.6, рік випуску: 2005, тип ТЗ: сєдан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] та звернути стягнення на вищезазначений предмет застави. Свої вимоги мотивував тим, що 22 грудня 2005 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та громадянином України [PERSON] було укладено кредитний договір № К2К4АК01170009 від 22.12.2005 року відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 11 875, 00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21.12. 2012 року. Відповідач зобов'язався повернути позивачу суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом згідно умов договору, та виконувати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначені договором. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконував, в результаті чого утворилась заборгованість станом на 13.11.2013 року у розмірі 37 867, 55 доларів США, яка складається з: - заборгованості за кредитом - 9 192,01 доларів США; - заборгованість по процентам за користування кредитними коштами - 13 001, 87 доларів США; - заборгованість по комісії за користування кредитом - 712, 40 доларів США; - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором - 14 961, 27 доларів США. Тому позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № К2К4АК01170009 від 22.12.2005 року в сумі 37 867, 55 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 13. 11. 2013 року складає 302 561 ( триста дві тисячі п"ятьсот шістьдесят одну) гривню 72 коп. вилучити у відповідача [PERSON] , предмет застави автомобіль DAEWOO, модель: LANOS 1.6, рік випуску: 2005, тип ТЗ: сєдан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] та передати в заклад ПАТ КБ "Приватбанк" з комплектом ключів та свдоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ( технічний паспорт), а також звернути стягнення на предмет застави В судове засідання позивач не направив свого представника, проте на адресу суду надіслав заяву за вх. № 8063 від 18.02. 2014 року про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення в газеті "Хрещатик" " 19(4419) від 12.02. 2014 року, про причини неявки суд не повідомив. Разом з тим, поряд з публікацією оголошення, відповідачу у встановленому порядку направлялись судові повістки про виклик в судове засідання, однак всі вони повернулись за терміном зберігання. За приписами п.1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов"язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання ( перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Також, відповідно до ч.2 п.5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається : фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстроваеною у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином ( ч.3 п. 5 ст. 74 ЦПК України). Суд вважає за можливим розглядати справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 22 грудня 2005 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та громадянином України [PERSON] було укладено кредитний договір № К2К4АК01170009 від 22.12.2005 року відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 11 875, 00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21.12. 2012 року. Відповідач зобов'язався повернути позивачу суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом згідно умов договору, та виконувати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначені договором ( а.с.11-12). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 22 грудня 2005 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та громадянином України [PERSON] укладено договір застави рухомого майна. Згідно з договором застави відповідач надав в заставу автомобіль DAEWOO, модель: LANOS 1.6, рік випуску: 2005, тип ТЗ: сєдан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] , проживаючого у [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER] ( а.с. 13-14) Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором у останнього станом на 13.11.2013 року утворилася заборгованість у розмірі 37 867, 55 доларів США. 01 жовтня 2013 року позивачем відповідачу направлялось повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання. Крім того, в даному повідомленні відповідача було попереджено про те, що у випадку не виконання ним цієї вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" буде змушений звернути стягнення на предмет застави шляхом продажу предмету обтяження будь-якій особі - покупцю. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Договором застави передбачено, що у випадку порушення заставодавцем / позичальником зобов"язань за кредитним договором, або за договором застави, заставодавець зобов"язаний передати предмет застави заставодержателю в заклад. В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач зобов"язання за договором застави не виконує, предмет застави в заклад банку не передав. Відповідно до ст. 19 Закону України "Про заставу", за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов"язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано ( ч.1 ст. 20 ЗУ "Про заставу"). Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом, або договором застави ( ч. 6 ст. 20 ЗУ "Про заставу"). Статтею 572 ЦК України визначено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно зі ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Частинами 1 та 2 ст.590 ЦК України визначено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з договором застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов"язання в натурі. Примусове виконання зобов"язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов"язання та полягає в зобов"язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. З огляду на те, що законом та умовами договору передбачено обов"язок відповідача передати предмет застави в заклад заставодержателя ( ПАТ КБ "Приватбанк"), а тому вимоги позивача стосовно зобов"язання відповідача виконати зобов"язання в натурі є законними та обгрунтованими. Відповідно до ч.2 ст. 28 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов"язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов"язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача ( заклад). Аналогічна умова міститься в договорі застави. Статтею 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Згідно з п. 2 ч.1 ст.26 вищевказаного Закону обтяжувач має право на власний розсуд обрати позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, одним з яких є продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Пунктом 21 договору застави ВСО №178611.178612.178613.178614 від 22 грудня 2005 року встановлено, що заставодержатель має право обирати порядок звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до п.22 договору застави звернення стягнення на предмет застави може відбуватись будь-яким із наступних способів на вибір заставодержателя, зокрема, продажу заставодержателем предмету застави третій особі - покупцю шляхом укладення договору купівлі-продажу від імені заставодавця. Згідно з п.23 договору застави реалізація предмета застави здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України, в тому числі Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Як вбачається з матеріалів справи, позивач просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет застави, який відповідно до п. 9 договору застави був оцінений сторонами на суму в 60 618 грн. Відповідно до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3025 грн.62 коп. Враховуючи викладене та

Outcome: approved