Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

23.10.2019 [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, у якій з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с.16-17) просить стягнути з ТОВ "Галактік" заборгованість по заробітній платі за період з лютого 2019 року по жовтень 2019 року у сумі 140 497,54 грн. В обґрунтування вимог зазначає, що з 05.06.2012 року і по теперішній час перебуває у трудових відносинах з ТОВ "Галактік", працюючи головним бухгалтером. Починаючи з лютого 2019 по 23 жовтня 2019 року виплата заробітної плати не здійснювалась, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 140 497,54 грн. Ухвалою Корольовського районного суду від 01.11.2019 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків (а.с.11). 07.11.2019 року на виконання вимог ухвали суду від 01.11.2019 року позивачем подано уточнену позовну заяву (а.с.16-17). Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 11.11.2019 у справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.19-20). У судове засідання позивач не з`явилася, згідно поданої через канцелярію суду заяви просить розглядати справу у її відсутність, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.23). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, згідно поданої через канцелярію суду заяви просить розглянути справу у його відсутність, позов визнає в повному обсязі (а.с.22). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 05.06.2012 року і по теперішній час перебуває у трудових відносинах з ТОВ "Галактік", що підтверджується витягом з трудової книжки позивача (а.с. 6-7) та копією наказу ТОВ "Галактік" №22 від 05.06.2012 року (а.с.8). Заборгованість ТОВ "Галактік" перед позивачем по заробітній платі становить 140 497,54 грн., що підтверджується довідкою про стан заборгованості по заробітній платі №69 від 23.10.2019 року (а.с.9). Встановлено, що між позивачем як працівником та відповідачем як роботодавцем існують трудові правовідносини, які регулюються законодавством про оплату праці, що грунтується на Конституції України і складається з Кодексу законів про працю України, Закону України "Про оплату праці" та інших актів законодавства України. Статтею 43 Конституції України встановлено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ч.1 ст.1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Частиною 5 статті 97 КЗпП передбачено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Згідно ч.2 ст.233 КЗпП у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, оскільки відповідач визнав позовні вимоги повністю і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по заробітній платі в сумі 140 497,54 грн. є обґрунтованою, тому наявні правові підстави для задоволення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1921 грн., від сплати якого позивач була звільнена відповідно положень п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved