overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, в якій вказала, що в період з 2001року по 2004 рік вона перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем . Від шлюбу уних народився син [PERSON] - [INFO]. Зараз вона з відповідачем проживає окремо, син проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач має задовільний стан здоров"я, є працездатним, інших дітей не має. Вона невзмозі самостійно утримувати сина, а тому потребує грошової допомоги від відповідача. Просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку ( доходу) щомісячно і до повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задоволити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явився повторно по невідомим для суду причинах, про день і час слухання справи був повідомлений через газету " Урядовий кур"єр". Повідомлень про причини неявки в судові засідання від відповідача в суд не надходило, заперечень (пояснень) на позов не направлялось. У зв"язку з неявкою у судові засідання відповідача суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку передбаченому ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши позивача, вважає, що позов підлягає до задоволення, так як в судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в цивільному шлюбі і від шлюбу мають сина [PERSON] - [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] выд 04.06.2002року ( а.с.5). Починаючи з 2004року сторони проживають окремо, син проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні , що підтверджує довідка № 980 від 11.04.2014року Житлово-будівельного кооперативу" 50-річчя Жовтня" ( а.с.6). Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, поскільки судом встановлено, що син проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, позивач сама не спроможна утримувати сина. Згідно із ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому доцільно стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача стягується судовий збір в доход держави, оскільки позивач, на користь якої ухвалено рішення, звільнена від їх сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

Представник заявника [PERSON] звернулася до суду із заявою в якій просить надати дозвіл на госпіталізацію в КЗ КОР "ОПНМО" смт.Глеваха [PERSON] В обгрунтування своєї заяви посилається на те, що\~ [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в кабінеті психіатра з 1980 з діагнозом: наслідки перенесеної ЧМТ, з вираженою психопатизацією, з вираженим інтелектуально- мнестичним зниженням та асоціальною поведінкою. Супутній діагноз психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. [PERSON] 21 раз лікувався стаціонарно в КЗ КОР "ОПНМО" смт.Глеваха. Рішенням Рокитнянського районного суду [PERSON] визнаний недієздатним, опікуном призначено [PERSON] За відомостями, отриманими відносно [PERSON] є достатні підстави для обгрунтованого припущення про наявність у нього тяжкого психічного розладу, внаслідок якого він вчиняє дії, що становлять небезпеку для нього та оточуючих, неспроможний задовольнити свої основні життєві потреби- сам з собою розмовляє, вночі прокидається та кричить, вважає, що всюди злодії, ховається, бігає з сокирою по вулиці, тікає з дому, розмовляє з неіснуючими людьми, перестав за собою стежити. Сторони в судове засідання не з"явилися, лікар-психіатр [PERSON] та прокурор підтримали заяву та просять суд у зв"язку з погіршенням психічного стану, загостренням хвороби [PERSON] направити його на стаціонарне лікування в КЗКОР "ОПНМО". Встановлено, що рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 26.09.2014\~ [PERSON] визнаний недієздатним, опікуном призначено [PERSON] З висновку лікаря-психіатра [PERSON] вбачається, що [PERSON] має діагноз наслідки перенесеної ЧМТ, з вираженою психопатизацією, з вираженим інтелектуально- мнестичним зниженням та асоціальною поведінкою. Супутній діагноз психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. . Оскільки на даний час стан здоров"я [PERSON] погіршився, з метою запобігання нещасних випадків, суд вважає, що у відповідності до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» є всі підстави для\~ госпіталізації\~ [PERSON] у примусовому порядку у психоневрологічне відділення № 3 м. Глеваха Київської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

до суду надійшла вказана заява, яка мотивована тим, що [INFO] року померла мати заявника [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно. Крім заявника, спадкоємцем по закону першої черги після смерті матері є його рідний брат - [PERSON]. Спадщину після смерті матері заявник прийняв спадщину у відповідності до ст. 1269 ЦК України, оскільки на протязі шести місяців подав заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу [PERSON] Для отримання свідоцтва про право на спадщину йому необхідно було надати документи, що підтверджують його з матір"ю [PERSON] родинні відносини. Однак, оформити в законному порядку своє право на спадщину заявник не має можливості, так як у свідоцтві про його народження прізвище матері записано "Чехівська", а в свідоцтві про смерть - "Чеховська". В зв"язку з помилкою запису в свідоцтві про смерть матері, заявник вимушений звернутись до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин.. В судове засідання заявник [PERSON] та його представник адвокат [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги, не з"явилися, подавши заяву про розгляд справи у їх відсутність, підтримали вимоги викладені в заяві та просили їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з"явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність, відносно задоволення заяви не заперечує. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 20.06.1968 року (а.с.5), він народився [INFO] року, а його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). [INFO] року в місті Хмільнику померла [PERSON], що що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим виконкомом Мар"янівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області 06.12.2013 року (а.с.6). Як вбачається з свідоцтва про народження заявника [PERSON] серії [NUMBER] від 20.06.1968 року (а.с.5), довідки ОСББ "Сім"Я" від 28.04.2014 року № 38 (а.с.16), довідки Мар"янівської сільської ради Хмільницького району від 25.04.2014 року № 175 (а.с. 14), витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.8), в якому вказано, що після державної реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] змінено на [PERSON], [PERSON] дійсно є рідним сином [PERSON]. Відповідно до п.1 ст. 256 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, тощо. Дослідивши надані заявником докази, які визнаються належними і допустимими, оскільки містять у собі інформацію щодо предмета доказування, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують факт родинних відносин між заявником [PERSON] та [PERSON], а також враховуючи те, що спір про право у даній справі відсутній, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, підлягає задоволенню. При ухваленні судом рішення у даній категорії справ судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивач у позовній заяві просить стягнути із [PERSON] (-далі відповідач) на користь ПАТ КБ "Приват Банк" ( далі-банк або позивач) заборгованість на загальну суму 11092,22 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 229,40 грн., посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № КІRRХ01350101 від 25.11.2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 1368 грн., строком на 12 місяців до 25.11.2008 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач належним чином свої зобов»язання за договором не виконав та станом на 03.12.2013 року має заборгованість в сумі 11092,22 грн., яка складається з 219,87 грн. заборгованість за кредитом, 80,87 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 203,17 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 9583,92 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором, а також штрафи відповідно до п. 5.3 умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 504,39 грн. (процентна складова). В судове засідання сторони не з"явилися. Представник позивача подав до суду заяву з якої вбачається, що він вимоги свого довірителя підтримав в повному обсязі та просить суд справу розглянути у його відсутності. Відповідач подав до суду заяву з якої вбачається, що він позов не визнав, просить застосувати строк позовної давності та розглянути справу у його відсутності. Встановлено, що 25.11.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, згідно з яким останній отримав кредит на суму 1368 грн. Станом на 03.12.2013 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 11092,22 грн. Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Незважаючи на те, що з доданих до справи матеріалів вбачається несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов"язань перед позивачем, суд у зв"язку з пропуском позивачем строку позовної давності, відмовляє останньому в задоволенні позову. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором.. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 10 листопада 2006 року між сторонами було укладено кредитний договір № 002-06037-101106, згідно якого банк надав відповідачці кредит у сумі 2488,00 грн. Станом на 17.11.2014 року відповідач не виконував належним чином зобов"язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 1025,18 грн., яка складається з заборгованості за комісіями, яку позивач просить стягнути у судовому порядку. У судове засідання представник позивача Духота І.В. не з"явився, однак у поданій позовній заяві просить справу розглянути у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з"явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності та просить у позові відмовити у зв"язку з пропуском строку давності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 10 листопада 2006 року між сторонами було укладено кредитний договір № 002-06037-101106, згідно якого [PERSON] одержала кредит у розмірі 4246,20 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом виходячи зі ставки 5 % в рік. Кредит надавався на строк 24 місяців, з кінцевим терміном повернення та сплати всіх плат не пізніше ніж 9 листопада 2008 року. Також банком визначена станом на 17.11.2014 року заборгованість [PERSON] у розмірі 1025,18 грн., яка складається з заборгованості по комісії. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Оскільки у кредитному договорі чітко встановлено остаточний термін повернення коштів - 09 листопада 2008 року, позивач звернувся з даним позовом у лютому 2015 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності і відповідачка ставить питання про застування строків давності, тому суд вважає у позові ПАТ "Дельта Банк" слід відмовити у зв'язку із закінченням строків давності.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року померла його мати [PERSON]. При зверненні до нотаріуса для оформлення спадкового майна, позивачу було відмовлено у зв"язку з пропущенням встановленого статтею 1270 ЦК України шестимісячного строку для прийняття спадщини. А тому позивач просить суд продовжити йому строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Строк прийняття спадщини позивач пропустив у зв"язку з необізнаністю, так як вважав, що спадщину можливо оформити після шестимісячного строку, та у зв"язку з скрутним матеріальним становищем. Позивач в судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Направив до суду клопотання, у якому позовні вимоги підтримав у повному розмірі та просив суд слухати справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Направив до суду заяву, у якій не заперечує проти позовних вимог та просить суд слухати справу за його відсутності. Враховуючи викладене та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Позивач [PERSON] доводився померлій сином, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). При зверненні до нотаріуса 28.01.2016 року з питання оформлення спадщини, йому було відмовлено у зв"язку з пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини, про що свідчить копія відповіді нотаріуса (а.с.8). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини ( ч.1, ст. 1270 ЦК України) встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини, згідно ч. 2, ст. 1220 ЦК України є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", зазначено, що суди вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, повинні досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, суд вважає, що вимога позивача є законною, у зв"язку з необізнаністю та скрутним матеріальним становищем він не зміг реалізувати своє право на подачу заяви про прийняття спадщини, тому його вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та ст.ст.ч.1 ст.1223, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.04.2006 року помер її батько [PERSON]. При зверненні до нотаріуса для оформлення спадкового майна, [PERSON] було відмовлено у зв"язку з пропущенням встановленого статтею 1270 ЦК України шестимісячного строку для прийняття спадщини. А тому вона просить суд продовжити їй строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Строк прийняття спадщини позивачка пропустила у зв"язку з необізнаністю, так як вважала, що спадщину можливо оформити після шестимісячного строку, та у зв"язку з скрутним матеріальним становищем. Позивачка в судове засідання не з"явилась, про час та місце слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Направила до суду клопотання, у якому позовні вимоги підтримала у повному розмірі та просила суд слухати справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Направив до суду заяву, у якій не заперечує проти позовних вимог та просить суд слухати справу за його відсутності. Враховуючи викладене та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.04.2006 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6). Позивачка доводиться померлому донькою, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). При зверненні до нотаріуса 04.02.2016 року з питання оформлення спадщини, їй було відмовлено у зв"язку з пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини, про що свідчить копія відповіді нотаріуса (а.с.9). Приймаючи рішення, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини ( ч.1, ст. 1270 ЦК України) встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини, згідно ч. 2, ст. 1220 ЦК України є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", зазначено, що суди вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, повинні досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, суд вважає, що вимога позивача є законною, у зв"язку з необізнаністю та скрутним матеріальним становищем вона не змогла реалізувати своє право на подачу заяви про прийняття спадщини, тому її вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та ст.ст.ч.1 ст.1223, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду 14.02.2014 року з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з14.11.1987 року. Від шлюбу мають трьох повнолітніх дітей. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені внаслідок відсутності взаєморозуміння і довіри, несумісності характерів. Дев"ять років назад сім"я розпалась, спільно подружжя не проживає. Позивачка просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстрований 14.11.1987 року Сабатинівською сільською радою Ульяновського району Кіровоградської області, актовий запис №5. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 14.11.1987 року Сабатинівською сільською радою Ульяновського району Кіровоградської області, актовий запис №5, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Від шлюбу мають трьох повнолітніх дітей. Подружні відносини між сторонами припинені, проживають окремо один від одного, причиною розпаду сім"ї є різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивачка у судове засідання не з"явилась, про час та місце слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку, подала до суду заяву, в якій підтримує заявлені позовні вимоги, просить суд після розлучення відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]» та просить слухати справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, заперечень та клопотань до суду не подавав. Суд вважає за даних обставин розглянути справу з винесенням заочного рішення. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

03.09.2018\~року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, не заперчує проти заочного розгляду справи, про що суду надала відповідну заяву (а.с. 18). Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 26), в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив. Ухвалою суду від 18.10.2018 прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22.03.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області, відповідний актовий запис № 42 (а.с.8). Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачем (а.с. 9). У травні 2015 року сім*я сторін розпалась з причин різних поглядів на життя, нерозуміння один одного. Сторони не підтримують шлюбні відносини, однією сім"єю не мешкають, втрачено почуття любові та поваги одне до одного. Майнового спору та спору відносно виховання та місця мешкання дитини сторони не мають. Відповідно до ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає збереження сім'ї сторін неможливим, позов законним, обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у зв'язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, на примирення не згодні, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Крім того, враховуючи те, що при реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище "Шкрябіна" на "Семенова" і наполягає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем Семенова, її клопотання слід задовольнити, бо відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved