Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом, предмет якого складають такі вимоги: 1) Визнати за нею право власності на майно, вартістю 8008,06 грн., а саме на: телевізор модель SAMSUNG OE 320500 серійний номер 163 BLJC 200645, вартістю 5186,90 грн.; сертифікат ДО 36, вартістю 1192,90 грн.; стійку для телевізора, вартістю 427,90 грн.; додаткове обладнання для супутникового телебачення, вартістю 545,90 грн.; пульт і інші супутні товари, вартістю 199,90 грн.; послуги при комплектуванні техніки, вартістю 454,96 грн.; 2) Зобов"язати [PERSON] повернути належне їй вищевказане майно у належному робочому стані, вартістю 8008,46 грн. 3) Стягнути з [PERSON] на її користь 1500,00 грн. за користування майном. Як на підставу задоволення позовних вимог посилається на ст .ст. 321, 387, 400 ЦК України та ст. ст. 3, 5, 118-120 ЦПК України. Як на докази викладених в заяві доводів посилається на наступні документи: паспорт громадянина України на ім'я [PERSON] (а.с.5), пропозиція укласти договори (оферта) від 06.03.2012 року (а.с.6), основні умови кредитування та страхування (а.с.7), сертифікат програми додаткового сервісу на 5 років (а.с.8), висновок по матеріалам перевірки повідомлення від 11.04.2014 року (а.с.9), свідоцтво про народження [PERSON] серії 1-КИ №134707 (а.с.10), виконавчий лист від 28.02.2014 року в справі №196/90/14-ц (а.с.11); заява на переказ готівки (а.с.12). На обгрунтування заявлених вимог вказала наступне. Відповідач по справі - її колишній співмешканець, з яким вони проживали однією сім"єю на протязі семи років. За час спільного проживання у них народилася донька [PERSON], [INFO] На даний час стосунки між ними розірвані, вже рік вони проживають окремо. Відповідач перестав матеріально забезпечувати їх з дитиною, пояснюючи, що в нього не вистачає коштів. У лютому 2014 року було винесено рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки, які він фактично не сплачує. Вона звертається з приводу незаконного заволодіння відповідачем її майном, вартістю 8008,46 грн., а саме: телевізором модель SAMSUNG OE 320500 серійний номер 163 BLJC 200645, вартістю 5186,90 грн.; сертифікатом ДО 36, вартістю 1192,90 грн.; стійкою для телевізора, вартістю 427,90 грн.; додатковим обладнанням для супутникового телебачення, вартістю 545,90 грн.; пультом і іншими супутніми товарами, вартістю 199,90 грн.; послугами при комплектуванні техніки, вартістю 454,96 грн. Все це майно було взято в кредит в АТ "Банк Ренесанс Кредит", який було оформлено на її ім"я в березні 2012 року. На той час вони жили з відповідачем в смт. Царичанка, весь товар забирали разом і користувались ним до розірвання стосунків, тобто до грудня 2013 року. Вкінці 2013 року відповідач став проживати в [ADDRESS] і всі її спроби забрати вказане майно були марними. На протязі 2012-2014 років погашення кредиту не проводилось, відповідач їй не допомагав з цим питанням і таким чином наросли великі відсотки по кредиту, але і майно відповідач добровільно не віддає. Вона неодноразово пропонувала йому сплатити кредит і забрати все майно собі, та відповідач відмовляється. Вона зверталася до Царичанського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області з метою повернути своє майно, але їй лише надали відповідь, що вона може звернутися з цим питанням до суду. Вже більше року [PERSON] не повертає належне їй майно, користується ним на власний розсуд, а тому вважає можливим прохати суд повернути їй вказане майно, та стягнути з відповідача на її користь за користування цим майном суму в розмірі 1500,00 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явилася. Надала суду заяву з проханням про розгляд даної справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, надіславши на адресу суду заяву з проханням про проведення судового засідання без його участі через перебування на даний час в Криму на роботі та неможливістю прибути до суду. Перевіривши справу, вивчивши надані сторонами документи, даючи оцінку доказам у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині визнання за [PERSON] права власності на майно, вартістю 8008,06 грн., а саме на: телевізор модель SAMSUNG OE 320500 серійний номер 163 BLJC 200645, вартістю 5186,90 грн.; сертифікат ДО 36, вартістю 1192,90 грн.; стійку для телевізора, вартістю 427,90 грн.; додаткове обладнання для супутникового телебачення, вартістю 545,90 грн.; пульт і інші супутні товари, вартістю 199,90 грн.; послуги при комплектуванні техніки, вартістю 454,96 грн.; та зобов"язання [PERSON] повернути належне [PERSON] вищевказане майно у належному робочому стані, вартістю 8008,46 грн. В іншій частині позовних вимог відмовити у зв`язку з недоведеністю заявленого. При цьому суд виходить з такого. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд вважає встановленими наступні обставини. Сторони в даній справі на протязі семи років спільно проживали і від сумісного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON] (а.с.10). Вже більше року сторони проживають окремо. 06.03.2012 року позивач в справі [PERSON] в АТ "БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ" отримала споживчий кредит на слідуюче майно, загальною вартістю 8008,06 грн., а саме на: телевізор модель SAMSUNG OE 320500 серійний номер 163 BLJC 200645, вартістю 5186,90 грн.; сертифікат ДО 36, вартістю 1192,90 грн.; стійку для телевізора, вартістю 427,90 грн.; додаткове обладнання для супутникового телебачення, вартістю 545,90 грн.; пульт і інші супутні товари, вартістю 199,90 грн.; послуги при комплектуванні техніки, вартістю 454,96 грн. (а.с.6-8). Вказане майно на даний час знаходиться у відповідача в даній справі, який добровільно відмовляється повернути його позивачу в даній справі. Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Приписами норм ст.400 ЦК України визначено, що недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна. Суд вважає доведеним, що телевізор модель SAMSUNG OE 320500 серійний номер 163 BLJC 200645; сертифікат ДО 36; стійка для телевізора; додаткове обладнання для супутникового телебачення; пульт і інші супутні товари; послуги при комплектуванні техніки, згідно кредитних документів всього на загальну суму 8008,46 грн. (а.с.6-8), дійсно належать позивачу в справі [PERSON], а тому маються підстави для витребування вказаного майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. В іншій частині позовних вимог слід відмовити у зв"язку з недоведеністю заявленого. На підставі викладеного,

Outcome: partial