Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивач в особі ФОП [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за договором у урахуванням зміни курсу валют. Мотивуючи свої вимоги тим, що 17 березня 2013 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу № 230762, відповідно до умов якого позивач зобов»язався передати у власність покупця косметичні засоби, найменування та кількість яких визначені у Акті до умов цього Договору, а продавець зобов»язується прийняти, оплатити вказаний товар на умовах, визначених цим Договором. Ціна товару, як передбачено п. 4 Договору, становить 6 500 грн. 00 коп. Розрахунок за товар провадиться покупцем з моменту підписання сторонами Акту прийому-передачі шляхом сплати ціни товару наступним чином: покупець здійснює авантовий платіж у розмірі 250 грн. 00 коп., залишок у розмірі 1 250 грн. 00 коп. покупець сплачук до 23 березня 2013 року, а остаточний залишок в розмірі 5 000 грн. 00 коп. сплачує рівними частинами протягом 6-ти місяців по 833 грн. 33 коп. на місяць у національній валюті України до 17-го числа кожного місяця. Покупець зобов»язаний повністю розрахуватися за товар не пізніше 17 вересня 2013 року. 17 березня 2013 року позивач згідно умов Договору передав відповідачці товар, в свою чергу вона виконала умови Договору частково й сплатила авансовий платіж у розмірі 250 грн. 00 коп. При цьому, згідно Акту передачі товару, товар передано покупцю повністю та у покупця відсутні будь-які претензії та зауваження, проте в порушення Договору відповідачка сплатила останній платіж 17 березня 2013 року, й більше кошти, передбачені п. 5 Договору, не сплачувала. Вцілому нею сплачено 250 грн., відтак заборгованість по Договору становить 6 250 грн. 00 коп., яку відповідачка відмовляється сплачувати у добровільному порядку, що й стало підставою звернення до суду з даним позовом. Й оскільки зобов»язання по Договору не виконуються, просить застосувати до відповідачки умови договору, передбачені п. 5.3 - зміну курсу валюти - долара США до національної валюти України - гривні, так, як в договорі обумовлено еквівалент придбаної продукції в доларах США - 8 грн. 10 коп. за 1 долар США, й оскільки наразі курс долара США змінився в бік збільшення, то станом на час порушення зобов»язань відповідачка заборгувала продавцю 771 долар 60 центів США, що станом на 07 липня 2015 року становить 12 499 грн. 96 коп. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом [PERSON], діюча на підставі довіреності від 25 лютого 2015 року (а.с.28), позовні вимоги підтримала з тих же підстав та просила їх задовольнити: стягнути з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] 12 499 грн. 96 коп. - боргу за договором; 1 000 грн. 00 коп. - витрат за надання правової допомоги. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала та просив відмовити у їх задоволенні. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у договірних (зобов»язальних) правовідносинах. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України). Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (ч.1 ст. 656 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 6, 627, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства згідно ст. 628 цього Кодексу. Так, 17 березня 2013 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу № 230762, відповідно до умов якого позивач зобов»язався передати у власність покупця косметичні засоби, найменування та кількість яких визначені у Акті до умов цього Договору, а продавець зобов»язується прийняти, оплатити вказаний товар на умовах, визначених цим Договором (а.с.5, 6). Зміст договору, відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідач, відповідно до договору засвідчив, що всі умови договору йому зрозумілі й він вважає їх справедливими по відношенню до себе та підтвердив свою здатність виконувати умови договору вцілому. Ціна товару, як передбачено п. 4 Договору, становить 6 500 грн. 00 коп. Розрахунок за товар провадиться покупцем з моменту підписання сторонами Акту прийому-передачі шляхом сплати ціни товару наступним чином: покупець здійснює авантовий платіж у розмірі 250 грн. 00 коп., залишок у розмірі 1 250 грн. 00 коп. покупець сплачук до 23 березня 2013 року, а остаточний залишок в розмірі 5 000 грн. 00 коп. сплачує рівними частинами протягом 6-ти місяців по 833 грн. 33 коп. на місяць у національній валюті України до 17-го числа кожного місяця. Покупець зобов»язаний повністю розрахуватися за товар не пізніше 17 вересня 2013 року. 17 березня 2013 року позивач згідно умов Договору передав відповідачці товар, в свою чергу вона виконала умови Договору частково й сплатила авансовий платіж у розмірі 250 грн. 00 коп. При цьому, згідно Акту передачі товару, товар передано покупцю повністю та у покупця відсутні будь-які претензії та зауваження, проте в порушення Договору відповідачка сплатила останній платіж 17 березня 2013 року, й більше кошти, передбачені п. 5 Договору, не сплачувала. Вцілому відповідачкою сплачено 250 грн. 00 коп. (а.с.6), відтак заборгованість по Договору становить 6 250 грн. 00 коп., яка підлягає стягненню на користь позивача, зважаючи на норми зобов»язального права. Зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки;відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу встановленого інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проте такі вимоги позивачем не ставляться, а поставлена ним вимога щодо застосування зміни курсу валют, не може бути задоволена, оскільки згідно п. 5.1.3 кошти за товар сплачуються у національній валюті України - гривні, й застосована позивачем вимога є несправедливою з урахування Закону України «Про захист прав споживачів». Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини 1 статті 88 ЦПК України. Так, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 1 000 грн. 00 коп., з урахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов"язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави", Закону України "Про державний бюджет на 2015 рік", ст.ст. 56, 79 ЦПК України, суд вважає, їх необґрунтованими, не заснованими на вимогах закону, що регулюють дані правовідносини, а тому не підлягають задоволенню, оскільки договір на надання правової допомоги укладено з [PERSON] (а.с.9), проте участь в судовому засіданні приймла інша особа - представник за довіреністю [PERSON] (а.с.20), з якою договір, пов"язаний із наданням правової допомоги, не укладався. Правову допомогу, згідно ч.1 ст. 56 ЦПК України, може надавати особа, яка є фахівцем в галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Права вказаної особи визначені ч.2 вказаної статті. Засади обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі тощо) визначаються за домовленістю між правозахисником й клієнтом та мають бути закріплені в угоді. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов"язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави", граничний розмір витрат, пов"язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення не повинен перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі, виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. За таких обставин вимоги про стягнення витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають. На підставаі вищевикладеного, ст.ст. 6, 509, 525, 526, 527, 530, 610, 611, 627, 628, 629, 655, 656 ЦК України,

Outcome: partial