Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором №3 від 10.01.2014 року в розмірі 14 001,08 грн. та 243,60 грн. витрат по оплаті судового збору, посилаючись на те, що згідно вказаного кредитного договору [PERSON] отримав в позивача кредитні кошти в сумі 8 000 грн. терміном на 12 місяців до 10.01.2015 року зі сплатою 40,00 % річних та зобов'язався проводити погашення кредиту щомісячно і сплачувати відсотки за користування кредитом в строки, визначені договором. Внаслідок порушення графіку сплати коштів, визначених умовами кредитного договору, станом на 06.05.2015 року за позичальником [PERSON] наявна заборгованість за кредитними зобов'язаннями в сумі 14 001,08 грн. З метою забезпечення умов кредитного договору між КС "Станіславська" та [PERSON] було укладено договір поруки від 10.01.2014 року, відповідно до якого поручитель зобов"язується перед позивачем відповідати усім своїм майном по зобов"язаннях [PERSON] За вказаних обставин позивач просить стягнути звідповідачів вказану заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з"явився, попередньо подав заяву, відповідно до якої просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязц, проти заочного розгляду не заперечує. Крім цього, подав клопотання про стягнення з відповідачів 216,00 грн. витрат пов"язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідачів до суду (а.с.107, 109). Відповідачі в судове засідання не з"явились повторно, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про день та час слухання справи(а.с.110). З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору забезпеченого порукою, внаслідок чого кредитна спілка позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 10.01.2014 року між Кредитною спілкою «Станіславська» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №3, за яким кредитна спілка надала, а позичальник (відповідач) отримав кредитні кошти в розмірі 8 000 грн. та зобов'язавася повернути кредит до 10.01.2015 року. Умовами п. 2.1. Кредитного договору встановлено розмір процентів за користування кредитними коштами, який становить 40% річних (а.с.3-5). Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач систематично їх порушував, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №3 від 10.01.2014 року (а.с. 13). За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Позивачем станом на 06.05.2015 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором №3 від 10.01.2014 року, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача [PERSON] за кредитними зобов'язаннями в розмірі 14 001,08 грн., а саме: 8 000,00 грн.- заборгованість по кредиту; 6 001,08 грн. - відсотки за користування кредитом ( а.с.13). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором відповідачами не представлено суду. В забезпечення належного виконання зобов'язання по кредитному договору №3 від 10.01.2014 року, між Кредитною спілкою "Станіславська" та відповідачкою [PERSON] 10.01.2014року було укладено договір поруки, відповідно до якого п. 1.1. передбачено, що поручитель зобов'язалася перед кредитором відповідати усім своїм майном по зобов"язаннях [PERSON], які виникають з кредитного договору №3 від 10.01.2014 року (а.с.7). У зв'язку з чим, поручитель за вимогою кредитної спілки повинен нести солідарну з позичальником відповідальність. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідачів заборгованості в солідарному порядку за кредитним договором є обгрунтованою та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідачів також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, 546, 548, 611, 612, 1050, 1054, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ЦПК України,

Outcome: approved