Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач звернулася з даним позовом до суду, посилаючись на те, що з серпня 2005 року по [INFO] вона і [PERSON] проживали однією сім»єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу в квартирі [ADDRESS] були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, але не звернулися до державного органу реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію шлюбу. [INFO] помер [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, а саме: на квартиру [ADDRESS] За життя [PERSON] заповіт не склав. Враховуючи відсутність у спадкодавця спадкоємців за заповітом, а також відсутність спадкоємців за законом першої, другої, третьої черг позивач має право на спадкування за законом у четверту чергу. Звернувшись до Державного нотаріуса Вишгородської державної нотаріальної контори Київської області з приводу оформлення власності на спадкове майно, державний нотаріус відмовив позивачу у вчиненні нотаріальних дій, у зв'язку з тим, що позивачкою не надано документів, що підтверджують родинні стосунки з спадкодавцем. Зважаючи на вказані вище обставини, позивач просить встановити факт проживання її і [PERSON] однією сім»єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з серпня 2005 року по день смерті [PERSON] [INFO] та визнати за неюправо власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] на спадкове майно - квартиру [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, з викладених в позові підстав, просять їх задовольнити в повному обсязі. Гаврилівська сільська рада Вишгородського району Київської області в судове засідання свого представника не направила, повідомлена належним чином, направила суду заяву в якій просила розглянути справу без участі їх представника. Проти позову не заперечує. Третя особа Вишгородська районна державна нотаріальна контора у судове засідання свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. Третя особа- КП «Вишгородське бюро технічної інвентаризації» у судове засідання представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Заслухавши пояснення позивача та його представника, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть [NUMBER], зареєстрований виконавчим комітетом Гаврилівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 4. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: квартира [ADDRESS], що підтверджується письмовими доказами по справі. Як вбачається з письмових матеріалів справи та встановлено при розгляді справи, позивач [PERSON] в період з серпня 2005 року до [INFO] постійно проживала разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] позивач продовжує проживати за вказаною адресою, постійно сплачувала і продовжує сплачувати квартплату та комунальні послуги за квартиру як при житті [PERSON], так і після його смерті. Крім того, при житті [PERSON], який протягом останніх років хворів, заявниця займалася його лікуванням, супроводжувала до лікарень для проведення стаціонарного лікування, доглядала за ним. Відповідно до акту від 23 березня 2015 року, складеного депутатом Гаврилівської сільської ради Вишгородського району Київської області [PERSON] та жителів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] [ADDRESS],- [PERSON] дійсно проживала в цивільному шлюбі з [PERSON] в квартирі [ADDRESS] з серпня 2005 року по день його смерті [INFO]. Згідно довідки № 71 виданої 09 лютого 2015 року Гаврилівською сільською радою Вишгородського району Київської області, [PERSON] здійснила поховання [PERSON], який помер [INFO] за власний рахунок. Факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] повністю підтвердили у судовому засіданні допитані в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які пояснили, що [PERSON] та [PERSON] у період з серпня 2005 року і до дня його смерті проживали однією сім"єю, всі вважали їх подружжям, вони вели спільне господарство і завжди були разом. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім"єю не менш як п"ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК про те, що сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. Зазначений п"ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім"єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім"єю із спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов"язані спільним побутом, мали взаємні права та обов"язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім"ї, тощо. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно із спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім"єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК. Як встановлено при розгляді справи, [PERSON] та [PERSON] у період часу з серпня 2005 року по [INFO] включно проживали однією сім"єю, мали спільний бюджет, були пов"язані спільним побутом, проживали в [ADDRESS], що належала на праві власності [PERSON], мали взаємні права та обов"язки. Також під час розгляду справи встановлено, що у зареєстрованому шлюбі в період спільного проживання ані позивач [PERSON], ані [PERSON] не перебували. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 3 Сімейного Кодексу України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. Оскільки факт сумісного проживання [PERSON] та [PERSON] як чоловіка та жінки без шлюбу з серпня 2005 року по день смерті [PERSON], тобто по [INFO] знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги про встановлення факту проживання однією сім»єю [PERSON] та [PERSON] за адресою : [ADDRESS] підлягають задоволенню. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: квартира [ADDRESS]. Позивач прийняла спадщину, шляхом подання 30 березня 2015 року заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області. Звернувшись до Державного нотаріуса Вишгородської державної нотаріальної контори Київської області з приводу оформлення власності на спадкове майно, державний нотаріус відмовив позивачу у вчиненні нотаріальних дій, у зв'язку з тим, що позивачкою не надано документів, що підтверджують родинні стосунки з спадкодавцем. Відповідно до спадкової справи № 172/2015 року до майна померлого [INFO] [PERSON], індекс справи № 02-14, інших спадкоємців, крім позивача у спадкодавця немає. Відповідно до висновку Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області від 23 липня 2015 року , з якого вбачається, що [PERSON] звернулася із заявою про втрату правовстановлюючих документів на квартиру, що знаходиться в [ADDRESS]. В ході перевірки даного повідомлення було встановлено, що [PERSON] з серпня 2005 року по [INFO] проживала в цивільному шлюбі з [PERSON] Після смерті [PERSON], [PERSON] виявила відсутність правовстановлюючих документів на квартиру. На підставі заяви, було рекомендовано звернутись з приводу відновлення документів по місцю їх видачі. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 ЦК України. Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім»єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи спадкоємців першої, другої та третьої черги після смерті [PERSON] судом не встановлено. Зазначені обставини підтверджують, що заявник проживав однією сім»єю з [PERSON] з серпня 2005 року і до часу його смерті, тому є всі підстави вважати доведеним факт проживання [PERSON] зі спадкодавцем однією сім»єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, визнання її спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON] У відповідності до вимог ч.1ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт проживання однією сім»єю, який повністю підтверджується матеріалами справи та поясненнями свідків, та визнання за [PERSON], як спадкоємцем четвертої черги за законом права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] є повністю доведеними, підтвердженими матеріалами справи, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved