Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач у червні 2014 року звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути із відповідача на його користь - 50 000, 00 ( п"ятдесят тисяч ) гривень боргу за договором позики та понесені судові витрати. На обґрунтування вимог вказав, що 31.03.2009 року він, згідно боргової розписки, в присутності свідків, позичив [PERSON] 50 000 грн. строком до 01.04.2014 року. Однак, відповідач вказаний борг не повернув та ухиляється від його погашення. В судове засідання позивач та його представник не з"явились, про день та час розгляду справи повідомлялись, надали, через канцелярію суду, оригінал розписки та заяву щодо розгляду справи у їх відсутності, вимоги підтримали, просили задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, заперечень на позов чи заяв на відкладення з поважних причин не подав. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє, із наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір ( ч. 3 ст. 60 ЦПК України). Згідно ч.2 ст. 509, ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 31.03.2009 року ( дата написання розписки) відповідач взяв у борг в позивача- 50 000,00 грн. та зобов"язався повернути до 01.04.2014 року. Отже, на підтвердження укладення договору позики та його умов відповідач видав позивачу розписку про позичені гроші. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За правилами ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч.1 ст. 530 ЦК України). В порушення зазначених норм та умов Договору відповідач зобов"язання не виконав. Таким чином, суд враховує, що відповідач не виконав взятих на себе зобов"язань по договору позики, грошові кошти не повернув, а тому з останнього підлягає до стягнення на користь позивача сума боргу- 50 000,00 грн., а відтак вимоги позивача є законними та обгрунтованими, підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 500 грн. ( а.с. 1 ). На підставі ст.ст. 526, 530, 1046, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: approved