Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

02.11.2015 р. позивач звернувся до суду з даним позовом. Посилаючись на те, що в серпні 2015 року він дізнався про смерть 20.01.2009 р. [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, загальною площею 5,640 га, розташованої на території [PERSON] сльської ради, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала їй згідно державного акта про право власності, серія ЯЕ № 712545. Також йому стало відомо, що 29.08.2008 року вона залишила заповіт, згідно якого земельну ділянку, яка належала їй на праві власності заповідала позивачу. Інші спадкоємці після смерті [PERSON] за законом або заповітом відсутні. ЇЇ чоловік, [PERSON], що проживав разом зі спадкодавцем на день смерті, помер 07.03.2009 року, інші спадкоємці відсутні. Прийняти спадщину та зареєструвати спадкову справу в Волноваській державній нотаріальній конторі за місцем знаходження земельної ділянки в установлений законом строк він не зміг, узв"язку з тим, що не знав про складенитй заповіт та смерть спадкодавця, а також відсутній оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку. Тому просив суд визнати право власності на земельну ділянку площею 5,640 га. Позивач у судове засдання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] сільська рада в судове засідання не зявився, надав заяву з проханням розглянути справу за відсутністю представника [PERSON] сільської ради, з позовом згодні. Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що земельна ділянка, загальною площею 5,640 га розташованої на території [PERSON] сльської ради, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯЕ № 712545 .(а.с.6). Згідно заповіту від 29.09.2008 року спадкодавцем [PERSON] на земельну ділянку, загальною площею 5,640 га призначено [PERSON].(а.с.5). З інформаційної довідки зі спадкового роеєстру виданой приватним нотаріусом Волноваського районного нотаріального округу Донецької області [PERSON]від 13.11.2015 року за № 468/01-09 спадкова справа після смерті [PERSON] [PERSON] не відкривалась.(а.с.13-15). Згідно свідотцтва про смерть [PERSON] померла 20.01.2009 року.(а.с.4). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід правта обов"язків від физичної особи, яка померла до інших осіб. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщиниі не припинилисьвнаслідко його смерті. Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК власник майна має право пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.18 п.є Постанови ПВСУ від 16.04.2004 року № 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ не може здійснюватися право власності за судовими рішеннями на земельні ділянки, які перебувають у власності громодяндля ведення товарного сільскогосподарського виробництва, а також земельних часток/паїв/, крім передачі їх у спадщину. Відповідно ст.81 ч.1п.г ЗК України громодяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, шляхом визнання за [PERSON] права власності на земельну діляну, загальною площею 5,640 га розташованої на території [PERSON] сльської ради, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На підставі ст.ст. 328,1216,1217,1218, 392 ЦК Україны, ст.81 ЗК України,

Outcome: approved