Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача надмірно виплачену пенсію в розмірі 29020 гривень 64 копійки. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що з 16 січня 2009 року відповідачу призначено пенсію за віком. 12.07.2012 року, у зв'язку із опрацюванням пенсійних справ з високим індивідуальним коефіцієнтом заробітної плати, було направлено запит в управління Пенсійного фонду по Петровському районі Ставропольського краю Російської Федерації для проведення зустрічної перевірки достовірності видачі довідки про заробітну плату [PERSON] за період його роботи з 01.06.1985 р. по 30.06.1988 р. в сільськогосподарському виробничому кооперативі «Шангалинський». На підставі акту перевірки від 31.08.2012 року, 30.11.2012 року управлінням проведено перерахунок пенсії у відповідності до виданої довідки про заробітну плату від 09.08.2012 року та виведено зайво виплачену пенсію відповідачу з 01.12.2009 р. по 31.12.2012 р. в сумі 31293,90 грн. З пенсії пенсіонера стягнуто 2273,26 грн., за таких обставин різницю необхідно достягнути. Сторони у судове засідання не з`явилися, направили суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Представник позивача позов підтримує, відповідач не визнає, а тому суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін . Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що позивач отримує пенсію по віку і перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області. На підставі акту перевірки від 31.08.2012 року, 30.11.2012 року управлінням проведено перерахунок пенсії у відповідності до виданої довідки про заробітну плату від 09.08.2012 року та виведено зайво виплачену пенсію відповідачу з 01.12.2009 р. по 31.12.2012 р. в сумі 31293,90 грн. (а.с.5-7) Згідно п. 1 ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-ІV, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Згідно ст.101 Закону України "Про пенсійне забезпечення " від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ, органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обгрунтованість їх видачі. Згідно ст. 103 цього Закону, стягненню з пенсіонера підлягають тільки суми пенсії, надміру виплачені йому внаслідок зловживань з боку пенсіонера (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо). статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. статтею 1215 ЦК України визначено, що не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. статтею 61 названого Кодексу підставами звільнення від доказування визначені обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, визнані судом загальновідомими, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, вироком у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постановою суду у справі про адміністративне правопорушення. Як на підставу своїх вимог, позивач посилається на розпорядження від 30.11.2012 року, відповідно до якого проведено перерахунок пенсії та виведено зайво виплачену пенсію з 01.12.2009 р. по 31.12.2012 р. в сумі 31 293,90 грн. Однак, воно (розпорядження) було предметом розгляду справи за адміністративним позовом і визнавалось судом незаконним,що підтверджено постановою Рожнятівського районного суду від 14.04.2014 року . Аналізуючи надані сторонами на підтвердження та заперечення позовних вимог докази, суд дійшов до висновку, що позивач не довів суду про те, що відповідач свідомо надав пенсійному фонду недостовірні документи, що призвело до незаконного перерахунку пенсії, та до заподіяння шкоди Пенсійному фонду діями відповідача. За таких обставин, позовні вимоги є недоведеними, а тому у задоволенні позову слід відмовити. На підставі ст.19 Конституції України, ст. 50 Закону України "Про загальнобов"язкове державне пенсійне страхування",

Outcome: dismissed