Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Служба у справах дійтей виконавчого комітету Рівненської міської ради, в якому просить визначити місце проживания малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , з його матір"ю, [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обгрунтовані тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказує, що вона зареєстрована та проживає за адресою в [ADDRESS] однією сім"єю з малолітнім сином [PERSON] . Відповідач проживає окремо від них за адресою, яка їй невідома. У зв"язку із чим, на сьогодні у них із відповідачем виникають непорозуміння щодо місця проживання їх спільного сина [PERSON] . Оскільки їх спільний син є малолітнім, проживає на сьогодні з нею однієї сім"єю, і саме вона фактично виключно займається вихованням та здоров"ям дитини, то на її погляд є всі підстави для визначення місця проживання сина з нею, як його матір"ю. Також вказує, що вона має у приватній власності чотирьохкімнатну квартиру та офіційно працює на посаді завідуючої профілактичного відділення КНП "Міська дитяча стоматологічна поліклініка" Рівненської міської ради. Ухвалою суду від 10 лютого 2020 року по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 11 березня 2020 року з повідомленням (викликом) сторін. Визначено сторонам строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді та заперечень. В підготовче судове засідання представник позивача подав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Відповідач в підготовче судове засідання подав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи в підготовче судове засідання подала заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, вказавши, що [PERSON] не заперечує проти визначення місця проживання [PERSON] з матір"ю, а відтак спір між [PERSON] та [PERSON] відсутній та не потребує висновку Органу опіки та піклування. Просила винести рішення в інтересах дитини. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 05 травня 2016 року рішенням Рівненського міського суду Рівненської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. Згідно Довідки про склад сім"ї та/або кількість зареєстрованих осіб у житловому приміщенні, виданої ЦНАП у місті Рівному 21 січня 2020 року №4072, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з Довідки від 20 лютого 2020 року №85, виданої головним лікарем КНП "Міська дитяча стоматологічна поліклініка" РМР М.М.Михайловською, [PERSON] , дійсно працює в КНП "Міська дитяча стоматологічна поліклініка" РМР з 06.09.2004 по 31.08.2017 на посаді лікаря-стоматолога ортодонта, з 01.09.2017 по даний час на посаді завідуючої профілактичним відділенням із суміщенням 0,5 ставки лікаря-стоматолога ортодонта. Згідно Характеристики виданої головним лікарем КНП "Міська дитяча стоматологічна поліклініка" РМР М.М.Михайловською, за період роботи в КНП "Міська дитяча стоматологічна поліклініка" РМР, [PERSON] зарекомендувала себе кваліфікованим спеціалістом, добрим і уважним лікарем, користується авторитетом і повагою серед колег по роботі. Має хорошу теоретичну і практичну підготовку, володіє необхідними методами профілактики, діагностики та лікування стомалогічної патології. Постійно працює над удосконаленням своєї професійної майстерності, приміняє нові методики і матеріали в діагностиці та лікуванні стоматологічних хворих. Дисциплінована, акуратна в роботі. Всі доручення виконує своєчасно та добросовісно. Згідно Характеристики виданої директором ліцею "Престиж" [PERSON] , [PERSON] навчається у ліцеї з першого класу. За роки навчання зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, уважний учень. До навчання ставиться сумлінно, на достатньому та високому рівні засвоює програмний матеріал з різних предметів. Мама приділяє належну увагу вихованню сина, підтримує зв"язок зі школою та класним керівником, систематично відвідує батьківські збори. Відповідно до Характеристики виданої головою ОСББ, [PERSON] проживає з дітьми в чотирьохкімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] . За час проживання в будинку, скарг та зауважень з боку сусідів на [PERSON] не було. За характером стійка, врівноважена та відповідальна. Заборгованості за послуги, які надаються ОСББ, немає. Судом також встановлено, що у приватній власності [PERSON] перебуває 5/100 часток нежитлових приміщень, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , що стверджується Договором дарування 5/100 часток нежитлових приміщень від 12 травня 2018 року, зареєстровано в реєстрі за №256 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12 травня 2018 року, індексний номер 123656785. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.08.2018 підтверджується, що у приватній власності [PERSON] перебуває квартира за адресою: [ADDRESS] . Частиною третьою статті 51 Конституції України визначено, що сім"я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч.ч. 2, 8, 9 ст.7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно зі ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів. Конвенцією про права дитини, ратифікованою постановою ВР від 27.02.1991, встановлено, що держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання й розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Пунктом 1 ст.9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї або коли батьки проживають роздільно й необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, виконують їх державні чи приватні установи, що займаються питаннями соціального забезпечення, суди, адміністративні чи законодавчі органи, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч.1 ст.3 конвенції). Частиною 2 статті 9 Конвенції також передбачено, що під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Аналіз зазначених вище норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків випливає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток і належне виховання, у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в постанові №756/2109/16-ц. Згідно вимог ч.ч.1,2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. В силу ст.141 СК України мати й батько мають рівні права та обов"язки щодо дитини. Діти мають рівні права та обов"язки щодо батьків (ст.142 СК), у тому числі й на рівне виховання батьками. У справі "Хант проти України" сказано, що права дитини мають перевагу над правами батьків. Відповідно до положень ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Отже, враховуючи вік дитини, наявність належних матеріально-побутових умов для проживання дитини у матері, яка має можливість утримувати малолітнього сина та забезпечувати його матеріальні і духовні потреби, відсутність належних заперечень батька щодо місця проживання дитини з матір"ю, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог [PERSON] щодо визначення місця проживання дитини з нею, що, на думку суду, якнайкраще забезпечить інтереси дитини. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати в розмірі 840,80 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved