Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики,посилаючись на те,що в жовтні 2010 року він позичив [PERSON]кошти в розмірі еквівалентній 5000 доларів США,а саме 17.10.2010 року передав відповідачу в борг 3500 євро та 100 доларів США. Ці кошти відповідач зобов"язалася повернути до 31.12.2010 року але їх не повернула. Позивач просить стягнути суму боргу та 3% річних за строк прострочки. Відповідач позов не визнала.В запереченні на позов вона вказує, що дійсно 17.10.2013 року взяла в борг у позивача 3500 євро та 100 доларів США, що відповідало 5000 доларів США . В перших числах січня 2011 року вона передала [PERSON] 5000 доларів США за відшкодування боргу. В судовому засіданні встановлено, що згідно розписки від 17.10.2010 року [PERSON] взяла в борг у [PERSON] 3500 євро та 100 доларів США, які зобов"язалася до 31.12.2010 року.(а.с.5). Відповідач не заперечує, що одержала вказану суму та написала розписку. Вказані обставини вказують про належне укладення договору позики. Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позиковадцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та такої якості. Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа -незалежно від суми. Частиною 2 даної статті встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем), у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов"язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов"язаний сплатити неустойку відповідно до ст. 549-552 ЦК України, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно статті 1048 ЦК України. Відповідач стверджує,що повернув позивачеві борг,посилаючись на свідчення свідків [PERSON],[PERSON],[PERSON] Покази цих свідків про передачу та повернення грошових коштів є суперечливими і не можуть бути прийняті судом. Крім того,згідно ст.1051 ЦК України,якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі,рішення суду не може грунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення закону стосується і випадків повернення боргу. В судовому засіданні не встановлено фактів підтверджуючих,що договір був укладений під впливом обману,насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини. Враховуючи курс долара США на день розгляду справи,підлягає стягненню борг у розмірі 39965 грн. (5000$ х 799,3 ). Прострочка повернення боргу складає 2 роки 10 місяців або 1402 дня. Таким чином відповідач повинен сплатити 3% річних від простроченої суми в розмірі 4605 грн. 28 коп.(39965 грн : 1402 х 3%).

Outcome: approved