Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" (ПАТ "Укрсоцбанк") 10 грудня 2014 року звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 17461 долар 85 центів США, що в еквіваленті до офіційного курсу НБУ складає 150711,44 гривень заборгованості по кредитному договору. Позов мотивовано тим, що згідно умов Договору кредиту від 24.05.2007 року позивачем було надано відповідачу в тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 28638 доларів США, зі сплатою 13% річних з кінцевим терміном повернення 23.05.2012 року на визначених Договором умовах. Однак, свої зобов'язання, передбачені договором, щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків відповідач не виконала, в зв"язку з чим станом на момент подачі позову до суду в неї виникла прострочена заборгованість по кредитному договору у розмірі 17461 долар 85 центів США, що в еквіваленті до офіційного курсу НБУ складає 150711,44 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом - 9947,83 доларів США, заборгованості за відсотками - 5490,38 доларів США, пені за несвоєчасне повернення кредиту - 1522,73 долара США, пені за несвоєчасне повернення відсотків - 500,9 доларів США. В зв"язку з викладеним позивач просить стягнути вказану суму кредитної заборгованості та понесені судові витрати. [PERSON] звернулась до ПАТ "Укрсоцбанк" з зустрічною позовною заявою про захист прав споживача, визнання кредитного договору недійсним. Позов мотивувала тим, що по кредитному договору укладеному з первісним позивачем, останній надав їй кредит в іноземній валюті - доларах США. Вважає, що договори, які передбачають отримання позичальником суми кредиту в іноземній валюті є такими, що суперечать закону навіть в тому разі, якщо в них визначений еквівалент в національній валюті. Так як, еквівалент предмету договору споживчого кредиту в національній валюті не може сприйматися як предмет цього договору, оскільки ним є іноземна валюта. Таким чином, предметом договору споживчого кредиту в іноземній валюті є речі (відповідна сума іноземної валюти), а це суперечить ч.1 ст.1054 ЦК України, яка визначає, що предметом кредитного договору можуть бути лише гроші - українська гривня. Договори споживчого кредитування в іноземній валюті за своєю юридичною природою не є кредитними договорами, а є класичним прикладом договорів позики. Отже, невідповідність договору споживчого кредиту вимогам закону в момент його укладення тягне за собою недійсність такого договору. Представник первісного позивача у судове засідання не з"явився. Надіслав до суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності. Первісний відповідач у судове засідання втретє не з"явилась. Разом з зустрічною позовною заявою подала письмове клопотання про неможливість прибути в судове засідання. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню, а зустрічний позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що 24 травня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено Кредитний договір №430/1514-САФ03.16-2. Згідно умов Кредитного договору первісний позивач прийняв на себе зобов'язання надати первісному відповідачу кредит в розмірі 28638 доларів США з кінцевим терміном повернення заборгованості до 23 травня 2012 року. Відповідач, в свою чергу, прийняла на себе зобов'язання повернути в повному обсязі кредит з нарахованими відсотками за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, що визначений умовами договору відповідно до графіку погашення кредиту та відсотків. Як вбачається з матеріалів справи первісним позивачем виконані зобов'язання щодо надання первісному відповідачу кредиту в повному обсязі. Первісний відповідач, передбачені кредитним договором та укладеними додатковими угодами зобов'язання, щодо своєчасності виплат по кредиту та нарахованих відсотках не виконала, та станом момент подачі позову до суду в неї виникла прострочена заборгованість по кредитному договору у розмірі 17461 долар 85 центів США, що в еквіваленті до офіційного курсу НБУ складає 150711,44 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом - 9947,83 доларів США, заборгованості за відсотками - 5490,38 доларів США, пені за несвоєчасне повернення кредиту - 1522,73 долара США, пені за несвоєчасне повернення відсотків - 500,9 доларів США. Первісний відповідач факт існування простроченої заборгованості по Кредитному договору не заперечує та не оспорює суму заборгованості по кредиту нараховану первісним позивачем. Відмовляючи первісному відповідачу в зустрічному позові суд виходить з наступного. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 6 листопада 2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" при розгляді справ про визнання правочинів недійсними суди залежно від предмета і підстав позову повинні застосовувати норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішувати справи. Відповідно до ст.192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кошти - гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Статті 47 та 49 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначають операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Предметом зустрічних позовних вимог є визнання Кредитного договору недійсним. Згідно із ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, статтею 203 ЦК України. За приписом ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Згідно зі статтями 47, 49 та частиною 1 статті 55 Закону України "Про банки та банківську діяльність", комерційні банки здійснюють кредитне обслуговування позичальників на договірних умовах. З матеріалів справи вбачається, що згідно заяви на отримання кредиту [PERSON], остання попросила АКБ „Укрсоцбанк" надати їй кредит у розмірі 28638 доларів США (а.с.18). За приписами статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банківський кредит - це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Статтею 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Виходячи з викладеного істотними умовами кредитного договору відповідно до чинного законодавства є умови про предмет, ціну та строк його дії. Первісний відповідач не заперечує, що сторонами укладено Кредитний договір №430/1514-САФ03.16-2 від 24.05.2007 року, за умовами якого на положеннях та умовах цього Договору АКБ „Укрсоцбанк" надає Позичальнику - [PERSON] кредит у сумі 28638 доларів США строком до 23.05.2012 року зі сплатою 13% річних, а Позичальник зобов'язується отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту до 23.05.2012 року, сплатити проценти за користування кредитом на основі процентної ставки в розмірі 13 процентів річних, виконати інші зобов'язання. Графік погашення заборгованості є додатком до кредитного договору. Виконання зобов'язань за Кредитним договором було розпочате і виконувалось первісним відповідачем. З цього слідує, що сторони встановили факт досягнення згоди між собою щодо всіх істотних умов Кредитного договору. Враховуючи викладене суд вважає, що відсутні передбачені ст.ст.203, 215 ЦК України підстави для визнання кредитного договору недійсним. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з первісного відповідача підлягає стягненню понесені первісним позивачем судові витрати - 1507,11 грн., сплаченого судового збору та за зустрічною позовною заявою судовий збір на користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved