Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач ПАТ КБ « ПриватБанк » звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 30091 гривню 68 копійок та судові витрати в розмірі 1762,00 гривні. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що 11 листопада 2015 року відповідно до укладеного договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 8000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок . Оскільки відповідач порушила свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів, то виникла заборгованість в сумі 30091 гривня 68 копійок, з яких: 12161,43 гривня - заборгованість за кредитом, 7496,84 гривень заборгованість по відсотках за користування кредитом, 8524,28 гривень заборгованість за пенею , 500 гривень штраф( фіксована частина) та 1409,13 гривень - штраф( процентна складова). Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, справу розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про слухання справи без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надала, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином і в передбаченому законом порядку, про що свідчать конверти із вмістом викликів , які повернулися без вручення адресату, за закінченням встановленого строку зберігання та оголошення на офіційному веб сайті суду. За письмовою заявою представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів. Суд задовольняє позовні вимоги частково, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 11 листопада 2015 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 8000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок . Таким чином, підписавши заяву [PERSON] підтвердила свою згоду про те, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг складає між нею і банком договір, про що свідчить підпис відповідача на заяві, і тим самим взяла на себе зобов'язання перед позивачем про повернення отриманого кредиту. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3 та п.2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. За змістом статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/kredity/, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг і п.5.8 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п.1.1.2.3 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. При порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень +5% від суми позову.(п.2.1.1.7.6 Умов та правил). ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі і надав [PERSON] кредит у розмірі встановленому договором. Проте, відповідач свої вимоги не виконала і має заборгованість в сумі 30091,68 гривня, яка складається: -12161,43 грн. - тіло кредиту; - 7496,84 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; - 8524,28 грн. - нараховано пені ; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф ( фіксована частина); - 1409,13 грн. - штраф ( процентна складова). У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що право Банку на отримання боргу за кредитним договором від відповідача є доведеним. Однак, зі змісту Умов та Правил надання банківських послуг вбачається, що неустойка (пеня і штраф) нараховуються за одне і те ж порушення - несвоєчасне виконання зобов"язань. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов"язання за кожен день прострочення виконання зобов"язань (ч.3ст.549 ЦК України). За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж саме правопорушення. Враховуючи викладене та відповідно до вимог ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те ж саме порушення - строків виконання грошових зобов"язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року №6-2003цс15, яка згідно ЦПК України є обов"язковою для суддів. Враховуючи, що банком нараховано відповідачу заборгованість за пенею в розмірі 8524,28 грн. , а також фіксовану частину штрафу в розмірі 500 грн. та процентну складову штрафу в розмірі 1409,13 грн., тобто на відповідача двічі накладені штрафні санкції за прострочення невиконання умов кредитного договору, суд вважає, що в частині стягнення штрафів з відповідача слід відмовити та не враховувати даний вид стягнення в суму боргу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати по справі становлять 1 762,00 грн., однак, враховуючи, що позов задоволено частково на суму 28182,55 гривень, що становить 93,66% від ціни позову (28182,55 : 30091,68 х 100 = 93,66%), а тому відповідно до ст.141 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача слід стягнути судові витрати в сумі 1650 гривень 29 копійок (1762,00 х 93,66%=1650,29 ). На підставі викладеного та

Outcome: partial