Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з відповідним позовом. В обгрунтуванні позовних вимог посилається на те, що 17 лютого 2014 року між ним та відповідачем було укладено договір міни, відповідно до якого позивач зобов"язався надати відповідачу у власність мінеральні добрива, а відповідач в свою чергу зобов"язався передати у власність сою. Позивач виконав умови договору, а відповідач виконав частково. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідачем не в повному обсязі були виконані зобов"язання по договору міни (бартеру) від 17.10.2014 року з урахуванням додаткової угоди від 31.10.2014 року щодо передачі позивачу сої в кількості 10280 кг. Просить суд задоволити позовні вимоги повністю. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що вартість поставленої сої [PERSON] в кількості 21720 кг. за ціною 4950 грн за тону становить 107680 грн., що на 10560 грн. більше умов договору, так як згідно умов договору вартість поставленої продукції (мінеральні добрива) [PERSON] становить 97300 грн., на таку ж суму згідно умов договору він зобов"язаний був поставити сою, а отже ним договір був виконаний. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Однією із засад цивільного судочинства є свобода договору (ст. 3 ЦК), яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 статті 626 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.715 ЦК України за договором міни (бартеру) кожна із сторін зобов'язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. Судом встановлено, що 17 лютого 2014 року між сторонамим було укладено договір міни (бартеру), відповідно до якого позивач зобов"язався надати відповідачу у власність мінеральні добрива на загальну вартість 97300 грн., а відповідач в свою чергу зобов"язався передати не пізніше 15 жовтня 2014 року сою за ціною розрахованою наступним чином, а саме вартість закупки однієї тонни на дату відвантаження товару за мінусом 1000 грн.. Загальна кількість сої, що передається визначалася вартістю закупки в день передачі товару. У подальшому між сторонами було укладено додаткову угоду від 31.10.2014 року в якій [PERSON] підтвердив, що [PERSON] в повному обсязі виконав свої зобов"язання по Договору від 17.10.2014 року, а саме передав у власність відповідача мінеральні добрива на загальну суму 97300 грн. в повному обсязі та належної якості. Претензій [PERSON] до [PERSON] щодо належного виконання цього зобов"язання не мав. Пунктом 2 додаткової угоди від 31.10.2014 року сторони підтвердили, що станом на дату підписання додаткової угоди, [PERSON] частково виконав свої зобов"язання за договором від 17.10.2014 року, а саме передав у власність [PERSON] сою загальною кількістю 21720 кг. вартістю, яка вказана в накладній. Пунктом 3 додаткової угоди від 31.10.2014 року [PERSON] зобов"язався передати [PERSON] сою в кількості 10280 кг. до 10.11.2014 року, однак даної сої позивач не отримав. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, зобовязання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог закону. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (в тому числі, сплата штрафу). Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Так, якщо предметом неустойки с грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст. 551 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Так, пунктом 4 Додаткової угоди від 31.10.2014 року передбачено, що в разі невиконання п.3 цієї Додаткової угоди [PERSON], сплачує на користь [PERSON] штраф в розмірі 50% від вартості непереданої сої. Враховуючи, що [PERSON] умови п.3 Додаткової угоди не виконав, а саме не поставив [PERSON], сою в кількості 10280 кг. до 10 листопада 2014 року, то [PERSON] зобов'язаний сплатити [PERSON] штраф в розмірі 50% від вартості недопоставленої сої, тобто 50886 грн. - 50% = 25443,00 грн. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач не виконав умов Договору міни (бартеру) та не виконав взяті на себе зобов"язання перед позивачем. Також, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, понесений позивачем при поданні позову.

Outcome: approved