Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором. Позов мотивує тим, що між ПАТ "Ідея Банк" та [PERSON] 20.02.2013року укладено кредитний договір №F69.213.70091, відповідно до якого відповідач отримав кредит на суму 12465,00 гривень, зі сплатою 10,00% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені Кредитним договором. Протягом строку дії Кредитного договору боржник свої зобов'язання перед банком щодо повернення кредиту, нарахованих відсотків та штрафних санкцій не дотримується, тим самим порушує істотні умови Кредитного договору. Відтак, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 17.03.2014року становить 30589,95грн., а саме 9850,33грн. - основний борг, 2614,67грн. - прострочений борг, 7700,26грн. - прострочені проценти, 85,38 - строкові проценти, 416,27грн. - нарахована плата за обслуговування кредиту, 9923,04грн. - пеня за несвоєчасне погашення платежів. Просить стягнути з відповідача в судовому порядку заборгованість за кредитним договором, а також судовий збір в розмірі 305,90грн., який сплачений при поданні позовної заяви. Представник позивача не з'явився в судове засідання, подав на адресу суду клопотання про слухання справи у його відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задовольнити та у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. В ухвалі про відкладення судового засідання від 30 вересня 2014р., явка представника позивача в судове засідання була визнана обов'язковою для дачі пояснень по суті позову. Представник позивача подав суду клопотання від 15.08.2014р. щодо проведення розгляду даної справи у наступному судовому засіданні та до закінчення розгляду справи без участі представника позивача у зв'язку з неможливістю бути присутнім в судовому засіданні. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, однак повідомлення про вручення поштового відправлення [PERSON] було повернуте поштовим відділенням у зв'язку із закінченням терміну зберігання, що свідчить про те, що відповідач свідомо не бажав отримати таке, адже як вбачається із відомостей адресно-довідкового підрозділу при ГУМВС України у Львівській області /а.с.23/, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] на яку й було направлено дане повідомлення, проте до суду не прибув, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, крім цього, представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що 20.02.2013 року між ПАТ "Ідея Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір №F69.213.70091, згідно якого позивач надає відповідачу кредит на суму 12465,00 гривень, строком на 30 місяців. Відповідачу [PERSON] були видані кредитні кошти в сумі 10300,00 грн. за кредитним договором №F69.213.70091 від 20.02.2013р., відповідно до ордеру-розпорядження №1 від 20.02.2013р. про видачу кредиту [PERSON] (а.с.21). Відповідно до п. 1.4. та 1.5 Договору, за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 10.0000 відсотки річних від залишкової суми кредиту. За обслуговування кредиту банком, позичальник сплачує плату за кредитне обслуговування щомісячно в розмірі: 3.0500 відсотків від початкової суми кредиту. Згідно п. 3.3.1 Договору, позичальник сплачує (штрафні санкції), що нараховуються за кожен день прострочки на прострочену суму в розмірі 0,15 відсотків - в період прострочення оплати від 1 до 60 днів та 0,65 відсотків - в період прострочення оплати з 61 дня та по день повного погашення боргу за цим Договором. Згідно п. 4.2.3 банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, плати за кредитне обслуговування, відшкодування збитків, а позичальник зобовязаний на вимогу банку достроково виконати вказані грошові зобовязання. Із умов вищевказаного кредитного договору вбачається, що за користування Кредитом Позичальник сплачує проценти в розмірі 10.0000% річних від залишкової суми кредиту. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 7700,26грн. - за прострочені проценти, 85,38грн. - за строкові проценти, 9923,04грн. - пені за несвоєчасне погашення платежів. Згідно довідки-розрахунку заборгованості, доданого позивачем до позовної заяви (а.с.4), у ньому міститься інформація про розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на 17.03.2014р., відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем становить: 30589,95грн., а саме 9850,33грн. - основний борг, 2614,67грн. - прострочений борг, 7700,26грн. - прострочені проценти, 85,38 - строкові проценти, 416,27грн. - нарахована плата за обслуговування кредиту, 9923,04грн. - пеня за несвоєчасне погашення платежів. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідно до ч.1 ст.546 та ст.549 ЦК України, виконання зобов"язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов"язання. Згідно ч.2 ст.258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог ЦПК в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справи. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. З наведених міркувань та

Outcome: approved