Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» ( далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулися 29 січня 2014 року до суду з позовною заявою, яку в подальшому уточнили, звернувшись до суду з уточненою позовною заявою, зазначивши, що відповідно до укладеного кредитного договору № DNH4KP40740433 від 15.01.2006 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 5319,60 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.01.2007 р. [INFO] року [PERSON] помер. Спадкоємцями після смерті [PERSON]. які прийняли спадщину та отримали свідоцтва про право на спадщину за законом є відповідачі [PERSON] та [PERSON]. 05.04.2013 року позивачем було направлено претензію кредитора до Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори, листом державного нотаріуса було повідомлено про видачу свідоцтв про право на спадщину та неможливість спадкоємців повідомити про вимогу кредитора. 13.10.2013 року до [PERSON] було надіслано лист-претензію, яка залишена нею без реагування. Станом на [INFO] р. заборгованість за кредитним договором № DNH4KP40740433 становить 15093,95 грн., що складається з наступного: - 5319,60 грн. - заборгованість за кредитом ; - 6697,52 грн. - заборгованість за відсотками; - 3076,83 грн. - заборгованість з пені. Позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість по кредиту як спадкоємців боржника в розмірі 15093,95 грн. та судові витрати. 17 09 2014 року [PERSON] звернулася з зустрічним позовом до Банку про порушення прав споживача. В зустрічному позові посилається на те, що вона отримала лист - претензію від Банку датовану 03 10 2013 року про отримання її колишнім чоловіком [PERSON] кредиту. [PERSON] ввів банк в оману про наявність дружини, дітей, а банк не перевірив достовірність анкетних даних . Наданий кредит становить 5319,60 грв., а станом на 03 10 2013 року нарахована заборгованість вже на суму 15093,95 грв. Після ознайомлення з виконавчим провадженням їй стало відомо, що ще у 2006 році з [PERSON] стягнуті кошти за кредитом за судовим наказом, а 22 10 2010 року державний виконавець винесла постанову про закінчення виконавчого провадження у зв"язку зі смертю боржника, дана постанова надіслана банку. Таким чином про смерть [PERSON] банк знав ще у жовтні 2010 року. З позовом до суду банк звернувся у 2014 році після сплину часу пред"явлення претензій до спадкоємців. Просить визнати дії ПАТ КБ " ПриватБанк" в ігноруванні вимог ст. 1281 ЦК України та порушенні вимог ст. 11 п. 4 Закону України " Про захист прав споживачів при поданні цивільних позовів такими , що не відповідають умовам чинного законодавства та є несправедливими щодо прав споживача. Провадження за позовом Банку закрити. В судовому засіданні представник позивача ( відповідача ) Ковальчук А.А. позовні вимоги Банку підтримав з підстав, викладених в позові, просить задовольнити позов у повному обсязі. З позовом [PERSON] не погодився у зв"язку з його не обгрунтованістю. Відповідач ( позивач за зустрічним позовом ) [PERSON] та її представник [PERSON] проти заявлених вимог Банку заперечували. Зазначивши, що про кредит [PERSON] [PERSON] нічого не знала, оскільки не проживала з ним з січня 2003 року. Де він проживав, вона не знала, неповнолітнього на той час сина він не утримував. Коли 03.10.2013 року отримала лист-претензію, то повідомила банк про зазначені вище обставини , посилаються на сплив строку позовної давності. Однак банк неправомірно продовжує вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого давно минув. Тому просять застосувати строк позовної давності та відмовити позивачу в повному обсязі. Позов [PERSON] до Банку підтримали посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що обидва позови не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В силу ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених, ст. 61 цього кодексу. Судом встановлено, що відповідно до укладеного між позивачем та [PERSON] кредитного договору № DNH4KP40740433 від 15.01.2006 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 5319,60 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.01.2007 р. (л.с. 6 - копія заяви). [INFO] року [PERSON] помер . 05.04.2013 року позивачем було направлено претензію кредитора до Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори (л.с. 16 - копія претензії), повідомленням завідувача Четвертої криворізької державної нотаріальної контори було повідомлено про видачу свідоцтв про право на спадщину та неможливість спадкоємців повідомити про вимогу кредитора (л.с. 19 - копія повідомлення). Згідно повідомлення завідувача Четвертої криворізької державної нотаріальної контори, спадкоємцями після смерті [PERSON], які прийняли спадщину та отримали свідоцтва про право на спадщину за законом є відповідачі [PERSON] та [PERSON] . Станом на [INFO] р. мається заборгованість за кредитним договором № DNH4KP40740433 від 15.01.2006 року у розмірі 15093,95 грн., що складається з наступного: - 5319,60 грн. - заборгованість за кредитом ; - 6697,52 грн. - заборгованість за відсотками; - 3076,83 грн. - заборгованість з пені (л.с. 5 - розрахунок заборгованості). З метою приведення у відповідність до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» назву Банку було змінено на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» (л.с. 25 - статут ). Згідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Кредитним договором № DNH4KP40740433 від 15.01.2006 року, передбачено, що ЗАТ КБ «Приват Банк» надавав кредит [PERSON] на строк до 15 січня 2007 року. Таким чином, строк вимоги повернення кредиту для позивача настав 15 січня 2007 року. Строк, передбачений ч. 2 ст. 1281 ЦК України, є преклюзивним і поновленню не підлягає. Згідно матеріалів справи, позивач звернувся до нотаріуса з вимогою кредитора в березні 2013 року, тобто після сплину одного року від настання строку вимоги. Представник банку Ковальчук А.А. в судовому засіданні зазначає, що про те, що [PERSON] помер їм стало відомо у квітні 2013 року. Постанову про закінчення виконавчого провадження державного виконавця Довгинцівського ДВС від 22 10 2010 року, де зазначено про смерть боржника Банк не отримував. Однак ніяким чином це в судовому засіданні не довів , а також суд зазначає , що звернувшись у 2010 році з заявою до Державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження на протязі 3-х років не цікавилися про хід виконання виконавчого провадження. Таким чином, ПАТ КБ «Приват Банк» , був позбавлений права вимоги, оскільки не пред'явив вимоги до спадкоємця, що прийняв спадщину, у строки, встановлені ч. 3 ст. 1281 ЦК України. Аналіз указаної норми дає підстави для висновку, що строки пред'явлення кредиторами спадкодавця вимог до спадкоємців є обмежувальними (присічними), тобто їх пропущення припиняє права кредиторів. А тому ці строки не призупиняються, не перериваються й не поновлюються. За таких обставин суд вважає, що оскільки порядок та строки пред'явлення кредитом спадкодавця вимог до спадкоємців врегульовано положеннями ст. 1281 ЦК України у задоволенні позову ПАТ КБ «Приват Банк» слід відмовити в зв'язку з пропущенням строку пред'явлення вимоги кредитора до спадкоємців. Що стосується зустрічного позову суд зазначає наступне. [PERSON] просить визнати дії ПАТ КБ " ПриватБанк" в ігноруванні вимог ст. 1281 ЦК України та порушенні вимог ст. 11 п. 4 Закону України " Про захист прав споживачів" при поданні цивільних позовів такими , що не відповідають умовам чинного законодавства та є не справедливими щодо прав споживача. Провадження за позовом Банку закрити. Ст. 1281 ЦК України передбачає строки пред'явлення кредитором вимог до спадкоємців. Звернення Банку до нотаріуса з вимогами до спадкоємців є їх правом , а не обов"язком, а тому ігнорування норм даної статті в діях працівників банку не має. Відповідно до ст. 11 п. 4 Закону України " Про захист прав споживачів" споживач не зобов'язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. Однак, між Банком та [PERSON] був укладений договір, де передбачені нарахування відсотків, пені, таке нарахування передбачене і нормами ЦК України . Даний договір ним було підписано, з його умовами він був згодний. А відповідно до ст. ст. 1216, 1218 , 1282 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, в діях Банку не вбачається порушень вимог ст. 1281 ЦК України та ст. 11 ч 4 Закону України " Про захист прав споживачів ". Щодо вимоги про закриття провадження за позовом Банку суд зазначає, що нормами ЦПК України чітко зазначені випадки та підстави закриття провадження по справі,однак позивач не зазначила які саме підстави закриття та не обгрунтувала їх.

Outcome: dismissed