Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

07 вересня 2021 року позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17 червня 2017 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Нововолинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 109. Від шлюбу у них народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалось. Протягом останніх місяців стосунки з чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. На даний час вони проживають окремо, шлюб існує лише формально. Переконана, що подальше спільне життя та збереження сім`ї є неможливим. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 17 червня 2017 року, зареєстрований Нововолинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 109. Позивач у судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Разом з тим, 25 жовтня 2021 року подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Просить позов задовольнити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Одночасно уточнила позовні вимоги, відповідно до яких просить після розірвання шлюбу залишити за нею дошлюбне прізвище " [PERSON] ". Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов від нього не надійшло. Згідно з ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 17 червня 2017 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Нововолинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 109, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 4). У шлюбі у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] від 27 грудня 2018 року (а. с. 5). Подружнє життя сторін не склалося, позивач стверджує, що збереження сім`ї є неможливим, просить розірвати шлюб. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається зі ст.ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач викладеного позивачем у позовній заяві не заперечив, відзиву на позов, будь-яких клопотань, в тому числі про примирення з позивачем, від нього не надійшло. Судом встановлено, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов підлягає до задоволення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається з матеріалів справи, після державної реєстрації шлюбу з [PERSON] прізвище позивача змінено з " [PERSON] " на " [PERSON] ", що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17 червня 2017 року (а.с. 4). Враховуючи те, що позивач після розірвання шлюбу бажає змінити своє прізвище з " [PERSON] " на дошлюбне (дівоче) " [PERSON] ", суд дійшов висновку про задоволення вимоги позивача про залишення за нею після розірвання шлюбу дошлюбного прізвища - " [PERSON] ". На підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн.

Outcome: approved