Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом із наступних підстав : 07 вересня 2012 року, між [PERSON] (надалі-відповідач) та Публічним акціонерним товариством Ерсте Банк (на цей час Публічне акціонерне товариство ФІДОБАНК, яке відповідно до п. 1. 1. Статуту Публічного акціонерного товариства ФІДОБАНК в новій редакції, погодженого Національним банком України 27 грудня 2013 року та зареєстрованого Державним реєстратором Головного управління юстиції у м. Києві ЗО грудня 2013 року є правонаступником щодо прав і зобов'язань Відкритого акціонерного товариства Ерсте Банк) (надалі по тексту Позивач), був укладений кредитний договір з фізичною особою № 014/ZB4МYS/3/001, згідно якого позивачем було надано відповідачу кредит в сумі 15 000 (п'ятнадцять тисяч) гривень строком користування 36 місяців із сплатою 35% річних. Отримання грошових коштів відповідачем підтверджується копіями виписки по рахунку та заявою на видачу готівки. Отже, позивачем свої зобов'язання за кредитним договором № 014/ZB4МYS/3/001від 07.09.2012 р. виконано. Відповідно до зазначеного кредитного договору, відповідач зобовязався щомісячно до 20 (двадцятого) числа кожного місяця здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів відповідно до графіку погашення, який є невід'ємною частиною кредитного договору (п 1.4, п. 1.6.2, п. 2.8.1 кредитного договору). Але, зобов'язання за кредитним договором [PERSON] належним чином не виконувались, внаслідок чого утворилась заборгованість. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Більш того, ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено виконання зобов'язання в строк, що передбачений умовами договору. З моменту виникнення заборгованості за кредитним договором,банком, 14.03.2013 року, за вих. № 13.6.0/21/80, 18.02.2014 за вих. № 4-10/192, 4-10/193, відповідачу рекомендованими листами було спрямовано вимоги про усунення порушень зобов'язання. Але, не зважаючи на прийняті банком заходи, до цього часу зобов'язання відповідачем належним чином не виконані, тому слід вважати, що умови кредитного договору № 014/ZB4МYS/3/001 від 07.09.2012 р. порушені. Згідно п. 6.1 кредитного договору, позичальник, який прострочив виконання зобов'язання щодо повернення кредиту, чи його частини, зобов'язаний, на підставі ст. 625 ЦК України, повернути кредитору суму боргу (прострочених зобов'язань) та сплатити кредитору проценти від простроченої суми боргу. Розмір процентів визначається за формулою: ПСПП=ПСКД+2хОблНБУ, де:ПСПП - розмір процентної ставки, за якою нараховуються проценти на суму прострочених до повернення платежів за кредитом, ПСКД - розмір процентної ставки згідно з п. 1.1 Кредитного договору, ОблНБУ - облікова ставка Національного банку України, у розмірі, що був визначений Національним банком України та діяв на дату підписання Кредитного договору. Відповідно до ч. 2. ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Також, відповідно до п. 4.2.5 Правил надання та обслуговування кредиту для споживчих потреб в АТ Ерсте Банк (надалі - правила), які підписані відповідачем, б анк має право у разі порушення умов кредитного договору достроково вимагати погашення заборгованості позичальника за кредитним договором, включаючи прострочену та поточну заборгованість позичальника за кредитом, прострочену заборгованість за процентами, та/або стягнути таку заборгованість, включаючи нараховані проценти за користування кредитом та інших платежів, передбачених договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України,за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов 'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів того ж роду та такої ж кількості та, згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Станом на 26.03.2014 р., загальна заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором № 014/ZB4МYS/3/001 від 07.09.2012 р. становить 20431,80 гривень (двадцять тисяч чотириста тридцять одна гривня 80 копійок), яка складається з:прострочені нараховані проценти - 5 466, 47 гривень та борг за несплаченою (простроченою) частиною кредиту по договору -14 965,33 гривень. Таким чином, з урахуванням наведеного, позивач вважає, що, станом на 26.03.2014 р., з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по кредиту в сумі 20 431,80 гривень (двадцять тисяч чотириста тридцять одна гривня 80 копійок). Позивач вимушений звернутися до суду,та просить суд :стягнути з [PERSON] (ІН [NUMBER]) на користь Публічного акціонерного товариства ФІДОБАНК (скорочено ПУАТ ФІДОБАНК) достроково заборгованість за кредитним договором із фізичною особою № 014/ZB4МYS/3/001 від 07.09.2012 р. в сумі 20 431,80 гривень (двадцять тисяч чотириста тридцять одну гривню 80 копійок) та судовівитрати по сплаті судового збору. У судове засідання представник позивача не з*явився ,надав заяву про підтримку позову, розгляд справи за його відсутності та про заочний розгляд справи . Справу вирішено розглянути за відсутності представника позивача. У судове засідання відповідач не з*явився, про час і місце слухання справи був належним чином повідомлений, але суд не повідомив про причину неявки або розгляд справи за його відсутності. Позивач зазначив адресу відповідача: Донецька область, Першотравневий район. с.Урзуф,вул.Горького ,32-останнє місце реєстрації відповідача. Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС і УДМС України в Донецькій області, [PERSON] знятий з реєстрації 9.08.2013 року та на даний час ніде не зареєстрований. Відповідно до ст. 110 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Відповідно до ст. 74 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Відповідач про виклик до суду був повідомлений через оголошення у пресі. Відповідно до ст.. 224 ЦПК України,у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Справу вирішено розглянути заочно. Згідно п.1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України ,підставами виникнення цивільних прав та обов"язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов"язанням є право відношення, в яких одна сторона ( Відповідач) зобов"язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора) певну дію ( передати майно,виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від Відповідача а виконання його обов"язку. Зобов"язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 525,526 ЦК України, одностороння відмова від зобов"язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 599 ЦК передбачене, що зобов'язання припиняються його виконанням проведеним належним чином . Статтею 629 ЦК України передбачене, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до положення статті 1050 Цивільного Кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов"язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України. Якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.. 57 ЦПК України,доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст.. 58 ЦПК України,належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, з урахуванням доказів, які є в матеріалах справи, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки дійсно відповідач уклав кредитний договір та відповідачем умови кредитного договору не виконуються, у зв*язку з чим з*явилася заборгованість. Вимоги позивача підтверджуються: заявою на видачу готівки/а.с. 8/, випискою по рахунку/а.с. 9/, заявою-анкетою/а.с. 10/,кредитним договором /а.с. 11/, статутом /а.с. 12-14/, правилами надання та обслуговування кредиту/а.с. 15-20/,додатком №2/а.с. 21-22/, повідомленням /а.с. 23-25/, вимогою/а.с. 29-33/, платіжним дорученням про сплату судового збору/а.с. 1/.

Outcome: approved