Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

У березні 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до [PERSON] , мотивуючи його тим, що 28 листопада 2009 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрували у виконавчому комітеті Кошелівської сільської ради Пулинського (на той час Червоноармійського) району Житомирської області, актовий запис №6. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] та дочку - [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають з нею. З відповідачем вони прожили у шлюбі близько 10 років, раніше вели спільне господарство та будували сімейні відносини. Все вище вказане більш стосується перших років спільного життя, але вже близько декількох місяців вони разом не проживають та не можуть виконувати сімейні обов"язки, постійно сперечаються. Постійні сварки та скандали неодноразово відбувалися в присутності дітей. Дані обставини змусили її звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. Заочним рішенням Червоноармійського районного суду від 05.02.2020 року, шлюб було розірвано. Відповідач не надає достатньої підтримки для дітей, станом їх здоров"я та потребами не цікавиться, вихованням дітей не займається. З сім"єю не проживає. Діти проживають з нею та перебувають на її повному утриманні. Угоди про добровільну сплату коштів на утримання та виховання дітей між ними не досягнуто, а вона не в змозі самостійно забезпечити достатній життєвий рівень та утримання дітей. Відповідач є працездатним, має постійне місце роботи та отримує стабільний, та регулярний щомісячний дохід, тому його матеріальне становище дозволяє утримувати своїх неповнолітніх дітей, проте ухиляється від покладених на нього обов"язків по утриманню дітей. Стягнення з нього за виконавчими документами не проводяться. Дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Такий рівень вона одна не зможе забезпечити, тому батько, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти в розмірі твердої грошової суми, а саме - 1500 грн. для кожної дитини, щомісячно. Враховуючи вищевиклалдене, просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на її користь на неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 (одна тисяча п"ятсот) грн. кожному, щомісяця і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою судді від 12.03.2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 02.04.2020 року о 12 годині 30 хвилин, яке неодноразово відкладалося. Позивач в судове засідання не з"явилася, від неї надійшла письмова заява, в якій просить розглядати справу без її участі, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з"явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо їх задоволення. З викладених обставин суд вирішує справу у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України, з повідомленням сторін, за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, з наступних підстав. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ст .ст.15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено та вбачається з копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 21.02.2011 року, серії [NUMBER] від 05.03.2015 року, серії [NUMBER] від 17.07.2018 року, що учасники справи являються батьками: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.5-7). Згідно заочного рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 05.02.2020 року, зареєстрований шлюб 28 листопада 2009 року виконавчим комітетом Кошелівської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено актовий запис №6, розірвано. Відповідно до копії довідки про склад сім"ї Кошелівського старостинського округу Пулинської селищної ради Житомирської області №1360 від 04.11.2019 року, до складу сім"ї позивача [PERSON] входять: чоловік [PERSON] , [INFO] , сини - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] та батько [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Із довідки № 1361 від 04.11.2019 року, виданої Кошелівським старостинським округом №3 Пулинської селищної ради Житомирської області вбачається, що на утриманні [PERSON] знаходяться троє неповнолітніх дітей: син - [PERSON] , 2011 року народження, син - [PERSON] , 2015 року народження та дочка - [PERSON] , 2018 року народження (а.с.11). За правилами ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків, при цьому цей обов`язок покладається як на матір дитини, так і на батька. Відповідно до вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов"язки щодо дитини, не залежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов"язків щодо дитини. Пунктом 3 ст.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших малолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів виплати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що відповідач не утримує своїх неповнолітніх дітей і не бажає цього робити, що свідчить про обгрунтованість заявлених позивачем вимог. З вищенаведених підстав суд приходить до переконання про те, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та враховуючи пріоритетність прав дітей на достатнє забезпечення їх потреб, та інші встановлені обставини, що мають істотне значення для вирішення даної справи, те що відповідач за станом здоров"я є працездатним, суд приходить до висновку про задоволення позову та вважає стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. на кожного із дітей щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду з цим позовом і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів неповнолітніх дітей, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. При зверненні до суду позивача звільнено від сплати судового збору, тому відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує його з відповідача в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved