Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

23 липня 2015 року селянське фермерське господарство «Сокол» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати зобовязання селянського фермерського господарства «Сокол» перед [PERSON] згідно договору позики від 12 січня 2006 року припиненими виконанням їх у повному обсязі. Позовна заява мотивована тим, що 17 лютого 2009 року рішенням Павлоградського міськрайонного суду з СФГ «Сокол» і стягнуто на користь [PERSON] 190000 грн. боргу. Рішення суду залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2009 року. В рішенні суду вказано, що між сторонами 12.01.2006p. був укладений договір позики на суму 250000 грн., оскільки СФГ «Сокол» не повернуло кошти [PERSON] у визначений договором строк, необхідно стягнути з господарства на користь [PERSON] залишок боргу в сумі 190000 грн. 13.07.2009p. державний виконавець ВДВС ПМРУЮ [PERSON] відкрив виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2-587, виданого Павлоградським міськрайонним судом 09.07.2009p. на підставі рішення суду від 17.02.2009p. 21.09.2009p. державний виконавець склав акт опису й арешту - трактора ДТ -75, врожай соняшника на полях на №№5,7, кукурудзи на полі №5. 14.10.2009p. державний виконавець виніс постанову про передачу на відповідальне зберігання врожаю соняшника, який буде зібрано на полях № 5 та № 7, належних господарству, стягувачу [PERSON] Останній був ознайомлений з постановою та підписав її особисто. З 15.10.2009 р. по 02.11.2009p. на полях господарства було зібрано 68820 кг соняшника, які передавались державним виконавцем ВДВС ПМРУЮ [PERSON] за актами [PERSON] на відповідальне зберігання після вивішування на елеваторі. 24.10.2009 року передавались державним виконавцем ВДВС ПМРУЮ [PERSON] складено акт опису й арешту комбайна СК -5М1 «Нива», належного господарству. 27:.10.2009 р: державний виконавець Гідзула С.О. виніс постанову про вилучення комбайну у господарства та передати його на відповідальне зберігання [PERSON] 29.10.2009p. складено акт державним виконавцем Резнік О.С. про вилучення комбайну та передачу його на відповідальне зберігання [PERSON] 16.11.2009p. виконавче провадження було передано на виконання до відділу примусового виконання рішень ГУЮ у Дніпропетровській області. Арештований врожай кукурудзи на полі № 5 не був зібраний [PERSON] і врешті загинув на полі, про що було складено акт державним виконавцем. З 16.11.2009p. по 01.06.2011p. виконавче провадження знаходилось у провадженні відділу примусового виконання рішень ГУЮ в Дніпропетровській області, у державного виконавця Саване С.М. В момент перебування виконавчого провадження у відділі примусового виконання рішень ГУЮ в Дніпропетровській області було виявлено, що [PERSON] розтратив врожай соняшника, зібраний на полях господарства. 22.02.2010p. державний виконавець надав подання до прокуратури Дніпропетровської області про притягнення [PERSON] за розтрату насіння соняшника за ст. 388 КК України. 18.03.2011 р. Павлоградський міськрайонний суд визнав своєю постановою [PERSON] винним у скоєні злочину, передбаченого ст. 388 КК України. Таким чином, за рішенням суду [PERSON] отримав від господарства 68820 кг соняшника, звернув його на свою користь, розпорядився зібраним врожаєм на свій розсуд. За цінами Управління агропромислового розвитку Павлоградського району станом на момент винесення постанови суду від 18.03.2011p. 68820 кг. насіння соняшника становить 323913,71 грн. (вартість 1 тони насіння соняшника - 4 706,68грн.). Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. СФГ «Сокол» виконав свої обов'язки належним чином, повністю розрахувався з кредитором належним йому майном - врожаєм соняшника у кількості 68820 кг. вартістю 323913грн., що перевищує навіть суму боргу господарства перед кредитором. Кредитор прийняв вказане майно у рахунок боргу, що підтверджується документально. Постановою слідчого СВ Павлоградського MB ГУМВС України у Дніпропетровській області від 06.09.2013p. було закрито кримінальне провадження №12013040370001869 від 17.04.2013p. за фактом невиконання судового рішення за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 382 КК України. В постанові слідчий вказує, що зібраний на полях СФГ «Сокол» врожай соняшника в кількості 68820 кг був переданий [PERSON], який розпорядився ним на свій розсуд, розтратив арештоване майно та визнаний винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 388 КК України. Постановою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду від 02.10.2013p. постанова слідчого Павлоградського MB залишена в силі, скарга [PERSON] залишена без задоволення. Судом по даній справі встановлено, що [PERSON] розтратив 68820кг насіння соняшника вартістю 323866грн. Постанова суду від 02.10.2013p. залишена без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.10.2013p. В судовому засіданні представник позивача просила позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на доводи позовної заяви. В судовому засіданні відповідач просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2009 року на даний час не виконане, свій борг селянське фермерське господарство «Сокол» в розмірі 190000 грн. не погасило. Заслухавши сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду від 17.02.2009 року з селянського фермерського господарства "Сокол" на користь [PERSON] стягнуто борг в сумі 190000 грн. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2009 року рішення Павлоградського міськрайонного суду від 17.02.2009 року залишено без змін. Рішення Павлоградського міськрайонного суду від 17.02.2009 року набрало законної сили. Відповідно до ч.5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов'язковість рішень суду. Згідно постанови заступника начальника відділу Державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції [PERSON] від 13 липня 2009 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-587/2009, виданого 09.07.2009 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення з селянського фермерського господарства "Сокол" на користь [PERSON] боргу 190000 грн. Позивач просить визнати виконаним зобовязання селянського фермерського господарства "Сокол" щодо оплати [PERSON] боргу в розмірі 190000 грн., посилаючись на постановлення Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області 18 березня 2011 року постанови у справі №1-76/2011. Згідно постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2011 року у справі №1-76/2011 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності та закрито провадження у кримінальній справі за обвинуваченням [PERSON] у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.388 КК України (незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт або яке описано чи підлягає конфіскації) у звязку зі зміною обставин. Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2011 року у справі №1-76/2011 встановлено, що [PERSON] розпорядився частиною арештованого, описаного та переданого на зберігання насіння соняшника в кількості 22920кг. Відповідно до ч.1 ст.599 Цивільного кодексу України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним є виконання, що прийняте кредитором. Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-587/2009, виданого 09.07.2009 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення з селянського фермерського господарства "Сокол" на користь [PERSON] боргу 190000 грн., оглянутого в судовому засіданні, рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.02.2009 року залишилось на даний час не виконаним. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів належного виконання зобовязання селянського фермерського господарства "Сокол" щодо сплати [PERSON] боргу в розмірі 190000 грн. Тобто позивачем обрано неналежний спосіб захисту прав та інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а ч.1 ст. 11 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справу за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Враховуючи вищенаведене та з огляду на пояснення сторін, докази, надані у справі, суд приходить до висновку про безпідставність вимог визнати припиненим зобовязання селянського фермерського господарства «Сокол» перед [PERSON] згідно договору позики від 12 січня 2006 року на підставі ст.599 ЦК України.

Outcome: dismissed