Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

У грудні 2020 року позивач [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Сумської районної державної адміністрації, в якому просить визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач не перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, однак сторони мають двох дітей [PERSON] та [PERSON] . Від іншого шлюбу позивач має ще одного сина - [PERSON] . Судовим наказом Сумського районного суду Сумської області від 11 червня 2018 року було стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягнення з 06 червня 2018 року і до повноліття дітей. Згідно з довідкою про склад сім`ї, виданою Новосуханівською сільською радою Сумського району Сумської області від 16.11.2020, № 422 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані разом з позивачкою та її матір`ю. Після припинення відносин в грудні 2015 року з відповідачем діти залишалися проживати з позивачкою, але з серпня 2020 року син почав мешкати з відповідачем. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло серії [NUMBER] від 23.04.2007 позивач є співвласником, частки квартири [ADDRESS] . Відповідно до характеристик від 04 серпня 2020 року позивачка надає Товариству з обмеженою відповідальністю «Глобал Біглі» послуги на умовах договору про надання послуг з грудня 2019 року по теперішній час. За час роботи на посаді проявила себе дисциплінованим працівником, надійним співробітником і кваліфікованим фахівцем. Відповідно до довідки, виданої ТОВ «Глобал Білгі» від 17.09.2020 за №175, позивачка з березня по серпень отримала 21 669 грн. 84 коп. [PERSON] відвідує Сумський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №23 «Золотий ключик» з 31.08.2020. У позивача з відповідачем виникає постійний спір з приводу місця проживання дітей, у зв`язку з чим позивач просить суд визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] та стягнути з відповідача 3 000,00 грн. правової допомоги та 840,80 грн. судового збору. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 22 грудня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 26 лютого 2021 року залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради. У заяві від 26.02.2021 [PERSON] не заперечує щодо визначення місця проживання дитини [PERSON] з матір`ю [PERSON] за умови відсутності загрози життю та здоров"ю дитини, дотримання всебічного та повноцінного розвитку дитини. При цьому, відповідач заперечує, що у нього виникали спори з матір`ю дитини щодо визначення місця перебування [PERSON] . Вказує, що навпаки завдяки його зверненням та сприянню Служби у справах дітей Сумської районної державної адміністрації [PERSON] нарешті забрала дітей до себе. Щодо компенсаційних (судових) витрат відповідач просив врахувати, що вимогу [PERSON] щодо відшкодування судових та інших витрат при розгляді заяви до суду про визначення місця перебування дитини вважає безпідставним вимаганння коштів, оскільки він подав документи на здійснення такої ж безкоштовної процедури визначення місця перебування [PERSON] без залучення платних послуг авоката через Службу у справах дітей. Крім того, [PERSON] офіційно працевлаштована, однак відповідач має інвалідність та отримує соціальну виплату (пенсію), сина [PERSON] відповідач утримує самостійно; неодноразово кошти соціальної допомоги, нараховані відділом соціального забезпечення та кошти аліментів, перераховані ним, витрачалися [PERSON] на особисті потреби. У зв"язку з цим відповідач заперечував щодо стягнення з нього судових витрат. Підготовчі засідання у справі проводилися 21 січня, 26 лютого, 29 березня, 27 квітня, 03 червня та 13 липня 2021 року, однак розгляд справи неодноразово відкладався судом у зв`язку з відсутністю письмового висновку органу опіки та піклування щодо розв`язання спору. Позивач та представник до суду не з"являвся. 09 липня 2021 року на адресу суду від Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради надійшов лист, відповідно до якого Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради не має можливості надати висновок щодо визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю, [PERSON] . Ухвалою суду від 13 липня 2021 року закрито підготовче провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей Сумської районної державної адміністрації, Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради про визначення місця проживання дитини та призначено справу до судового розгляду по суті на 30 вересня 2021 року. 10.09.2021 через електронну пошту, а 14.09.2021 засобами поштового зв`язку від Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради надійшов висновок про визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю, [PERSON] . У судове засідання 30.09.2021 позивач та представник третьої особи не з`явились. Відповідач з`явився, не заперечував щодо задоволення позовних вимог, проте просив суд не стягувати судові витрати з нього. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Як зазначається у позовній заяві, позивач та відповідач не перебували у зареєстрованому шлюбі. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Рижавської сільської ради Уманського району Черкаської області від 13.05.2015, вбачається, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] - матір`ю [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №4. Також відповідач є батьком їхньої з позивачем неповнолітньої спільної дитини: сина [PERSON] , [INFO] . Від іншого шлюбу позивач має ще одного сина - [PERSON] , [INFO] . Згідно з довідкою про склад сім`ї, виданою Новосуханівською сільською радою Сумського району Сумської області від 16.11.2020 № 422, [PERSON] має такий склад сім"ї: син - [PERSON] , дочка - [PERSON] , син - [PERSON] , мати - [PERSON] . При цьому місце фактичного проживання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] сільській раді невідоме. З матеріалів справи вбачається, що дитина [PERSON] проживає разом з позивачем, що відповідачем не оспорюється. З серпня 2020 року син [PERSON] почав проживати разом з відповідачем. Судовим наказом Сумського районного суду Сумської області від 11 червня 2018 року стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягнення з 06 червня 2018 року і до повноліття дітей. Як повідомив відповідач суду та вбачається із матеріалів справи, наразі відбувається судовий розгляд справи щодо зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього, та стягнення з [PERSON] аліментів, оскільки син [PERSON] проживає разом з ним та перебуває на його утриманні (справа № 587/2714/20 розглядається Сумським районним судом Сумської області, на даний час рішення не ухвалено). Крім того, відповідач [PERSON] звернувся до Служби у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації із заявою про визначення місця проживання малолітньої дитини - [PERSON] разом з батьком. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло серії [NUMBER] від 23.04.2007 позивач є співвласником, частки квартири [ADDRESS] . Відповідно до характеристик від 04 серпня 2020 року позивачка надає Товариству з обмеженою відповідальністю «Глобал Біглі» послуги на умовах договору про надання послуг з грудня 2019 року по теперішній час. За час роботи на посаді проявила себе дисциплінованим працівником, надійним співробітником і кваліфікованим фахівцем. Відповідно до довідки, виданої ТОВ «Глобал Білгі» від 17.09.2020 за № 175, позивачка з березня по серпень отримала 21 669 грн. 84 коп. Відповідно до Висновку про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю, [PERSON] № 1938/27.1-26 від 10.09.2021, Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради вважає за можливе визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] . У висновку зазначається, що спеціалістами Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради 10.09.2021 проведено обстеження за місцем проживання позивача за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою фактично проживають: позивач, [PERSON] , з донькою, [PERSON] , [INFO] . Квартира розташована на 1-му поверсі, 2-х поверхового будинку та складається з 2-х кімнат. На момент обстеження в квартирі чисто та охайно, сучасний ремонт, м`які та корпусні меблі у гарному стані, у достатній кількості продукти харчування, що відповідає віку та потребам дитини. Дівчинка забезпечена усім необхідним для комфортного проживання, навчання та відпочинку. У родині панує любов та порозуміння, що відповідає принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року. До висновку додано Акт обстеження умов проживання від 10.09.2021, яким зафіксовано вказані обставини. Крім того, у Висновку зазначається, що при спілкуванні в телефонному режимі з відповідачем, [PERSON] , було з`ясовано, що він не заперечує проти проживання їх спільної малолітньої доньки з матір`ю, [PERSON] . Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Положенням ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Як вбачається з положень ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07.12.2006). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, №10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16.07.2015). Положенням статтей 150-157 СК Кодексу передбачені обов`язки та права батьків щодо виховання, спілкування та розвитку дитини, які є рівними. Як зазначалося вище, відповідно до висновку про визначення місця проживання малолітньої дитини від 10.09.2021 № 1938/27.1-26 Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради, вважає за можливе визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, згідно із ст. 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» для розв`язання спору, що виник між батьками, щодо визначення місця проживання дитини, один з батьків подає до служби у справах дітей за місцем проживання дитини відповідну заяву. Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини. Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його до органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення. Батько дитини [PERSON] у поданих ним до суду заявах (а.с. 108-109, 119) та у судових засіданнях не заперечував щодо визначення місця проживання дитини [PERSON] з матір`ю за умови відсутності загрози життю та здоров"ю дитини, дотримання всебічного та повноцінного розвитку дитини. Зібрані у справі докази вказують на те, що проживання малолітньої дитини [PERSON] з матір`ю забезпечить її інтереси, духовний та фізичний розвиток, враховуючи, що батько дитини [PERSON] не заперечує щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю, тому суд приходить до висновку про визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] , [INFO] . За таких обставин,позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати. Відповідно до ч. 1- 9 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Враховуючи, що відповідач є особою з інвалідністю згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (а.с. 193-194), отримує соціальну виплату (пенсію), іншого доходу не має, на його утриманні перебуває неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , а також зважаючи на поведінку позивача під час розгляду справи, яка у жодне призначене засідання до суду не з"явилася, протягом тривалого часу саме через поведінку позивача служба у справах дітей не мала можливості скласти акт обстеження умов проживання та надати висновок про визначення місця проживання дитини (а.с. 196), позивач не вчиняла дій щодо досудового врегулювання спору в той час, коли відповідач не заперечує щодо визначення місця проживання дитини (спільної дочки) разом з нею, суд прийшов до висновку про покладення судових витрат на позивача незалежно від результатів вирішення спору на підставі ч. 9 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved