Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

12.12.2016 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить суд визнати вимоги Дніпродзержинського РЕМ ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» та ТОВ «Кредит експрес [PERSON]Ел.Сі» про зобовязання [PERSON] сплатити суму 39 (тридцять девять) гривень 64 копійки за квитанцією № 549 від 13.05.2004 року, та суми 259 (двісті пятдесят девять) гривень 58 копійки за квитанцією № 549 від 13.05.2005 року, за актом № 00003814 від 13.05.2004 року, неправомірними, з врахуванням вимог передбачених ст. 257 ЦК України; визнати дії Дніпродзержинського РЕМ ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», по невідновленню електропостачання квартири [ADDRESS], з підстав не проведення оплати сум за актом № 00003814 від 13.05.2004 року неправомірними; зобовязати Дніпродзержинського РЕМ ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» провести дії по відновленню електропостачання квартири [ADDRESS], за місцем реєстрації та проживання [PERSON]; стягнути з Дніпродзержинського РЕМ ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго»: * у відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 20 000 гривень; * у відшкодування моральної шкоди 20 000 гривень. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що, між ним та Дніпродзержинським РЕМ ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» існують відносини по користуванню електричною енергією відповідно до договору про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області від 25.06.2002 року. 15.07.2005 року відповідно до акту повідомлення про направлення на експертиз лічильника електроенергії під №5002359, з причини порушення держпломби. Відповідно до вимог Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357 (далі ПКЕЕН) обов'язком Енергопостачальника є надійне постачання електричної енергії споживачу у необхідних йому обсягах, відповідно до потужності його електроустановок, з гарантованим рівнем надійності, безпеки та якості. Споживач в свою чергу зобов'язувався своєчасно оплачувати спожиту електроенергію, забезпечувати збереження приладів обліку та пломб на них, а також дотримуватись інших вимог ПКЕЕН та нормативно-технічних документів. Відповідно до ст.ст. 629, 525, 526 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов ні допускається. Згідно ст. 68 Житлового Кодексу України, п.5 ст. 42 "Правил користування електричною енергією» користування електроенергією в Україні є платним, споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату в комунальні послуги, тобто щомісячно сплачувати за спожиту електроенергію. Відповідно до акту №00003814 від 13.05.2004 року було виявлено порушення п. 48 ПКЕЕН пошкодження приладу обліку пошкодження пломби Держдепартаменту пережата плоскогубцями, порушено опломбіровку лічильника, внаслідок чого Дніпродзержинському РЕМ ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» заподіяно збитків на суму 39,64 гривень та 259,58 гривень. Позивач в судовому засіданні підтримав поданий позов та прохав задовольнити позовні вимоги. Не оспарює той факт, що дійсно між ним та відповідачем укладений договір у 2002 році. Відповідно до акту №00003814 від 13.05.2004 року було виявлено порушення п. 48 ПКЕЕН пошкодження приладу обліку пошкодження пломби Держдепартаменту пережата плоскогубцями, порушено опломбіровку лічильника, внаслідок чого Дніпродзержинському РЕМ ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» заподіяно збитків на суму 39,64 гривень та 259,58 гривень, який власноруч отримав під розпис -25.10.2005 року. 15.07.2005 року внаслідок акту повідомлення про направлення на експертиз лічильника електроенергії під №5002359, його квартиру відключено від енергопостачання. Крім того вважає, що стягнення заборгованості в сумі 39,64 гривень та 259,58 гривень за період з 2002 року по 2005 року, виходить з межі позовної давності, яка відповідає 3-и річному строку. Крім того, Дніпродзержинським РЕМ ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» було направлена на сплату дві квитанції від 13.05.2004 року та 13.05.2005 року, в яких необхідно сплатити суму: 259,58 гривень та 39,64 гривень. 25.11.2016 року отримано листове повідомлення від ТОВ «Кредит експрес [PERSON]Ел.Сі» про зобовязання сплатити на користь Дніпродзержинського РЕМ ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» 259,58 гривень до 28.11.2016 року. Враховуючи порушення Дніпродзержинського РЕМ ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» та ТОВ «Кредит експрес [PERSON]Ел.Сі» прохає стягнути моральну шкоду у розмірі 20 000 гривень та матеріальну шкоду в розмірі 20 000 гривень. Представник відповідачів у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, судова повістка - виклик направлена відповідачеві на останню відому суду адресу і в силу ст.77 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 169 ЦПК України суд вважає причини неявки відповідача неповажними; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня. Дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частовому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Позивач [PERSON] має зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання за адресою: [INFO], а також відкритий на своє імя, як споживача, особовий рахунок № 4005012, за яким отримувала від Дніпродзержинського РЕМ ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», послуги з постачання електроенергії за вищевказаною адресою. Відповідно до акту №00003814 від 13.05.2004 року про порушення правил користування електричною енергією для населення, було зафіксовано, що споживачем [PERSON] пошкодження прилад обліку пошкодження пломби Держдепартаменту пережата плоскогубцями, порушено опломбіровку лічильника. (а.с.10). Відповідно до акту від 15.07.2005 року повідомлення про направлення на експертиз лічильника електроенергії під №5002359, з причини порушення держпломби.(а.с.9). На підставі Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, затвердженою Національною комісією регулювання електроенергетики України № 1416 від 22 листопада 1999 р., був проведений розрахунок суми заподіяних відповідачем збитків, які становлять 39,64 гривень та 259,58 гривень. (а.с.11). Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами ЦК України, Закону України «Про електроенергетику» та Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357. Так, відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.11 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обовязків є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Також цивільні права можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, в тому числі з актів органів державної влади. За змістом ст.ст.1, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу, різновидом якої є електропостачання. Згідно п.42 споживач електричної енергії зобовязана оплачувати спожиту електричну енергію. Аналогічне положення міститься і в нормі ст.20 ч.3 п.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до п.48 споживач несе відповідальність згідно із законодавством, зокрема, за порушення правил користування електричною енергією, розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Нормою ст.27 Закону України «Про електроенергетику» встановлено, що правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. До таких правопорушень належить крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку, порушення правил користування електроенергією. Пунктом 37 встановлено, що енергопостачальник має право перевіряти справність приладів обліку, проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку, вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією. Пунктом 53 визначено, що в разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, складається акт, який вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Даний акт розглядається відповідною комісією, рішення якою оформлюється протоколом. У разі причетності споживача до порушення користування електричною енергією у протоколі визначається обсяг та вартість необлікованої електричної енергії. Розрахунок проведених нарахувань здійснюється із застосуванням затвердженої постановою НКРЕ від 4 травня 2006 р. №562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. У разі відмови споживача від сплати визначеної таким чином вартості необлікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення). Положеннями ст.22 ЦК України закріплено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо інше не встановлено законом або договором. Нормою ст.1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка ї завдала. Нормою ст.16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Щодо стягнення заборгованості в сумі 39 (тридцять девять) гривень 64 копійки за квитанцією № 549 від 13.05.2004 року, та суми 259 (двісті пятдесят девять) гривень 58 копійки за квитанцією № 549 від 13.05.2005 року, за актом № 00003814 від 13.05.2004 року, вважаються неправомірними та виходять з меж позовної давності, яка відповідає 3-и річному строку, враховуючи час звернення позивача з позовом 12.12.2016 року. Згідно ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03. 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного зконодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв"язку з ушкодженням здоров"я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданим споживачам, інших цивільних прав, у зв"язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв"язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та дущевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховується вимоги розумності і справедливості. Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Суд вважає, що моральна шкода спричинена позивачу тим, що йому завдані моральні переживання, фізичні та нервові страждання, що він не може тривалий час вести звичний спосіб життя, через неможливість користуватись електроенергією. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України на користь позивача з відповідача ТОВ «Кредит експрес [PERSON]Ел.Сі» підлягають стягненню судові витрати по справі, понесені за сплату судового збору при подачі позову до суду в розмірі 551,20 гривень. На підставі вище зазначеного та

Outcome: partial