Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просив позбавити свою колишню дружину [PERSON] батьківських прав щодо сина [PERSON], 2003 року народження, зазначивши, що вона не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування сина, що негативно впливає на його фізичний та духовний розвиток. Оскільки дитина повністю знаходиться на його утриманні, матеріальну допомогу відповідач не надає, просив стягнути з неї аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку. У судовому засіданні позивач підтримав позов, посилаючись на навдені у ньому обставини, відповідач проти позову заперечувала. Представник третьої особи - Кревська Н.В., яка діє на підставі довіреності, підтримала позов та вважала доцільним позбавити відповідачку батьківських прав щодо сина [PERSON]. Вислухавши сторони та представника третьої особи, заслухавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], з"ясувавши думку дитини - [PERSON], а також дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з урахуванням такого. Згідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.60, ч.1 ст.61 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; обставини, визнані сторонами, доказуванню не підлягають. У відповідності з ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 того ж Кодексу). Ухилення батьків від виконання своїх обов"язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу (п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.07 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав"). Зі свідоцтва про народження судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], який народився [INFO] Згідно з довідкою ЖЕК №1 від 02.09.2015 р. №3513, відповідач разом з сином з 24.07.2015 р. зареєстрована у квартирі [ADDRESS]. Однак, як вбачається з пояснень сторін та показань свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], кожного окремо, протягом останніх трьох років [PERSON] проживає разом з батьком, мати лише купила йому велосипеда, інші витрати на утримання сина несе позивач. Як вбачається з акту обстеження умов проживання, затвердженого 15.04.2015 р. директором Білоцерківської загальноосвітньої школи №17, [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] в приватному будинку [ADDRESS], де забезпечений належними побутовими умовами. Згідно з довідкою №52 від 16.04.2015 р., [PERSON] навчається в 6-Б класі Білоцерківської загальноосвітньої школи №17, прживає разом з батьком [PERSON] по [ADDRESS]. Як показали свідки [PERSON], колишній свекор відповідачки, та [PERSON], її сестра, кожний окремо, відповідач участі у вихованні сина не бере, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя. Орган опіки та піклування - виконавчий комітет Білоцерківської міської ради дійшов висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо сина [PERSON], про що зробив висновок №1492/1-7 від 27.05.2015 р. Доказів того, що вона брала участь у вихованні та утриманні сина, дбала про його психічний та фізичний розвиток, надавала матеріальну допомогу відповідачка суду не надала. З урахуванням наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що позивач довів те, що відповідач свідомо без поважних причин нехтує своїми батьківськими обов"язками щодо сина, а тому задовольняє зазначену вимогу. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Тому суд відповідно до зазначеної статті та ст.ст.180, 183 того ж Кодексу стягує з відповідача аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved