Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника по дорученню [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], треті особи виконавчий комітет Лубенської міської ради, Друга Лубенська державна нотаріальна контора, реєстраційна служба Лубенського міськрайонного управління юстиції, Управління держгеокадастру у Лубенському районі Полтавської області, ПП "Бюро послуг та консультацій" про тлумачення заповіту та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивував тим, що [INFO] померла [PERSON], яка за життя 04 вересня 2012 року зробила заповідальне розпорядження № 4 посвідчений в.о. заступником головного лікаря з медичної частини [PERSON] в якому зазначено: «все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося в т.ч. будинок по [ADDRESS] заповідаю [PERSON], [INFO]…». також [PERSON] в цей день зробила заповідальне розпорядження № 5, посвідчений в.о. заступником головного лікаря з медичної частини [PERSON] в якому було зазначено: «все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося в т.ч. будинок по [ADDRESS] я заповідаю [PERSON], [INFO]…». Він не може оформити своїх спадкових прав, постільки при зверненні до нотаріуса отримав відмову, з тих підстав, що в нього відсутні правовстановлюючі документи на домоволодіння та не зрозумілий текст заповіту. Прохає суд постановити рішення яким здійснити тлумачення заповіту, складеного 04.09.2012 року померлою [INFO] [PERSON], посвідченого в.о. заступника головного лікаря з медичної частини Лубенської ЦРЛ [PERSON], зареєстрованого в книзі реєстрацій за № 4, визнавши, що воля спадкодавця була направлена на те, щоб заповісти йому наступне майно: - житловий будинок [ADDRESS], який належав [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 10.06.1981 р. державним нотаріусом Другої Лубенської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 2163. Право власності зареєстроване в КП "Лубенське МБТІ" 15.06.1981 р., реєстраційний номер 3568, в книзі 20; - земельну ділянку, площею 0,0600 га., для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий [NUMBER], розташовану по [ADDRESS], яка належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданий на підставі рішення виконкому Лубенської міської ради № 220 від 27.08.2003 року; - земельну ділянку площею 0,0429 га., для ведення особистого селянського господарства, кадастровий [NUMBER], розташовану по [ADDRESS], яка належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданий на підставі рішення виконкому Лубенської міської ради № 220 від 27.08.2003 року. Визнати за ним [PERSON], право власності на житловий будинок «А-1» загальною площею 48,2 кв. м., погріб «Г», прибудова «б», сарай «Б», вбиральня «В», саж «Д», гараж «Е», колодязь «№ 1», огорожа № 2,3, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Визнати за ним [PERSON], право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 0,0600 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий [NUMBER], розташовану за адресою: [ADDRESS], яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданий на підставі рішення виконкому Лубенської міської ради № 220 від 27.08.2003 року, яка належала [PERSON], померлої [INFO]. Визнати за ним [PERSON], право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 0,0429 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий [NUMBER], розташовану за адресою: [ADDRESS], яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданий на підставі рішення виконкому Лубенської міської ради № 220 від 27.08.2003 року, яка належала [PERSON], померлої [INFO]. В судове засідання позивача [PERSON] та його представник [PERSON] не з"явилися. Згідно наданої заяви [PERSON] прохала слухати у їх відсутність, та задовольнити позов. Відповідачка [PERSON] будучи повідомленою належним чином про час і місце розгляду справи в судове засідання не з"явилася, згідно наданої заяви прохала справу слухати у її відсутність, проти задоволення позовних вимог позивача [PERSON] не заперечує. Представники третіх осіб також в судове засідання не з"явилися, згідно наданих клопотань прохали справу слухати у їх відсутність ,при розгляді справи покладаються на розсуд суду. Розгляд справи проводився за відсутності сторін, без фіксування судового процесу технічними засобами відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 ЦК України. Відповідно до ст.. 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Тлумачення заповіту судом не повинно змінювати волі заповідача, тобто підміняти собою сам заповіт. Згідно ст. 60 ЦПК України що кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, а також доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що 04 вересня 2012 року [PERSON] перебуваючи на стаціонарному лікуванні в Лубенській ЦМЛ склала заповіт за реєстровим номером 4 посвідчений в.о. заступником головного лікаря з медичної частини [PERSON] в якому зазначено: «все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося в т.ч. будинок по [ADDRESS] я заповідаю [PERSON], [INFO]…». Одночасно [PERSON] склала заповіт за реєстровим номером 5, посвідчений в.о. заступником головного лікаря з медичної частини [PERSON] в якому було зазначено: «все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося в т.ч. будинок по [ADDRESS] я заповідаю [PERSON], [INFO]…». Померла [PERSON] [INFO], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складалася із житлових будинків за адресою: [ADDRESS] та за адресою: [ADDRESS]. При зверненні до нотаріальної контори з питанням оформлення спадщини позивачу [PERSON] було відмовлено постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій в зв'язку з тим, що заповіти [PERSON] посвідчені Лубенською ЦМЛ 04.09.2012 року складені не конкретно а саме, «кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним…», що дає підстави для нечіткого розуміння волі спадкодавця. Складаючи одночасно два заповіти на ім'я позивача та на ім'я відповідача [PERSON] спадкодавець [PERSON] чітко виразила свою волю - будинок [ADDRESS] заповідала [PERSON], а інший будинок (сусідський) [ADDRESS] [PERSON] Хоча і припустила помилки - у кожному з заповітів є однакові записи: «все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося…», що дає підстави для нечіткого розуміння волі спадкодавця. Таким чином, оцінюючи надані сторонами та здобуті в судовому засіданні докази, суд прийшов до переконання, що померла [PERSON] роблячи заповідальне розпорядження позивачу [PERSON] мала на увазі будинок [ADDRESS] та земельні ділянки, на яких знаходиться житловий будинок з господарськими будівлями та які знаходяться за вищеназваною адресою. Згідно рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області №539/2585/13-ц від 23.07.2013 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про тлумачення заповіту, визнання права власності в порядку спадкування задоволено, здійснено тлумачення, що [PERSON] в заповіті зареєстрованому в книзі реєстрацій за №5 , посвідченому 4 вересня 2012 року в. о. заступника головного лікаря з медичної частини Лубенської ЦМЛ Матяшом А.М. заповідала [PERSON] житловий будинок [ADDRESS], земельну ділянку, площею 0,0600 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий [NUMBER], розташовану по [ADDRESS], земельну ділянку площею 0,0616 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий [NUMBER], розташовану по [ADDRESS]. Визнано за [PERSON] право власності на спадщину за заповітом, що відкрилась після смерті [PERSON] померлої [INFO] , яка складається із: - житлового будинку [ADDRESS], який належав [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 14 червня 2012 р. державним нотаріусом Другої Лубенської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 2-1758. Право власності зареєстроване в КП "Лубенське МБТІ" 28.09.2012 р., реєстраційний номер 36387852, номер запису : 3615 в книзі 20; - земельної ділянки, площею 0,0600 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий [NUMBER], розташовану по [ADDRESS], яка належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого 14 червня 2012 р., зареєстровано в реєстрі за № 2-1766, державним нотаріусом Другої Лубенської державної нотаріальної контори; - земельної ділянки площею 0,0616 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий [NUMBER], розташовану по [ADDRESS], яка належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого 14 червня 2012 р., зареєстровано в реєстрі за № 2-1761, державним нотаріусом Другої Лубенської державної нотаріальної контори. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, а ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або її не прийняти. У відповідності ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеного законом. Згідно ст. 328 ч.1 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, отже суд вважає вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку та земельних ділянок прилеглих до домогосподарства , розташованих в [ADDRESS] правомірними , які відповідають закону і підлягають задоволенню. Взявши до уваги досліджені докази, матеріали суд вважає, що право власності на спадкове майно за позивачем знайшло своє підтвердження у судовому засіданні. Враховуючи інтереси позивача, вищенаведені обставини , відсутність спору, інших спадкоємців на спадкове майно, що іншого шляху для захисту права позивача немає суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача. Судові витрати позивач взяв на себе, прохав їх не стягувати.

Outcome: approved