Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, покликаючись на те, що ухвалою Буського районного суду Львівської області від 20.01.2014 року визнано та затверджено мирову угоду від 29.11.2013 року, підписану головою правління КС «Християнська злагода» та [PERSON], [PERSON], за умовами якої: - позивач КС "Християнська злагода" подала позовну заяву про стягнення солідарно із відповідачів [PERSON], [PERSON] заборгованості за Договором про надання кредиту № 206/07 від 01.06.2007 р. в сумі 79 094 грн. 33 коп., з яких 13 082 грн. 62 коп. - заборгованість по тілу кредиту та 66 011 грн. 71 коп. - заборгованість по відсотках. - відповідач [PERSON] визнає, що заборгованість по тілу кредиту перед Позивачем згідно Договору про надання кредиту № 206/07 від 01.06.2007 р. на момент укладення мирової угоди становить 9 482 ( дев'ять тисяч чотириста вісімдесят дві гривні) грн. 12 (дванадцять) коп. - кредитна спілка "Християнська злагода" відмовляється від стягнення із [PERSON] частини заборгованості в сумі 69 612 грн. 21 коп. та просить стягнути суму заборгованості в розмірі 9 482 грн. 12 коп. Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 19.02.2015 року, вище згадана ухвала Буського районного суду залишена без змін. На даний час, не зважаючи на досягненні домовленості, відповідачами порушені зобов'язання за мировою угодою по сплаті заборгованості, кредитні кошти повернуті лише частково. На даний час заборгованість за мировою угодою становить 4 032,12 гривень. Представник позивача Верцімага О.М., який діє на підставі довіреності, до початку судового засідання, подав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча про день та час розгляду справи були належним чином повідомлені, клопотання чи заяву про розгляд справи у їхній відсутності, заперечення проти позову, не подали. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без відповідачів, представник позивача, в поданій заяві, не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до ст. ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 1 червня 2007 року між Кредитною спілкою «Християнська злагода» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 206/7. Цього ж числа між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки. Згідно вказаного договору відповідачам було надано кредит у сумі 190 000,00 гривень, що є еквівалентом 3 762,38 доларів США, строком на 12 місяців з 01.06.2007 року по 01.06.2008 року із сплатою 60% річних. Ухвалою Буського районного суду Львівської області від 20.01.2014 року визнано та затверджено мирову угоду від 29.11.2013 року, підписану головою правління КС «Християнська злагода» та [PERSON], [PERSON]. Умови мирової угоди відповідачі виконали частково, погасивши кредит в сумі 5 450,00 гривень. Таким чином, заборгованість на даний час складає 4 032,12 гривень, які позивач просить стягнути із відповідачів. У зв'язку із невиконанням відповідачами мирової угоди кредитною спілкою «Християнська злагода» відповідачам надсилалась вимога про повернення заборгованості за мировою угодою, однак залишені відповідачами без задоволення. Згідно ст.ст. 553, 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Порушенням зобов'язання, згідно зі ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно до ч. З ст. 615 ЦК України внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України впливає, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати відсотків. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що у зв"язку з невиконанням відповідачами взятих на себе зобов"язань за мировою угодою позовна вимога про стягнення заборгованості є обгрунтованою та підлягає до задоволення. У відповідності ст.88 ЦПК суд стягує з відповідачів судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved