Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивачка звернулася у Виноградівський районний суд із цією позовною заявою до відповідача з тих підстав, що вона з ним уклала 16.02.2008р. шлюб у Новоселецькій сільській раді за актовим записом №2, від якого у них народилась дочка [PERSON] [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. На даний час між сторонами рішенням Виноградівського районного суду від 26.03.2013р. шлюб розірваний. Заявлені вимоги мотивовані тим, що дочка проживає з позивачкою, а відповідач постійного місця роботи не має, про матеріальний стан дочки не турбується, участі у її утриманні не приймає , матеріальної допомоги на виховання дитини не надає, сама позивачка забезпечити належне утримання дочки не може, відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, ніде не, проте їздить на заробітки, у зв"язку з чим позивачка бажає отримувати аліменти в твердій грошовій сумі- в розмірі по 700,00 грн. на місяць на дитину з наступною індексацією. В судове засідання позивачка не з»явилась, проте її представник подав до суду письмову заяву від 03.03.2014р., в якій позовні вимоги позивачки підтримав та просив їх задовольнити в повному обсягу, посилаючись на обставини, викладені в заяві, а справу розглянути у їх відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся неодноразово судом належним чином, про що свідчать розписки про одержання ним судових повісток, які він особисто отримав, причину своєї неявки до суду не повідомив, у зв»язку з чим суд, зі згоди позивачки, якій суд роз»яснив порядок і умови заочного розгляду справи, ухвалює рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Отже, вивчивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв"язку, суд вважає позов обгрунтованим із-за таких підстав. Так, оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст.57-66 ЦПК України. У відповідності до вимог ст.ст.10,11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні на підставі достовірних доказів встановлено, що сторони уклали 16.02.2008р. шлюб у Новоселецькій сільській раді за актовим записом №2, від якого у них народилась дочка [PERSON] [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. На даний час між сторонами рішенням Виноградівського районного суду від 26.03.2013р. шлюб розірваний. Встановлено також, що відповідач постійного місця роботи не має, про матеріальний стан дочки не турбується, сама позивачка забезпечити належне утримання дочки не може, між тим, відповідач ніде не працює. Суд вважає, що правовідносини між сторонами випливають із аліментних зобов"язань батьків щодо утримання дітей і врегульовані нормами главою 15 Сімейного кодексу України. Зокрема, згідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов"язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду, як випливає із змісту ст.181 ч.3 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів (ч.ч.1-2 ст.182 цього-ж Кодексу), суд має враховувати стан здоров»я та матеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, а також інші обставини, що мають істотне значення для справи. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Зокрема, якщо суд встановить, що той з батьків, з кого стягуються аліменти, є інвалідом 1,11,111 групи, він повинен враховувати цю обставину для зменшення їх розміру. Крім цього, закон виходить з того, що суд має також враховувати наявність у платника аліментів інших дітей, яких згідно з нормами, закріпленими СК України, він зобов»язаний утримувати. Відповідач, як встановлено у суді, є здоровою та працездатною особою, на даний час постійної роботи не має, належної матеріальної допомоги на утримання дочки позивачці не надає, інших дітей або батьків, яких згідно з нормами, закріпленими СК України, він зобов»язаний утримувати, у нього не має. Обґрунтовуючи свої уточнені вимоги у позові та у суді позивачка вказала, що їй на даний час важко утримувати самій дочку без допомоги відповідача, крім того витрати на її утримання збільшуються, відповідач постійного місця роботи не має, а відтак вона просить суд стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі по 700,00 грн. в місяць. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ж до ч.1 ст.182 зазначеного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини справи, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі, заявлені позивачкою з урахуванням фактичних потреб дитини, фінансових та матеріальних можливостей батька, який є працездатною і здоровою особою, а також передбаченого ст.182 СК України мінімального розміру аліментів на одну дитину, який не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а відтак суд вважає позов обгрунтованим, який підлягає до задоволення частково. За цих обставин, відповідно до конституційного принципу верховенства права, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що саме відповідач неналежно виконує обов"язки по утриманню малолітньої дочки, зваживши на потреби дитини та враховуючи, що відповідач не має постійної роботи, а відтак його дохід є нестабільний та мінливий- таким чином, суд має право присудити на користь позивачки аліменти в твердій грошовій сумі- по 500,00 грн. на дитину. Відповідно до вимог ст.ст.180,184 СК України та

Outcome: approved