Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому вказує, що рішенням Тиврівського районного суду від 06 травня 2010 року було стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 350 гривень щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO], починаючи з 13 квітня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач сплачує аліменти в розмірі 350 гривень. Даної суми недостатньо для того, щоб забезпечувати дитину самим необхідним. Вона працює продавцем у приватного підприємця, їй одній важко належним чином забезпечити сина, сплачувати комунальні послуги та забезпечувати свою власну життєдіяльність. Їхній син росте, його потреби збільшуються, він відвідує дитячі гуртки по футболу та тенісу, також додатково займається іноземною мовою та математикою, тому вона вимушена витрачати багато коштів на його розвиток. Дивлячись на щоденний різкий зріст цін та інфляцію, аліменти в розмірі 350 гривень, які на сьогоднішній день сплачує відповідач в даній справі, не відповідають навіть мінімальним потребам дитини. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів не повинен бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум для дитини такого віку, як їхній син становить 1455 гривень. Аліменти в сумі 350 гривень не відповідають половині прожиткового мінімуму для дітей такого віку, як їхній син. На даний час матеріальний стан відповідача в даній справі поліпшився, хоча доходи відповідача мінливі та нерегулярні, точно встановити розмір його доходу немає можливості, але він зараз більший ніж на момент подання нею позовної заяви про стягнення аліментів, яку вона подавала в 2010 році. Крім того, відповідач, як інвалід третьої (робочої) групи отримує пенсію. Добровільно допомагати їй в утриманні сина відповідач не бажає. Так як збільшився прожитковий мінімум і матеріальний стан відповідача покращився, вважає, що відповідач спроможний сплачувати більшу суму аліментів на утримання їхнього сина . Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 800 гривень щомісячно. Такий розмір аліментів не погіршить матеріального становища відповідача і є реальним для нього. Такий розмір аліментів буде достатній для того, щоб вона могла забезпечити дитину самим необхідним. Інших утриманців у відповідача немає. Просить збільшити розмір аліментів, які було присуджено відповідно до рішення Тиврівського районного суду від 06 травня 2010 року і стягувати з [PERSON] на її користь аліменти, в розмірі 800 гривень щомісячно, на утримання сина [PERSON], [INFO], з часу звернення до суду з даним позовом і до досягнення ним повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги зменшила, просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти, в розмірі 750 гривень щомісячно, на утримання сина [PERSON] Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти у сумі500 грн., на утримання сина [PERSON]. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає за доцільне позов задоволити, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 р. батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років на даний час становить 1455 грн. на місяць (ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік"від 25 грудня 2015 року N928-VІІI). Відповідно до ст.180 СК України відповідач також зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі (а.с.3), мають сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про його народження (а.с5). Рішенням Тиврівського районного суду від 06.05.2010 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти, в розмірі 350 гривень щомісячно, на утримання сина [PERSON], [INFO], Позивачка [PERSON] проживає в квартирі матері з сином [PERSON], займаючи одну кімнату, працює продавцем в СТ "Сутиське", що стверджується довідкою виконкому Сутисківської селищної ради №363 від 10.02.2016 р. (а.с.6 ), актом обстеження житлово-побутових умов від 09.02.2016 (а.с.7), її середньомісячна заробітна плата становить 1274 грн., що стверджується довідкою про доходи від 09.02.2016 (а.с.8). Відповідач [PERSON] на даний час не працює (а.с.20, 21), є інвалідом третьої (робочої) групи (а.с.23), отримує державну соціальну допомогу в сумі 1074 грн., що стверджується довідкою УПСЗН №275 від 22.02.2016 р. (а.с.22). На даний час проживає в квартирі матері [PERSON] Суд вважає, що посилання відповідача на те, що він ніде не працює, лише отримує соціальну допомогу, а тому не може сплачувати аліменти на утримання дитини у сумі 750 грн., є безпідставними, оскільки він - інвалід третьої групи та має фізичну можливість працювати, щоб забезпечити свої потреби та потреби дитини. За таких обставин суд вважає, що вбачаються підстави для зміни розміру аліментів, і визначення у сумі 750 грн. щомісячно, що становить близько половини прожиткового мінімуму для дитини від шести років.

Outcome: approved