Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

ПАТ "Райффайзенн Банк Аваль" звернулось до суду з вищевказаним позовом. В позові зазначає, що 23.05.2006 р. між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов»язками є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/17-16/1839-11, згідно з яким позичальнику надано кредит у розмірі 36 000 доларів США зі сплатою 10% річних на строк по 22.05.2021 р. В забезпечення повернення кредитних коштів, 23.05.2006 р між банком та [PERSON] укладено договір іпотеки, посвідчений 23.05.2006 р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 1281. Предметом іпотеки за договором є нерухоме майно, а саме: квартира [ADDRESS]. Позичальником порушено умови кредитного договору в частині погашення кредиту, який повинен погашатись щомісячно, згідно графіку погашення. П.2.4.3, 2.4.8 договору іпотеки обумовлено, що у випадку невиконання іпотекодавцем зобов»язань за цим договором або боржником за кредитним договором, у тому числі, якщо кінцевий термін повернення кредиту ще не настав, банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми, переважно перед іншими кредиторами, задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків. Станом на 21.11.2013 р. заборгованість відповідача перед банком складає 236 345,42 грн., в тому числі: заборгованість по кредиту - 205 158,38 грн., в тому числі прострочена сума боргу складає 1586,58 грн.; заборгованість по сплаті відсотків - 12 744,01 грн.; пеня - 18 443,03 грн. Посилаючись на ст.ст.526, 543, 546, 553, 554, 610, 612, 611, 612, 615, 624, 1048, 1050 ЦК України, Закон України «Про іпотеку», за позовом позивач просить у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/17-16/1839-11 від 23.05.2006 р. у сумі 236 345,42 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру, загальною площею 54,28 кв.м., житловою площею 39,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві власності, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], 23.05.2006 р., зареєстрованого в реєстрі для нотаріальних дій за № 1281 та в державному реєстрі правочинів за № 1323306, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, визначеною незалежним експертом в ході проведення виконавчих дій та задовольнити за рахунок предмета іпотеки майнові вимоги позивача, а також стягнути судові витрати. Представник позивача, у порядку ст.158 ЦПК України, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, заперечень не надала. У відповідності до ст..224 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" підлягають задоволенню в повному обсязі. Як встановлено судом, 23.05.2006 р. між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов»язками є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/17-16/1839-11, згідно з яким позичальнику надано кредит у розмірі 36 000 доларів США зі сплатою 10% річних на строк до 22.05.2021 р. Надання кредитних коштів проводилось згідно вимог п.3.2 кредитного договору шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. З метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] 19.10.2011 р. була укладена додаткова угода № 014/17-16/1839-11/1 до кредитного договору, згідно умов якої, сторони погодили змінити валюту виконання зобов»язань за кредитним договором з доларів США на гривню, встановили процентну ставку в розмірі 10% річних (п.2.1 додаткової угоди), збільшити строк надання кредиту та графік погашення кредиту та сплати інших платежів, викладений в новій редакції в додатку № 1,2, який є невід»ємною частиною додаткової угоди. Відповідно до умов додаткової угоди № 014/17-16/1839-11/1 від 19.10.2011 р. відповідач зобов»язалась щомісячно повертати кредитні кошти згідно графіку погашення та здійснити остаточне погашення кредиту не пізніше 20.10.2024 р. Крім того, відповідач зобов»язалась щомісячно сплачувати банку відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 14,5 % річних. З укладенням додаткової угоди у позичальника виник обов»язок повернути кредит та відсотки за кредитним договором у строки та розмірах, встановлених новою редакцією графіка погашення, у разі прострочення якого кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом, відсотками та пенею. [PERSON] не виконує вищезазначені умови, а саме не здійснює щомісячну сплату кредиту, у зв»язку з чим, станом на 21.11.2013 р. заборгованість по кредиту становить 205 158,38 грн., з яких прострочена сума боргу складає 1586,58 грн. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позичальник зобов»язаний виплачувати відсотки від суми займу щомісячно до дня повернення позики, при відсутності іншої домовленості. Відповідачем не виконуються умови щодо сплати відсотків та станом на 21.11.2013 р. заборгованість по сплаті відсотків становить 12 744,01 грн. Згідно ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов»язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до п.9.1 кредитного договору у випадку порушення відповідачем графіку погашення кредиту та відсотків, встановлених договором, позивач нараховує [PERSON] пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Станом на 21.11.2013 р. пеня за несвоєчасну сплату кредиту та погашення відсотків становить 18 442,03 грн., про що надано відповідний розрахунок. В забезпечення виконання відповідачем зобов»язань за кредитним договором між кредитором та [PERSON], укладено договір іпотеки від 23.05.2006 р., згідно якого виконання зобов»язань за кредитним договором забезпечено нерухомим майном, а саме: квартирою, загальною площею 54,28 кв.м., житловою площею 39,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві власності, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], 23.05.2006 р., зареєстрованого в реєстрі для нотаріальних дій за № 1281 та в державному реєстрі правочинів за № 1323306. На підставі п.2.4.3, 2.4.6 вищезазначеного договору, позивач, як іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити всю суму заборгованості за кредитом та відсотками, штрафними санкціями, комісійною винагородою незалежно від настання строку виконання основного зобов»язання, якщо у момент настання строку виконання зобов»язань за кредитним договором вони не будуть виконані. Параграфом 4 договору іпотеки передбачено порядок звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Ст.610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання. На підставі п.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання, або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України, ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення чергової частини позики, що залишилася, та сплати процентів. За ст.ст.611, 615 ЦК України, у випадку порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно п.п.5.5, 6.5 кредитного договору [PERSON] зобов»язалась достроково здійснити повернення кредиту, відсотків та інших платежів у випадку невиконання умов кредитного договору, тобто зазначений пункт договору містить норму про відповідальність відповідача у вигляді дострокового повернення кредиту, в тому числі й при порушенні зобов»язань по щомісячній сплаті кредиту та відсотків. Відповідно до ст..589 ЦК України у разі невиконання зобов»язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. У порядку ст..590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання боржником основного зобов»язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов»язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. П.2.4.3, 2.4.8 договору іпотеки передбачено, що у випадку невиконання іпотекодавцем зобов»язань за цим або боржником за кредитним договором, у тому числі, якщо кінцевий термін повернення кредиту ще не настав, банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його та за рахунок вирученої від реалізації суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків. Згідно ст..39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів. Таким чином, встановлені в судовому засіданні обставини та аналіз норм законодавства, свідчить про обгрунтованість позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль". Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає можливим стягнути з відповідача судовий збір у сумі 2363,45 грн.

Outcome: approved