Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

19.02.2015 року позивач звернулася до суду до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] в м. Харкові, що належить їй на праві приватної власності. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.07.1994 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-5613 на праві власності належить квартира [ADDRESS] в м. Харкові. Даний правочин зареєстровано в КП "Харківське міськБТІ" 27.07.1994 року за реєстраційним № 57117. У 2010 році вона зареєструвала в своїй квартирі відповідачів, оскільки їм була потрібна реєстрація в м. Харкові. Проте, відповідачі в спірній квартирі ніколи не проживали, їх особистих речей в квартирі немає. В 2010 році відповідачів виїхали на ПМП до Канади, з цього часу за місцем реєстрації не з"являлися, квартирою не цікавляться, комунальні платежі не сплачують. Реєстрація в квартирі відповідачів обмежує права власника, тому вона вимушена звернутися з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги, просила позов задовольнити. Не заперечувала проти заочного розгляду справи в разі неявки відповідачів. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про причину неявки суду не повідомили, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки поштовою замовною кореспонденцією, що підтверджується рекомендованою кореспонденцією, яку долучено до матеріалів справи. Як вбачається з доказів, що містяться в матеріалах справи, відповідачі постійно проживають в Канаді. До матеріалів справи долучено копії довіреностей, посвідчених нотаріусом провінції Альберта, Канада, з перекладом на українську мову, якими [PERSON] та [PERSON] уповноважили позивача [PERSON], представляти їх інтереси в усіх адміністративних органах, судових органах, тощо, у відношеннях з фізичними та юридичними особами з усіма необхідними повноваженнями з питання зняття їх з реєстраційного обліку за місцем реєстрації в Україні: [ADDRESS]. Таким чином, відповідачі не заперечують проти зняття їх з реєстраційного обліку в спірній квартирі. Справа розглядається у відсутність відповідачів. За згодою позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст. 169, ст. ст.. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом справи встановлено, що позивачу [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.07.1994 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-5613 на праві власності належить квартира [ADDRESS] в м. Харкові. Даний правочин зареєстровано в КП "Харківське міськБТІ" 27.07.1994 року за реєстраційним № 57117. У 2010 році позивач зареєструвала в своїй квартирі відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON], оскільки їм була потрібна реєстрація в м. Харкові. Проте, відповідачі в спірній квартирі ніколи не проживали, їх особистих речей в квартирі немає. В 2010 році відповідачі виїхали на постійне місце проживання до Канади, з цього часу за місцем реєстрації не з"являлися, квартирою не цікавляться, комунальні платежі не сплачують. Відповідно до вимог ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку Згідно даних довідки з місця проживання про стан сім"ї та прописку від 14.01.2014 року № 41, виданої Дільницею №7 КП "Жилкомсервіс", в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON] (донька), [PERSON] (онук) та [PERSON] (онук). Згідно даних інформації, що надійшла з АДБ ГУМВС України в Харківській області, в квартирі [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] з 06.07.2010 року. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстрованими в спірній квартирі не значаться. Реєстрація відповідачів у спірній квартирі перешкоджає позивачу розпоряджатися належною їм власністю. Згідно з положеннями ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з положеннями ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до вимог ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Як зазначено в ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які ї, які не суперечать закону. Відповідно до вимог ст.. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з положеннями ст. 383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї. Відповідно до вимог ст.. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з положеннями ч.1 ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 р. N 1382-IV. (Із змінами, внесеними згідно із Законом N 2756-VI від 02.12.2010) зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду. Таким чином, реєстрація відповідачів у спірній квартирі порушує права позивача, щодо подальшого користування та розпорядженню нею. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved