Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] 29.01.2015 року звернулися до суду з позовом до [PERSON] про вселення в квартиру [ADDRESS], посилаючись на те, що сторони є співвласниками квартири та зареєстровані за зазначеною адресою; квартира [NUMBER] є двокімнатною і складається з ізольованих житлових кімнат площею 17,4 кв. м та 12,4 кв. м, загальна площа квартири 50,7 кв. м; відповідач є колишнім чоловіком [PERSON]; починаючи з січня 2008 року відповідач перешкоджає позивачам в користуванні спірною квартирою та не впускає до квартири, тому позивачі вимушені були звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачі [PERSON] і [PERSON], а також представник позивачки [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити; відповідач [PERSON] позов не визнав; не заперечуючи того, що сторони є співвласниками квартири [NUMBER]; оскільки сторони є повнолітніми особами, а кімнат в квартирі лише дві, порядок користування приміщеннями квартири між сторонами (співвласниками) не встановлений, тому просив в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін та представника [PERSON] в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] і [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.10, 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 09.01.2007 року - квартира [ADDRESS] належить в рівних долях [PERSON], [PERSON], [PERSON] (сторони), а також [PERSON], який помер [INFO] року. Згідно довідки форми №3 від 21.01.2015 року та плану квартири, квартира [NUMBER] є двокімнатною, жилою площею 29,80 кв. м (ізольовані кімнати площею 12,4 кв. м та 17,4 кв. м; власником особового рахунку по квартирі був [PERSON]; зареєстровані в квартирі три особи - сторони по даній справі (а.с.5-6). [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (позивачка) перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.07.1995 року по 08.04.2015 року, мають спільного сина [PERSON], [INFO] (позивач 2). Дані обставини підтверджуються матеріалами справи і не заперечуються сторонами. Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру користуються ними для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.383, 358 ЦК України власник (співвласник) житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім"ї, інших осіб; право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у спільній частковій власності. Згідно ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов"язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов"язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов"язаннями, пов"язаними із спільним майном; тобто встановлення порядку користування спільним нерухомим майном не змінює часток співвласників у спільній частковій власності на таке майно. Відповідач [PERSON] не заперечує про те, що позивачі, будучи співвласниками спірної квартири, фактично не проживають в квартирі з 2007 року, у тому числі з причини його заперечень, у зв"язку з чим [PERSON] зверталась в грудні 2014 року із заявою до Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві (а.с.7). За встановлених обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про вселення їх в квартиру [ADDRESS] доведені в судовому засіданні; заперечення відповідача в частині вимог позивачів є безпідставними, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved