Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-05 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 24.03.2010 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила згоду на те, що заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», "Правилами користування платіжною карткою" та «Тарифами банку», які викладені на сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом в заяві. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак, у порушення зазначених умов договору відповідач належним чином свої зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим, станом на 02.10.2019 року утворилась заборгованість у розмірі 25713,94 грн., яка складається з наступного: - заборгованість за кредитом - 945,36 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 18478,35 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 4589,57 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 1200,66 грн., що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Просить позовні вимоги задовольнити, стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором б/н від 24.03.2010 року та судові витрати в розмірі 1 921, 00 грн.. Ухвалою від 15.11.2019 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, так як згідно з вимогами ч.6 ст.19 ЦПК України поданий спір є малозначним, а тому у відповідності до ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду клопотання в якому просить розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги викладені у позовній заяві підтримав в повному обсязі. Просить позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення у разі виникнення обставин, викладених в ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, в судове засідання повторно не з`явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила, клопотань про слухання справи у її відсутності на адресу суду не скерувала, одак скерувала на адресу суду заяву про застосування до даного позову строку позовної давності. Просить в задоволенні позовних вимог у зв`язку з пропуском строку позовної даності за зверненням до суду за захистом своїх прав позивачу відмовити. Як\~ вбачається, з позовної\~ заяви, відповідач [PERSON] проживає\~ за адресою: [ADDRESS] , саме на цю адресу були скеровані виклики в судове засідання. Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою\~ рекомендованим листом із повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно ч. 3 ст. 131ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно ч. 4 ст.223ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З матеріалів\~\~ справи\~\~ вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу слухати у відсутності відповідача,\~ яка належним\~ чином\~ була повідомлена\~ про\~ час\~ та\~ місце\~ розгляду справи, однак така в судове засідання не з`явилася клопотання про проведення такого у її відсутності не скерувала. На адресу суду скерувала лише заяву про застосування до даного спору строку позовної давності\~. Враховуючи наведене суд вважає за можливе застосувати вимоги ч.6 ст.128, та ст.280 ЦПК України відповідно до яких ухвалити\~\~заочне\~\~рішення, проти чого не заперечив представник позивача. Згідно з ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повню з?ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено, що 24.03.2010 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення що відповідає строку дії картки. У зв"язку із порушенням відповідачем зобов"язань за кредитним договором станом на 02.10.2019 року утворилась заборгованість у розмірі 25713,94 грн., яка складається з наступного: - заборгованість за кредитом - 945,36 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 18478,35 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 4589,57 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 1200,66 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості від 02.10.2010 року, відповідач здійснила останній платіж по поверненні кредиту за договором № б/н - 03.02.2011 року. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до розрахунку заборгованості від 02.10.2010 року, відповідач здійснила останній платіж по поверненні кредиту за договором № б/н - 03.02.2011 року. Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність\~це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Частина друга\~статті 258 ЦК України\~передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до\~статті 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно ч.ч. 1,5\~ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (частина перша статті 259 ЦК України). Згідно із частинами першою, другою статті 207ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Витягом з Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06 березня 2010 року № СП-2010-256, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі позовну давність щодо вимог банку 50 років (пункт 1.1.7.31). При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписую чизаяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку. У заяві-анкеті про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку посилання на домовленість сторін щодо збільшення строку давності відсутнє. В матеріалах справи відсутній і окремий договір про збільшення строку давності. Таким чином до спірних правовідносин слід застосовувати загальний строк позовної давності у три роки. Встановлено, що кінцевий термін повернення кредиту за кредитним договором № б/н від 24.03.2010 відповідає строку дії картки. Як вбачається з довідки АТ «КБ «ПриватБанк» [PERSON] згідно кредитного договору № б/н від 24.03.2010отримала картку № [NUMBER] , зі строком дії до останнього дня листопада 2013 року. З матеріалів справи вбачається, що представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] 29.10.2019 року, тобто після спливу трьох років з дня закінчення строку дії картки. Враховуючи вищезазначені обставини, а також те, що позивачем пропущено строк позовної давності, поважності причин пропуску такого строку позивачем не наведено, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. На\~ підставі\~ викладеного,

Outcome: dismissed