Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення з відповідача на користь ПАТ «ВіЕс Банк» заборгованості: по кредитному договору №KF47682 від 07.03.2008 рокув сумі 5 766, 91 доларів США , що еквівалентно 121 955, 40 грн. по курсу НБУ становм на 05.10.2015 року, який становить 21, 147443 за 1 долар США., по кредитному договору №KF49531 від 29.05.2008 рокув сумі 20 687, 72 доларів США , що еквівалентно 437 492, 38 грн. по курсу НБУ становм на 05.10.2015 року, який становить 21, 147443 за 1 долар США. та стягнення на користь позивача 8 391, 70 грн. сплаченого судового збору за подання позовної заяви та 609, 00 грн. за подання завяи про забезпечення позову. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 07.03.2008 року між ПАТ «ВіЕс Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №KF47682, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 19 550, 00 доларів США. строком до 29.05.2023 року зі сплатою 8,5 % річних за користування кредитом. Також, 29.05.2008 року між ПАТ «ВіЕс Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №KF49531, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 23 000, 00 доларів США. строком до 29.05.2023 року зі сплатою 8,5 % річних за користування кредитом. Всупереч норм цивільного законодавства та умов кредитних договорів відповідач [PERSON] взяті на себе зобов"язання за кредитним договором не виконав, не повернув отримані кошти та не сплатив нараховані відсотки згідно встановленого графіку. В зв"язку із чим просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами та понесені судові витрати. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 19.12.2013 року (а.с.71) у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надавши аналогічні пояснення тим, які зазначені в позовній заяві та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] заперечив позовні вимоги, просив відмовити у задоволені позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Положення ст.1048 ЦК України передбачають, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності зі ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Судом встановлено, що 07.03.2008 року між ПАТ «ВіЕс Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №KF47682, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 19 550, 00 доларів США. строком до 29.05.2023 року зі сплатою 8,5 % річних за користування кредитом. Також, 29.05.2008 року між ПАТ «ВіЕс Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №KF49531, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 23 000, 00 доларів США. строком до 29.05.2023 року зі сплатою 8,5 % річних за користування кредитом, а відповідач зобов'язувався здійснювати погашення кредитів із сплатою нарахованих відсотків у строки та в порядку, передбаченому кредитними договорами. Згідно п. 5.3.1. кредитних договорів, Банк має право - у разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобов"язань за кредитним договором списати з рахунків позичальника суми боргу на підставі наказу на примусову сплату боргового зобов"язання, звернутись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, вимагати виконання зобов"язань за кредитним договором від поручителя (гаранта). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушив зобов"язання по кредитним договорам, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків. Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 05.10.2015 року сума боргу за кредитним договором №KF47682 від 07.03.2008 року становить 5 766, 91 доларів США, що еквівалентно 121 955 (сто двадцять одну тисячу девятсот пятдесят пять) гривень 40 коп., а сума боргу за кредитним договором №KF49531 від 29.05.2008 року становить 20 687, 72 доларів США , що еквівалентно 437 492 (чотириста тридцять сім тисяч чотириста девяносто дві) гривні 38 коп. З огляду на те, що відповідач [PERSON] прострочив погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, не повернув отриманий кредит, не виконавши взятих за договорами зобов'язань, суд приходить до висновку, що заборгованість за згаданими кредитними договорами підлягає стягненню в користь позивача з відповідача. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, з відповідач [PERSON] слід стягнути 8 391, 70 грн. сплаченого судового збору за подання позовної заяви та 609, 00 коп. за подання заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved