Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач 21.06.2013 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по платі за утримання житла та платі за користування житлово-комунальними послугами за період з 01.04.2008 р. по 30.09.2012 р. в сумі 18157,90 грн., інфляційна складова - 1182,33 грн., 3% річних - 968,63 грн., а всього заборгованості в сумі 20308,86 грн., посилаючись на те, що відповідно до договору купівлі-продажу від 15.06.2001 р. квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 19.11.2001 р. № 2460 переведено жилі приміщення квартири [ADDRESS] в нежилі. Згідно Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживачі зобов"язані оплачувати житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом. Відповідно до "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції, тощо) або відповідно умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати є календарних місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим (п.18 Правил). Відповідно до п.2.5 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджених Постановою КМУ від 20.05.2009 р. № 529 послуги надаються відповідно до затвердженого (погодженого) рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, йго структури, періодичності та строків надання послуг. Незважаючи не неодноразові попередження про необхідність своєчасної оплати, боржник борг не сплатив, що завдає збитків. Ухвалою суду від 15.01.2014 р. за клопотанням представника позивача до участі в справі в якості 3-ї особи залучено Публічне акціонерне товариство «Київенерго». В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав наведених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та представник відповідача в судовому засіданні заперечували проти позову, оскільки з січня 2009 р. позивачем необґрунтовано були збільшені тарифи на теплопостачання, послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій без належних підстав. Позивач застосував у рахунках фактурах на оплату комунальних послуг, які направляв на адресу відповідача тарифи, вказані у недіючих розпорядженнях виконавчого органу Київської міської ради. Відповідачем було замовлено, а АЕК «Київенерго» розроблено та погоджено технічні умови виконання та технічне рішення № Д11-9/31274 до проекту реконструкції системи теплопостачання нежилих приміщень 1-го поверху житлового будинку [ADDRESS], відповідно до яких система опалення магазину приєднується до теплових мереж окремим відгалуженням від місцевої системи опалення будинку. А тому вважає нарахування позивачем боргу з теплопостачання безпідставним. 09.10.2010 р. відповідачем було одержано проект договору про надання послуг з водо-, теплопостачання, водовідведення та послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Листом від 29.10.2010 р. відповідачем було направлено протокол розбіжностей до проекту договору. Протокол розбіжностей позивачем не розглянуто, договір не укладено, а тому у відповідача немає зобов»язань з оплати житлово-комунальних послуг, а у позивача підстав для стягнення та направлення рахунків-фактур на сплату житлово-комунальних послуг. Також просили застосувати наслідки спливу строку позовної давності та відмовити у задоволенні позову. Представник 3-ї особи ПАТ «Київенерго» в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та пояснив, що ПАТ «Київенерго» виробляє, транспортує та постачає теплову енергію власникам (балансоутримувачам) будівель та споруд на підставі укладених договорів, якими передбачено умови та порядок постачання теплової енергії та розрахунки за її споживання. Теплопостачання житлового будинку [ADDRESS] здійснюється на підставі договору на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.10.2008 р. № 310088, укладеного між ПАТ «Київенерго» та КП «Залізничне». Житловий будинок [ADDRESS] не обладнаний комерційним приладом обліку теплової енергії. Відповідно до п.23 Правил користування тепловою енергією та згідно з умовами чинного договору, якщо теплові вводи не обладнані вузлами обліку теплової енергії, обсяги фактичної теплової енергії визначаються розрахунковим методом. Відповідно до визначених у договорі теплових навантажень з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія у теплових мережах, середньомісячної температури зовнішнього повітря та фактичного часу роботи тепловикористовуючого обладнання споживача у розрахунковому періоді в межах загальних обсягів теплової енергії, що відпускаються з джерел теплопостачання споживачам. ПАТ «Київенерго» не має окремого договору на постачання теплової енергії у гарячій воді з [PERSON] Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, 3-ї особи, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 15.06.2001 р. квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 19.11.2001 р. № 2460 переведено жилі приміщення квартири [ADDRESS] в нежилі. Відповідно до статті 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов"язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Статтями 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначені права та обов"язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, а обов"язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов"язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості. Позивач нараховує плату за житлово-комунальні послуги і надсилає мешканцям Солом'янського району міста Києва, включаючи відповідача, рахунки на оплачу житлово-комунальних послуг. Згідно ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують спеціально уповноважені центральні органи виконавчої влади, друга група - житлово-комунальні послуги. ціни/тарифи на які затверджують орган и місцевого самоврядування для надання на відповідній території; третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін). Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються/затверджуються органами виконавчої влади та органами міцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Згідно ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво (надання). В судовому засіданні встановлено, що Комунальне підприємство «Залізничне» Солом"янської районної в м. Києві державної адміністрації нараховує відповідачу плату за користування комунальними послугами у розмірі, який відповідає затвердженим тарифам та нормам споживання. Нарахування за послуги з утримання будинків і прибудинкових територій, нарахування за надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої і холодної води та водовідведення здійснюється на підставі тарифів, затверджених розпорядженнями виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Відповідно до встановлених тарифів на житлово-комунальні послуги відповідачу по справі проводилися нарахування. Відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підстав платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Представником відповідача в судовому засіданні було надано технічне рішення № 68498 з проекту теплопостачання. Даним технічним рішенням передбачено реконструкцію системи теплопостачання нежилих приміщень 1-го поверху житлового будинку [ADDRESS]. Система опалення магазину приєднується до теплових мереж після елеваторного вузла житлового будинку окремим відгалуженням від місцевої системи опалення будинку. Відповідно до п.13-16 Правил користування теплової енергії, затверджених ПКМ України № 1198 від 03.10.2007 р. введення в експлуатацію нової, реконструйовано системи теплоспоживання об'єкта без приладів комерційного обліку забороняється. Відповідно до листа структурного відокремленого підрозділу «Київські теплові мережі» Публічного акціонерного товариства «Київенерго» теплопостачання житлового будинку [ADDRESS] здійснюється на підставі чинного договору на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.10.2008 № 310088 (особовий рахунок будинку [NUMBER]), укладеного між ПАТ «Київенерго» та КП «Залізничне» Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації. Житловий будинок [ADDRESS] не обладнаний комерційним приладом обліку теплової енергії. Відповідно до п. 23 Правил користування тепловою енергією та згідно з умовами чинного договору на теплопостачання у разі, якщо теплові вводи систем теплоспоживання не обладнані вузлами обліку теплової енергії, обсяги фактичної теплової енергії визначаються розрахунковим методом відповідно до визначених у договорі теплових навантажень з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія у теплових мережах, середньомісячної температури зовнішньою повітря та фактичного часу роботи тепловикористовуючого обладнання споживача у розрахунковому періоді в межах загальних обсягів теплової енергії, що відпускаються з джерел теплопостачання споживачам. Розподіл загальної кількості використаної теплової енергії для потреб центрального опалення проводиться не по кожному орендарю окремо (зокрема і власнику нежитлового приміщення [PERSON]), а по кожній тарифній групі на підставі інформації КП «Залізничне» про відсотковий розподіл теплових навантажень за тарифними групами згідно Додатку №8 до чинного договору №310088. ПАТ «Київенерго» не має окремого договору на постачання теплової енергії у гарячій воді з [PERSON] Враховуючи, що система опалення квартири [ADDRESS] приєднана до теплових мереж після елеваторного вузла жилого будинку, квартира [ADDRESS] не обладнана окремим лічильником, суд приходить до висновку, що позивачем правомірно проводився розрахунок за опалення відповідно до наданих табуляграм (розрахункових відомостей), враховуючи процент опалювальної площі нежитлового приміщення від загальної опалювальної площі нежитлових приміщень у житловому будинку [ADDRESS]Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, відповідно до якої цивільні права та обов'язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією продовжують цивільні права та обов'язки. Отже, позивач має право вимагати від відповідача виконання обов'язку щодо оплати наданих послуг. Що стосується посилань представника відповідача відносно того, що між сторонами не існує ніяких договірних відносин, то суд не приймає їх до уваги, оскільки між Комунальним підприємством «Залізничне» Солом"янської районної в м. Києві державної адміністрації та [PERSON] встановились фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі відкритого рахунку на сплату за житлово-комунальні послуги. Відповідачам відповідні послуги надавались, а відтак одержувались і споживались останніми. Відповідач є споживачем комунальних послуг, відповідно до Закону України "Про захист прав споживачів" договором є усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (далі - розрахунковий документ). Отже, рахунок на сплату житлово-комунальних послуг містить всі істотні умови договору, а саме: ціну договору, реквізити сторін, найменування послуг та їх вартість, тощо. Комунальне підприємство «Залізничне» надає мешканцям будинку відповідні житлово-комунальні послуги, якими вони користуються та кожного місяця надсилає квитанції про сплату наданих житлово-комунальних послуг. Відповідачем не надано жодних доказів, що він звертався з вимогою до КП «Залізничне» відключити його від надання централізованих комунальних послуг, а також до інших виконавців та надавачів комунальних послуг. Щодо доводів відповідача про надання послуг неналежної якості, то вони є необґрунтованими, оскільки не доведені належними і допустимими доказами, а отже не можуть бути підставою для не сплати коштів за спожиті послуги з утримання будинку та прибудинкової території . Борг станом на 01.10.2012 року становив - 18157,90 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. В поданих запереченнях представник відповідача, заперечуючи проти позовних вимог, вказує, що розрахунок заборгованості наданий позивачем є невірним та необґрунтованим, а тому він не може бути належним доказом у справі, проте жодних доказів невірності розрахунку не подали. Оскільки відповідач не виконує покладеного на нього законом обов'язку, щодо оплати за утримання житла та оплати за користування комунальними послугами та відмовляється в добровільному порядку сплатити заборгованість, то порушене право позивача, на стягнення боргу, за надання цих послуг підлягає захисту. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. В квітні 2013 року Комунальне підприємство «Залізничне» Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації звернулося до Солом'янського районного суду м. Києва з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги Згідно ст. 118 ЦПК України позовна заява щодо вимог визначених у ч. 1 ст. 96 ЦПК України, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви на видачу судового наказу або скасування його судом. Враховуючи те, що з заявою про видачу судового наказу позивач звернувся до суду в квітні 2013 р., а після скасування наказу позовну заяву подано в червні 2013 р., суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість з період з квітня 2010 р. по 30.09.2012 р. в межах строків позовної давності. Відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. В ході розгляду справи встановлено, що споживаючи житлово-комунальні послуги відповідач не сплачують за них. На підставі вказаних норм закону та враховуючи, що розрахунок позивача є арифметично вірним, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.04 2010 р. по 30.09.2012 р. в сумі 12324,96 грн., інфляційної складової боргу - 791,27 грн., 3% річних за несвоєчасне внесення платежів - 885,26 грн. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 229,4 грн.

Outcome: partial