Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві вказав, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 07 березня 1998 року, який був посвідченний Свірнівською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області актовий запис №1. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинені з липня 2017 року внаслідок відсутності довіри та взаєморозуміння, несумісності характерів. Наміру зберегти шлюб подружжя не має. Питання щодо розподілу майна та місця проживання дітей вирішено в добровільному порядку, діти будуть проживати біля матері. Позивач, представник позивача у судове засідання не з"явилися, представник позивача надав до суду заяву, в якій просить слухати справу без їх участі, позовні вимоги підтримує у повному розмірі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Одночасно позивач просить після розірвання шлюбу змінити її пріхвище з шлюбного "[PERSON]" на дівоче "[PERSON]" та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причину своєї неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 березня 1998 року, який був посвідчений Свірнівською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області актовий запис №1 . Від шлюбу подружжя мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинені з липня 2017 року внаслідок відсутності довіри та взаєморозуміння, несумісності характерів. Наміру зберегти шлюб подружжя не має. Питання щодо розподілу майна та місця проживання дітей вирішено в добровільному порядку, діти будуть проживати біля матері. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачкою. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved