Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про позбавлення її батьківських прав щодо сина [PERSON], [INFO], мотивуючи це інтересами дитини. Зазначив, що відповідач 12.07.2013 року покинула сім'ю і більше дитиною не цікавилась, участі у вихованні сина не брала, його здоров"ям, загальним та психічним розвитком не інтересовалась. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, позивач просив позбавити її батьківських прав. У судовому засіданні позивач підтримав позов, посилаючись на наведені у ньому обставини, та пояснив, що на час розгляду справи шлюб між сторонами розірвано. Поведінку відповідачки пояснив тим, що вона злякалась відповідальності за долю сина, який народився хворим на тяжку хворобу. Відповідач у судовому засіданні позов визнала. Представник третьої особи за довіреністю [PERSON], яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не прибула, про місце та час розгляду справи повідомлена належно, позов підтримала, просила розглядати справу в її відсутності. Суд, вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з урахуванням такого. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на вимогу своїх підстав або заперечень. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов"язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти (п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.07 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав"). Зі свідоцтва про народження судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Як вбачається з медичного висновку, [PERSON] страждає на хворобу Дауна. Згідно з довідкою Узинського міського голови №368 від 01.10.12 та актом соціального інспектування №355, [PERSON] проживає разом з позивачем та його батьками - [PERSON] та [PERSON] у [ADDRESS], де забезпечений належними побутовими умовами. З пояснень сторін судом встановлено, що відповідач покинула сім'ю 12.07.2013 року, після чого участі у вихованні та утриманні сина не брала, про його психічний та фізичний розвиток не турбувалась, матеріальної допомоги не надавала. Як пояснили сторони, шлюб між ними розірвано рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.12.2013 р., яке набуло чинності. Згідно з поясненнями відповідача, позов вона визнає у повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо це не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. З урахуванням наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що позивач довів те, що відповідач свідомо без поважних причин нехтує своїми батьківськими обов"язками, натомість відповідач протилежного не довела. У зв'язку з цим суд вважає, що законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову наявні а тому,

Outcome: approved