Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що 06.11.2006 року між ним та [PERSON] було укладено кредитний договір № 24-192/06-ШД про надання кредиту у сумі 9000 грн., із сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 0,0001 річних. .Позивач свої зобов"язання виконав, надавши відповідачеві кредит, а [PERSON] не виконав умови кредитного договору та станом на [INFO] року заборгованість по кредиту перед позивачем складає 8500 гривень. Оскільки [PERSON] [INFO] року помер, його спадкоємцями є дружина [PERSON] та діти [PERSON], [PERSON], які повинні відповідати за зобов»заннями позичальника. В забезпечення виконання зобов"язань за вказаним кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки, за яким [PERSON] поручився перед банком за виконання [PERSON] зобов"язань за кредитним договором в повному обсязі. Позивач просить суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку вищевказану суму заборгованості по кредиту та судові витрати. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом про визнання договору поруки припиненим. Посилається на те, що строк виконання зобов"язання за кредитним договором закінчився 05.09.2009 року. Вважає, що порука припинилась, оскільки позов пред"явлений поза межами шестимісячного строку пред"явлення вимоги до поручителя. Крім того він не надавав згоди на забезпечення виконання зобов»язання новим боржником, відсутнє таке положення і в договорі поруки. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Зустрічний позов не визнав. Відповідач [PERSON], вона ж в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] позов не визнала та надала підтвердження, що син [PERSON] [INFO] року помер. Відповідач [PERSON] позов не визнав . Зустрічний позов підтримав. Судом встановлено, що 06.11.2006 року між ПАТ " Банк Фінанси та Кредит" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 24-192/06-ШД про надання кредиту у розмірі 9000 грн., терміном до 05.11.2009 року із сплатою 0,0001 відсотків річних. Відповідно до кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в зазначеній сумі, що підтверджується розпискою про отриманням кредитної картки. Згідно пункту 3.3, кредитного договору [PERSON] зобов'язався повертати кредит шляхом внесення щомісячних платежів згідно графіка погашення . З метою забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов"язань за кредитним договором 06.11.2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого [PERSON] взяв на себе зобов"язання відповідати за зобов"язаннями [PERSON] що випливають із кредитного договору. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свого зобов'язання за договором не виконав, [INFO] року він помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть . В зв»язку з цим позивачем нарахована заборгованість, яка складається лише з заборгованості по основному боргу кредиту в сумі 8500 грн. Згідно матеріалів спадкової справи, заведеної в в третій Житомирській державній нотаріальній конторі , спадкоємцями майна померлого є його дружина [PERSON] та діти [PERSON], [PERSON] - відповідачі по справі, які прийняли спадщину і отримали свідоцтва про право на спадщину за законом в рівних частках. Згідно з частиною 1 статті 1282 ЦК України у випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обов'язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Таким чином, у разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника у зобов'язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 17 квітня 2013 року про перегляд ухвали судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 серпня 2012 року у справі про визнання договору іпотеки припиненим (правова позиція, висловлена ВСУ при розгляді справи № 6-18цс13). Дізнавшись про смерть [PERSON] ПАТ " Банк Фінанси та Кредит" 10.06.2009 року звернувся до нотаріальної контори з Вимогою (Претензією) про обов'язки спадкодавця в якій просив повідомити про осіб, які прийняли спадщину та довести до відома спадкоємців, які прийняли спадщину про обов'язки сплатити борг за кредитним договором у розмірі 45980, 36 грн. В своїй відповіді від 01.10.2013 року державний нотаріус повідомляє позивача про те, що не може надати інформацію з посиланням на нотаріальну таємницю. Спадкоємець не повідомляв банк про відкриття спадщини. Таким чином банком виконані вимоги ст.. 1281 ЦК України. Згідно ст.. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до частини першої статті 523 ЦК порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником. Таким чином на поручителів може бути покладено відповідальність за порушення боржником обов'язку щодо виконання зобов'язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за будь-якого нового боржника, зафіксоване в тому числі у договорі поруки. Поручитель [PERSON] не надавав згоду відповідати за зобов'язання у разі переходу обов'язків позичальника, в даному випадку до спадкоємців, а відтак не поручався за виконання зобов'язань ними. Не передбачено також і договором поруки обов»язку [PERSON] відповідати за зобов»язаннями спадкоємців боржника. Виходячи із наведеного, суд вважає, що позов [PERSON] про припинення договору поруки з цих підстав є обґрунтованим та підлягає задоволенню, тому первісний позов в частині стягнення боргу з нього як з поручителя в солідарному порядку задоволенню не підлягає. Згідно копії матеріалів спадкової справи трьом спадкоємцям померлого [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину на легковий автомобіль марки ИЖ 412 ИЭ вартістю 1654 грн., на 1/3 частину кожному: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.20-22). Крім того [PERSON] отримала компенсацію за речове майно на суму 2998,96 грн. Доказів на підтвердження вартості одержаного у спадщину іншого майна та сум , належних спадкоємцям , позивачем не надано , не встановлено також і судом за клопотанням позивача. Таким чином загальна суму успадкованого становить 4652, 96 грн., а частка кожного із трьох спадкоємців 1550,99 грн. Однак з врахуванням норм ч.1 ст.1282 ЦК України про те, що кожен із спадкоємців відповідає особисто у розмірі його частки, суд вважає що стягненню підлягає по 1550,99 грн із [PERSON], як спадкоємця, а також з [PERSON] як законного представника неповнолітнього спадкоємця [PERSON] , а всього 3101, 97 грн. В частині стягнення із [PERSON] суд відмовляє в зв»язку із його смертю. Проаналізувавши наведене та матеріали справи суд прийшов до висновку про часткове задоволення первісного позову та задоволення зустрічного позову. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України, задовольняючи позов частково, суд стягує з [PERSON] як особисто так і законного представника , судові витрати на користь позивача в сумі 229, 40 грн.

Outcome: partial