Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначає, що [PERSON] проходив навчання та військову службу у Харківському університеті повітряних сил з 26.08.2015 року по 14.03.2017 року на посаді курсанта. Відповідно до розділу ІІ "Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України" затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008, Контракт про проходження військової служби (навчання) був укладений з [PERSON] 26.08.2015 року. 13.03.2017 року даний контракт був достроково розірваний та відповідач був виключений із списків особового складу Університету наказом начальника Університету (по стройовій частині) від 13.03.2017 року № 55. Відповідно до ч.10.ст.25 ЗУ "Про військовий обов"язок і військову службу" - Курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Позивач просить стягнути витрати пов"язані з утриманням [PERSON] під час навчання в сумі 167732,07 грн. та 2515,98 грн. судового збору. До суду від представника позивача надійшла заява, в якій він зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи провести у його відсутність. Не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду неодноразово не з`являвся, відповідно до ст.128 ЦПК України відповідач про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд, у відповідності до ст.ст. 223 ч.4, 280 ч.1 ЦПК України, та наявність згоди позивача, мав можливість ухвалити рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що між Харківським університетом Повітряних сил імені Івана Кожедуба та відповідачем [PERSON] 26.08.2015 року був укладений контракт на проходження військової служби (навчання) (а.с. 6). Згідно контракту відповідач [PERSON] взяв на себе зобов"язання проходити військову службу (навчання). 13.03.2017 року даний контракт був достроково розірваний згідно рапорту [PERSON] та відповідач був виключений із списків особового складу Університету наказом начальника Університету (по стройовій частині) від 13.03.2017 року № 55 (а.с.7,15). Відповідно до вимог Указу Президента України від 24.06.2016 року № 270/2016, Харківський університет Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба перейменовано у Харківський національний університет Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба. Відповідно до ч.10.ст.25 ЗУ "Про військовий обов"язок і військову службу" - Курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Відповідно до п.1. абзацу 6 Контракту про проходження служби (навчання) у Збройних Силах України, укладеного між Міністерством оборони України, в особі начальника Університету та відповідачем [PERSON] 26.08.2015 року [PERSON] взяв на себе зобов"язання" відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов"язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання) в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу". [PERSON] зобов"язався відшкодувати витрати на утримання в університеті під час навчання, про що свідчить його особистий підпис на загальному розрахунку № 221 (а.с. 8). На даний час відшкодування витрат в добровільному порядку на користь університету відповідачем [PERSON] не відбувається. Згідно розрахунку коштів на відшкодування витрат, пов"язаних з утриманням курсанта [PERSON] під час навчання складає 167732,07 гривень (а.с. 9-14). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 2515,98 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved