Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

[PERSON] , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Мишковська Т.М., звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група «Життя», [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом звільнення майна з-під арешту, в якій просить усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом звільнення нерухомого майна, а саме: квартири, загальною площею 42,2 кв.м, житловою площею 30,2 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] , з-під арешту, який накладено на все нерухоме майно боржника ПрАТ «Українська страхова група «Життя», 01.02.2017 року на підставі постанови Шевченківського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві про арешт майна боржника у виконавчому провадженні №53316804 від 01.02.2017 року, реєстраційний номер обтяження: 26858129. Позов мотивовано тим, що 05.09.2008 року [PERSON] уклав із ЗАТ «Страхова компанія «Українська страхова група «Життя» договір добровільного страхування життя №80-В021-1113, застрахувавши життя своєї дружини [PERSON] . Згідно умов Договору об`єктом страхування є майнові інтереси, пов`язані з життям, здоров`ям та працездатністю застрахованої особи. Страхова сума на дату укладення договору становила 50 000 доларів США, страховий платіж становив 1 220 доларів США, строк дії договору - до 25.09.2038 року. Однак метою укладення [PERSON] вищевказаного Договору було отримання у майбутньому у власність житла, адже одночасно з укладенням цього Договору позивачем із страховою компанією був укладений попередній договір про виконання умов програми «Ваш дім». Дана програма полягала у придбанні обраного страхувальником житла за рахунок проплат, здійснених за договором страхування, за умови виконання умов програми. При цьому в разі настання страхового випадку (дожиття застрахованої особи до визначеної дати або її смерті раніше визначеної дати) страхова компанія, замість виплати страхової суми, передає страхувальнику право власності на житло за договором купівлі-продажу. З метою виконання умов цієї програми та отримання бажаного житла [PERSON] та його сестра [PERSON] також уклали Договори страхування життя від 25.06.2009 року за №80/0211-0147 та №80-0211-0146 відповідно. Оплата за полісами з цих договорів враховувалася до загального обсягу залучених [PERSON] коштів за програмою «Ваш дім». Загалом страховій компанії були сплачені кошти в сумі 180 908,40 гривень. За програмою [PERSON] знайшов бажану квартиру [ADDRESS] та на підставі договору купівлі-продажу від 03.07.2009 року ЗАТ «Страхова компанія «Українська страхова група «Життя» придбала її за 229 200 гривень. Квартира придбана за кошти внесені [PERSON] та страхувальниками, які за його рекомендацією уклади договори страхування, у відсотковому відношенні. Тобто власні кошти в придбання квартири страхова компанія не вкладала. 03.07.2009 року між [PERSON] та страховою компанією була укладена додаткова угода до Договору добровільного страхування життя №80-В021-1113 від 25.09.2008 року, якою внесені зміни у валюту та розмір страхової суми, що внаслідок приведена у відповідність сумі придбання квартири. В грудні 2016 року [PERSON] стало відомо про наявність декількох відкритих Шевченківським районним відділом ДВС м. Київ ГТУЮ виконавчих проваджень, за якими боржником є ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група «Життя». 18.04.2019 року державним виконавцем був проведений опис квартири [ADDRESS] , оскільки на неї був накладений арешт. 28.01.2020 року рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/12284/19 визнано договір добровільного страхування №80-В021-1113 від 25 вересня 2008 року з додатком, укладений між [PERSON] та ЗАТ «Страхова компанія «Українська страхова група «Життя», а також додаткові угоди від 03 липня 2009 року - удаваним правочином, вчиненим з метою приховання іншого правочину - договору купівлі-продажу з розстрочкою платежу нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] ; визнано за [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , право власності на квартиру [ADDRESS] . Позивач як власник позбавлений можливості зареєструвати право власності на квартиру [ADDRESS] , оскільки на неї накладено оспорюваний арешт. Арешт накладено при примусовому виконанні виконавчого листа №712/12125/16-ц від 26.01.2017 року про стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група «Життя» на користь [PERSON] боргу в розмірі 171 695,57 гривень. Оскільки [PERSON] не являється стороною у справі №712/12125/16-ц, не несе відповідальність за зобов`язаннями страхової компанії - наявність арешту порушує його право власника на користування та розпорядження своїм майном. Викладене стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.07.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 25.08.2020 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив позов не задовольняти, виключити його зі складу учасників судового процесу та звільнити від сплати судових витрат позивача. Така позиція мотивована тим, що [PERSON] вважає себе неналежним відповідачем у справі, оскільки він немає жодного стосунку до проблеми позивача, він є лише одним з ошуканих вкладників страхової компанії, його участь в судовому процесі суперечить ст.50 ЦПК України. Разом з тим по суті позовних вимог зазначив, що арешт на квартиру не потрібно знімати до сплати позивачем 21% повної вартості квартири. В клопотанні від 15.09.2020 року вказав, що позивач [PERSON] помилково вважає, що купівлю страховою компанією квартири здійснено виключно за кошти позивача, оскільки сума внесених ним коштів за договором страхування в рахунок сплати вартості квартири становить всього 79% вартості квартири, сума, яку позивачем не доплачено страховій компанії за вартість квартири становить 48 291,60 гривень. ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група «Життя» в строк, наданий судом, відзив на позов суду не надало. Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) як третя особа пояснення щодо позову до суду не надав. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.08.2020 року підготовче засідання у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, 11.11.2020 року представник позивача [PERSON] подала до суду клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника, в якому позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду справи судом повідомлені завчасно у визначений законом спосіб. На підставі п.п.1-2 ч.3 ст.223 ЦПК України суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності учасників судового розгляду. Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч.2 с.247 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/12284/19 від 28.01.2020 року визнано договір добровільного страхування №80-В021-1113 від 25 вересня 2008 року з додатком, укладений між [PERSON] та ЗАТ «Страхова компанія «Українська страхова група «Життя», а також додаткові угоди від 03 липня 2009 року - удаваним правочином, вчиненим з метою приховання іншого правочину - договору купівлі-продажу з розстрочкою платежу нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] ; визнано за [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , право власності на квартиру [ADDRESS] (а.с.6-9). В зазначеному рішенні судом встановлено, що 25 вересня 2008 року між [PERSON] та ЗАТ «Страхова компанія «Українська страхова група «Життя» укладений договір добровільного страхування життя №80-В021-1113. Об`єктом страхування згідно п. 2.1 договору є майнові інтереси, пов`язані з життям, здоров`ям та працездатністю застрахованої особи - [PERSON] (п. 1.3 договору). Договором також визначена страхова сума, що становить 50000,00 доларів США. [PERSON] зобов`язувався сплачувати щорічно, до закінчення періоду, за який було внесено попередній страховий платіж, у розмірі 1220,00 доларів США. Також 25 вересня 2008 року між [PERSON] та ЗАТ «Страхова компанія «Українська страхова група «Життя» укладений попередній договір №80-В021-1113 про виконання умов програми «Ваш дім». Пунктом 1.1. договору передбачено, що за цим договором страховик приймає на себе зобов`язання, за умови належного виконання страхувальником умов програми «Ваш дім» (надходження на рахунок страховика страхових платежів групового обсягу, що включає платіж страхувальника та платежі наступних двох рівнів, в обсязі, що перевищує обрану страхувальником страхову суму за договором добровільного страхування життя №80-В021-1113 від 25 вересня 2008 року на десять відсотків), придбати для подальшої передачі страхувальнику у користування нерухоме майно (житлове приміщення), пошук якого здійснюється самим страхувальником і вартість якого не перевищує обрану страхувальником у відповідності до договору страхування життя страхову суму, з урахуванням передбачених програмою вимог до такого нерухомого майна. На виконання умов договору страхування життя №80-В021-1113 від 25 вересня 2008 року страхувальником [PERSON] сплачені страхові платежі згідно квитанцій: №144095 від 25 вересня 2008 року у сумі 11 858,50 грн, №44387 від 24 червня 2009 року у сумі 78 000,00 грн, №45441 від 26 червня 2009 року - 48 950,00 грн, №45587 від 26 червня 2009 року - 8763,00 грн, №47917 від 03 липня 2009 року - 4000,00 грн. ЗАТ «Страхова компанія «Українська страхова група «Життя» на підставі договору купівлі-продажу квартири від 03 липня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Циц Н. В., зареєстрованого в реєстрі за №968, придбала та є власником квартири [ADDRESS] . Право власності зареєстроване КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації 06 серпня 2009 року, запис №1106 у книзі №54. Згідно умов договору купівлі-продажу вартість придбаної квартири становить 229 200,00 грн. 03 липня 2009 року [PERSON] та відповідачем ЗАТ «Страхова компанія «Українська страхова група «Життя» укладена додаткова угода до договору добровільного страхування життя №80-В021-1113 від 25 вересня 2008 року, за умовами якої сторони домовилися щодо розміру страхового платежу у 5592,48 грн. щорічно, а також страхової суми, за випадком згідно договору - 229200,00 грн. Цього ж дня укладена ще одна додаткова угода до зазначеного договору добровільного страхування життя, якою визначили порядок виплати страхової суми за даним договором, а саме: страховик на підставі договору купівлі-продажу квартири від 03 липня 2009 року володіє житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , право власності на яке в якості належної страхової виплати за договором зобов`язується передати на підставі договору купівлі-продажу страхувальнику, а страхувальник зобов`язується прийняти вказане приміщення та підписати договір купівлі-продажу цього приміщення як новий власник на визначених умовах. В цьому ж рішенні суду зазначено, що визнання права власності на квартиру за позивачем не звільняє його від обов`язку виконувати умови щодо сплати повної вартості квартири, в тому числі і в порядку, який визначений положеннями ст.537 ЦК України. З викладеного вбачається, що сума внесених позивачем платежів за договором купівлі-продажу з розстрочкою платежу нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] , складає 180 908,40 гривень, що становить 78,93% від повної вартості квартири в сумі 229 200 гривень. Недоплачена позивачем страховій компанії сума вартості квартири становить 48 291,60 гривень. Наведене вище рішення набуло законної сили 05.03.2020 року. Як встановлено ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З огляду на викладене суд враховує встановлені рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/12284/19 від 28.01.2020 обставини, як преюдиційні для розгляду цієї справи а саме те, що за позивачем визнано право власності на квартири [ADDRESS] . Недоплачена позивачем страховій компанії сума вартості квартири становить 48 291,60 гривень В судовому засіданні позивачем доведено, що він не міг виконати своє зобов`язання зі сплати коштів на рахунок кредитора - ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група «Життя», оскільки вказана юридична особа відсутня за зареєстрованою адресою місцезнаходження та у зв`язку з відсутністю відкритих рахунків вказаної особи з новим позначенням «IBAN». Позивачем вживались заходи щодо встановлення таких рахунків під час розгляду цієї справи, разом з тим, такий пошук результатів не дав. Разом з тим, під час розгляду цієї справи позивач [PERSON] 09.11.2020 року вніс в на депозитний рахунок приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Меженської К.С. 48 292 гривні для передачі ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова компанія «Життя» у зв`язку з виконанням фінансових зобов`язань відносно прав власності на нерухоме майно (а.с. 97). Відповідно до ч.1 ст.537 ЦК України, боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори в разі: 1) відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання; 2) ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку; 3) відсутності представника недієздатного кредитора. Таким чином суд приходить до висновку, що внісши зазначену суму на депозит нотаріуса, [PERSON] , згідно ч. 1 ст. 537 ЦК України, повністю виконав перед ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова компанія «Життя» зобов`язання за договором купівлі-продажу з розстрочкою платежу нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] , та не існує жодних а ні формальних, а ні юридичних перепон для реєстрації ним права власності на квартиру [ADDRESS] та реалізації ним всього комплексу правомочностей власника квартири. Квартира [ADDRESS] , власником якої наразі є позивач, станом на 01.02.2017 року на праві власності належала ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група «Життя», а тому постановою головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 01.02.2017 року в інтересах стягувача [PERSON] накладено арешт на все майно боржника ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група «Життя» в тому числі і на наведену квартиру. (а.с.10). Накладення арешту на квартиру [ADDRESS] підтверджується інформаційною довідкою №165189633 від 26.04.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер майна 25304194), в якій в розділі «Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяження» міститься наступна інформація: 02.07.2018 року державний реєстратор Бучко В.В., Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві; внесено запис про обтяження 26858129, підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника серія та номер:53316804/4, виданий 01.02.2017 року Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 41861584 від 02.07.2018 року 16:39:59, Бучко Віталій Васильович, Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві; вид обтяження: арешт нерухомого майна, відомості про об`єкт обтяження ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група «Життя», опис предмета обтяження: квартира, загальною площею 42,2 кв.м, житловою площею 30,2 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав у пунктах 1 та 2 постанови №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснив судам, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] є належним відповідачем у даній справі, оскільки саме в його інтересах було накладено оспорюваний арешт. Як встановлено судом, арешт на спірну квартиру був накладений як на майно належне ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група «Життя», власником якої наразі є позивач. В позивача, як у власника квартири, наявні перешкоди у використанні та розпорядженні своєю власністю у зв`язку з накладенням арешту на належне йому майно. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з частиною першою та другою статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості. Ст. 77 ЦПК України, встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Ч.1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Федоренко проти України" від 01.06.2006 року здійснено тлумачення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, де сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" АБО "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності. Також, аналогічна правова позиція щодо права власності особи сформульована Європейським судом з прав людини і в справі № 44277/98 "Стреч проти Сполученого Королівства" від 24.04.2003 року. Суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що цивільне право [PERSON] на володіння, користування та розпорядження квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS] , підлягає захисту, шляхом звільнення цього майна з під арешту, а тому позов підлягає задоволенню. Як встановлено ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються , зокрема, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позову з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню в рахунок компенсації сплаченого судового збору 840,80 грн. судового збору, тобто по 420,40 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved