Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до Київської міської Ради Київської міської державної адміністрації, третя особи: Головне управління юстиції міста Києва про визнання права власності на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті їх батька та чоловіка [PERSON]. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] помер [PERSON] - чоловік позивачки [PERSON] та батько [PERSON] та [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на ? частину квартири по [ADDRESS]. Інша ? частина вищезазначеної квартири належить [PERSON] на підставі Договору дарування частки квартири від 15.02.2002 року за № 689. На свою ? частину вищезазначеної квартири [PERSON] зробив заповіт на своїх дочок, позивачів - [PERSON] та [PERSON] в рівних долях кожній, що підтверджується заповітом від 07.09.2007 року. Спадкоємцями першої черги є позивачі. В шестимісячний строк вони звернулась з відповідною заявою до нотаріальної контори, однак їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки належним чином правовстановлюючі документи померлим оформлені не були, а тому вони вимушені звертатись до суду з вказаним позовом. Позивачі в судове засідання не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі та просять суд визнати за ними право власності на квартиру [ADDRESS], тому що вони є єдиними спадкоємцями. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, надав до суду письмові пояснення з клопотанням проводити розгляд справи у відсутності їх представника. Представник Головного Управління юстиції у м.Києві до суду не з"явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника . За таких обставин суд вважав за можливе розглядати справу у відсутності представників відповідача та третьої особи. Судом встановлено, що 17 лютого 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] ( а.с.8). [INFO] помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть ( а.с.9) Після його смерті відкрилась спадщина на ? частину квартири [ADDRESS]. Інша ? частина вищезазначеної квартири належить [PERSON] на підставі Договору дарування частки квартири від 15.02.2002 року за № 689. ( а.с.12). Відповідно до заповіту від 07.09.2007 року [PERSON] заповів все своє майно своїм дочкам [PERSON] та [PERSON] в рівних долях кожній. Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] своєчасно подали до П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON], де і була заведена спадкова справа. На підставі листа державного нотаріуса П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори № 1177/02.14/05 позивачам було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на вищезазначену квартиру, оскільки ? частина цієї квартири не зареєстрована у встановленому законом порядку. Згідно вимог ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до вимог ст..392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1218 ЦКУкраїни до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об"єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до положень частини першої, третьої та п"ятою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, якій постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заяввив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкрття спадщини. Згідно положень статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов"язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім"я кожного з них, із зазаченням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Як передбачено п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджено наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз"яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст.67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обгрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлено, що спадкоємці першої черги, у встановленому законом порядку заявили про намір прийняти спадкове майно, а саме квартиру [ADDRESS], однак у встановленому порядку не отримали свідоцтво про право власності на спадкове майно, оскільки правовстановлюючий документ на квартиру, а саме Дублікат свідоцтва про право власності не зареєстрований у відповідних органах. В той же час обставин, які б вказували, що спадкодавець [PERSON] за життя набув або володів нерухомим майном, що входить до спадкової маси, неправомірно, або на вказане майно, крім позивачів, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи судом не встановлено. Крім того, відповідно до вимог ст..1241 ЦК України малолітні, неповнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова ( вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом. Позивач [PERSON] є пенсіонеркою і відповідно до вищезазначеної норми закону має право на обов'язкову долю. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів є обгрунутованими і підлягають задоволенню судом у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved