Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, в якому просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 10 лютого 2020 року до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з 26 лютого 2005 року [PERSON] перебувала у шлюбі із [PERSON] , від якого [INFO] народила сина - [PERSON] . У червні 2007 року шлюбні відносини між ними фактично були припинені. З цього часу відповідач втратив інтерес до сімейного життя, вихованням дитини не займається, матеріально не забезпечує. Шлюб між сторонами було розірвано. На даний час [PERSON] проживає окремо. Місце проживання його невідоме. Ніякого зв`язку з позивачем та сином відповідач не підтримує, та участі у вихованні сина не приймає, не приймає участі у матеріальному забезпеченні потреб спільної дитини, що суперечить інтересам дитини. 30 листопада 2018 року [PERSON] (після одруження - [PERSON] ) уклала шлюб з [PERSON] .. Після укладення шлюбу позивач зі своїм чоловіком та сином [PERSON] разом проживає за адресою: [ADDRESS] . Всі питання щодо виховання, духовного розвитку та матеріального забезпечення сина, [PERSON] , вирішуються позивачем та її чоловіком без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні подружжя [PERSON] . З 2009 року з боку [PERSON] не було жодного випадку прояву уваги до дитини, зустрічі з ним, надання будь-якої допомоги і тим більше виховання. Не було також і цікавості як проходе життя дитини, як здоров`я, чи не потребує дитина чогось. Наведені обставини вказують на те, жодних батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини [PERSON] не виконував, не виконує та не має наміру виконувати. [PERSON] ніяким чином з 2009 року не намагався спілкуватися з [PERSON] жодним чином, не піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує взагалі харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкується з дитиною взагалі; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти - створились умови, які шкодять інтересам дитини. 25 червня 2009 року рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова задоволено позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дити - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (сукупного доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 березня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Натомість з 2009 року [PERSON] жодним чином не виконує своїх обов`язків щодо утримання дитини, жодного разу не виконав своїх аліментних зобов`язань за рішенням суду. За таких обставин вважає, що аліменти необхідно збільшити та з відповідача стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 10 лютого 2020 року до досягнення дитиною повноліття, у зв"язку із збільшенням законодавчо встановленого мінімального розміру аліментів та позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Шевченко Г.С. від 12 березня 2020 року провадження у справі відкрито, розпочато підготовче провадження у справі та призначено в підготовче судове засідання. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Ульяніч І.В. від 21 травня 2020 року справу прийнято до свого провадження та призначено в підготовче судове засідання. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20 липня 2020 року справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, та пояснила, що на даний час одружена з іншим чоловіком, з відповідачем немає зв`язку з 2009 року. З того часу відповідач з дитиною не спілкується, не приймає участі в її вихованні, матеріальної допомоги не надає, розмір аліментів визначений рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова менший за розмір встановлений законом. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов та просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Представник третьої особи Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. 27.11.2020 року до суду надійшов висновок Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 20.11.2020 року № 574 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони з 26.02.2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який 12.05.2009 року - розірвано (свідоцтво про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] від 12.05.2009 року (а.с. 15). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого в свідоцтві про народження записаний відповідач по справі - [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 3 Харківського обласного управління юстиції від 14.04.2006 року). Згідно свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 30.11.2018 року [PERSON] 30 листопада 2018 року уклав шлюб з [PERSON] . [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Як вбачається з довідки КЗ «Харківська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 11 з поглибленим вивченням окремих предметів Харківської міської ради Харківської області» від 20.01.2020 року № 46, дитина [PERSON] , [INFO] навчається у закладі з 01 вересня 2013 року. Дитина постійно проживає з матір`ю за адресою [ADDRESS] . На батьківських зборах з вересня 2013 року по січень 2020 року була присутня мати [PERSON] , цікавилася навчальною діяльністю сина, реагувала на звернення класного керівника. Батько учня [PERSON] , жодного разу з вересня 2013 року не відвідував школу, не був присутнім на батьківських зборах, не цікавився життям та навчальною діяльністю сина, на звернення класного керівника не реагував (а.с. 34). Згідно характеристики учня 7-В класу, [PERSON] навчається у школі Комунальний заклад "Харківська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів №11 з поглибленим вивченням окремих предметів Харківської міської ради Харківської області" з першого класу. Зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, працелюбний, уважний учень. Має навчальні досягнення достатнього рівня. Навчається в повну міру своїх сил. Має довільну зорову, слухову, механічну, змішану пам`ять, добре й швидко запам`ятовує учбовий матеріал. Виявляє логічне, образне, конкретне, творче мислення. Має здібності до вивчення української, англійської мов, алгебри, геометрії, хімії, інформатики та ін. предметів. На уроках завжди уважний, активний, виконує домашнє завдання, допомагає товаришам. Має добрий загальний розвиток. Багато читає. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно. Бере активну участь у громадському житті школи та класу, у роботі учнівського самоврядування, у культмасових заходах, у спортивному житті школи. Є учасником шкільної, олімпіади, конкурсу, нагороджений дипломами, сертифікатами. Веселий, товариський, стриманий, врівноважений, розсудливий, дисциплінований, самостійний. Користується повагою серед учителів. Має авторитет серед однокласників, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Мати приділяє належну увагу вихованню, постійно підтримує зв`язок зі школою та класним керівником, регулярно відвідує батьківські збори. Згідно довідки КНП «Міської дитячої поліклініки № 15» Харківської міської ради від 17.01.2020 року № 32/о/554, за період спостереження [PERSON] в КНП «Міська дитяча поліклініка № 15» Харківської міської ради, батько дитини - [PERSON] за інформацією лікаря педіатра [PERSON] , станом здоров`я дитини не цікавився, до фахівців лікарні з сином не звертався (а.с. 33). В судовому засіданні свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є батьком позивачки. В 2005 році донька вийшла заміж за відповідача [PERSON] та в 2006 році народився онук [PERSON] . В подальшому, донька з онуком переїхала мешкати до батьків, відповідач інколи приходив. [PERSON] зловживав спиртними напоями. Свідок зазначив, що не бачив відповідача приблизно 10 років, участі у вихованні та матеріальному забезпеченні сина відповідач не приймає. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є матір"ю позивачки. Відповідача бачила у квітні 2010 року, більше не бачила. Донька мешкала з відповідачем до 2010 року, з того часу ніякої допомоги відповідач не надає. Свідок [PERSON] пояснив, що мешкає з позивачкою з 2015 року, а 30 листопада 2018 року уклав з нею шлюб. За весь цей час відповідач не з"являвся, з дитиною не спілкувався, аліменти не сплачує. Також зазначив, що він повністю забезпечує дружину та дитину, та має намір усиновити [PERSON] . Свідок [PERSON] зазначила, що з [PERSON] познайомилась в 2003-2005 роках за родом діяльності, потім відповідач зник, а з позивачкою свідок підтримує дружні відносини. Зі слів позивачки свідку відомо, що відповідач не виконує свої батьківські обов"язки, з дитиною не спілкується. Свідок [PERSON] пояснив, що він кум позивача та відповідача, раніше зустрічались, святкували разом свята, зі слів позивачки свідку відомо, що відповідач 10 років не виконує батьківські обов"язки, з дитиною не спілкується. Свідок не бачив відповідача приблизно 10 років, із них 5 років про відповідача взагалі не має ніякої інформації. Свідок [PERSON] пояснила, що вона колега по роботі [PERSON] , разом працювали до 2009 року, раніше сім"ями разом відпочивали, в 2009 році їздили на відпочинок в Крим. Відповідач зловживав спиртними напоями. Що відбувається зараз з відповідачем свідку не відомо вже 11 років. Зі слів позивача свідку відомо, що відповідач не надає допомоги, аліменти не сплачує. Також, в судовому засіданні було допитано неповнолітнього [PERSON] , який пояснив, що батька взагалі не пам"ятає та не спілкується з ним. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч. 2,3 ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами Сімейного Кодексу України (статті 164-167). Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позивач [PERSON] в обґрунтування своїх позовних вимог в частині позбавлення батьківських прав відповідача відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , посилається на те, що підставою для позбавлення батьківських прав відповідача є ухилення його від виконання обов`язків по вихованню та утриманню сина. В пункті 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Доводи позивача, про те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, життям та здоров`ям сина не цікавиться, не спілкується з дитиною та більше десяти років не бере участі у його вихованні та утриманні, відповідачем під час судового розгляду жодним чином не спростовані. Існування обставин, які перешкоджають участі відповідача у матеріальному утриманні та вихованні дитини, судом не встановлено. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем не надано жодних доказів, які б спростовували вищевказані обставини. Частиною 4 ст. 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів зокрема щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , про що до суду надано відповідний висновок від 20.11.2020 року № 574. Приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи свідоме нехтування батьком своїми батьківськими обов`язками по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , суд прийшов до висновку, що відповідач систематично, протягом тривалого часу не виконує батьківських обов`язків, передбачених ст.ст. 150, 153, 180 Сімейного Кодексу України, по відношенню до дитини. Відповідно до преамбули Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789- ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Статті 9, 18 вказаної Конвенції також визначає, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. 3 метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у цій Конвенції, Держави-учасниці надають батькам і законним опікунам належну допомогу у виконанні ними своїх обов`язків по вихованню дітей. З приводу вимог позивача про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Як вбачається з заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.06.2009 року позовні вимоги [PERSON] задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (сукупного доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 березня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] станом на 01.11.2020 року заборгованість відповідача складає 127645,75 грн.. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ч. 3 ст. ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" п. 17 зазначено, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК ( 2947-14 ). При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. В пункті 23 постанови зазначено, що відповідно до ст. 192 СК ( 2947-14 ) розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тому позов в частині збільшення аліментів, а саме стягнення із відповідача аліментів в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, задоволенню не підлягає, так як судом встановлено, що аліменти на дитину стягнуті 25 червня 2009 року рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова, яке підлягає виконанню. Щодо зміни законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину, то це не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, та з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 гривень, На підставі викладеного і

Outcome: partial