Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу 15006,80 грн. майнової шкоди, тобто фактичних витрат понесених позивачем у зв'язку із виплатою страхового відшкодування. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 05.08.2010 року близько 8 год.30 хв. [PERSON], керуючи транспортним засобом марки ВАЗ-21099, д.н.з. [NUMBER] по вул.Коновальця в м.Івано-Франківську, порушив вимоги правил дорожнього руху, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки "Опель-Омега", д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Долинського районного суду від 06.09.2010 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124, 130 ч.3 КУпАП. На час скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Внаслідок протиправних дій відповідача автомобіль Опель Омега, д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження і потерпілий [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про виплату страхового відшкодування. Виконуючи свої зобов'язання позивач виплатив потерпілій особі страхове відшкодування у розмірі 15006,80 грн. Посилаючись на ст.38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" позивач просить стягнути вказану суму в порядку регресу, а також стягнути витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн. та 2000 грн. витрат на правову допомогу. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав з викладених в позовній заяві підстав, просив визнати причини пропуску строку позовної давності поважними, оскільки позивач спершу пред"явив позов до відповідача у Долинський районний суд, який повернув позовну заяву для подання за підсудністю до Богородчанського районного суду. Відповідач в судове засідання не з"явився. Про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, у звязку з чим судом постановлено ухвалу про розгляд справи у порядку заочного провадження. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що постановою Долинського районного суду у справі про адміністративне правопорушення від 06 вересня 2010 року встановлено, що відповідач, керуючи 05.08.2010 транспортним засобом марки ВАЗ-21099, д.н.з. [NUMBER], порушив вимоги правил дорожнього руху, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілам марки "Опель Омега", н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Даною постановою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Таким чином, вина відповідача у заподіяння шкоди встановлена. МТСБУ через відсутність у ввідповідача договору обовязкового страхування виплатила потерпілій особі відшкодування у розмірі 15006,80 грн., і має право регресної вимоги до відповідача. Відповідно до ст. 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Початок перебігу позовної давності визначається за правилами ст. 261 ЦК України, де зазначено, що строк позовної давності починає спливати з моменту, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Дорожньо-транспортна подія мала місце 05.08.2010 року, платіжним дорученням від 18.04.2011 року позивач оплатив потерпілому вартість заподіяного мтеріального збитку, а до суду позивач звернувся із позовом 05.09.2014 року. Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач жодних заяв до суду не подав, а тому заявлені вимоги підлягають задовленню. Водночас суд не вбачає підстав покласти на відповідача відшкодування заявлених позивачем витрат на правову допомогу у сумі 2000 грн. До матеріалів справи додано копію додаткової угоди до контракту про надання правової допомоги від 17.11.2010 року, за якою МТСБУ передало на виконання ТзОВ "ВМ" завдання на ведення справи за позовом замовника до [PERSON] з оцінкою вартості цих послуг у 2000 грн. Проте належних доказів на підтвердження того, що такі витрати були позивачем понесені суду не подано. Ксерокопія платіжного доручення №4434 від 13.10.2011 р., яка немає відмітки про проведення бакном, не може бути прийнята як належних доказ. На підставі наведеного,

Outcome: partial