Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

Відповідно до ст.268 ЦПК України в судовому засіданні проголошена вступна та резолютивна частини рішення. До Куйбишевського районного суду Запорізької області 25 червня 2021 року надійшла позовна заява [PERSON] , в якій вона просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2500 грн щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча зобов`язаний її утримувати згідно норм Сімейного кодексу України. 29 червня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощенного позовного провадження, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнила свої позовні вимоги, і прохала суд винести рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти на користь позивача на утримання їхнього сина [PERSON] в розмірі 1300 грн. щомісяця. Свої заперечення обгрунтував тим, що він не ухиляється від обов"язку утримувати свою дитину, протягом року майже кожного місяця надсилав кошти на банківський рахунок сина в розмірі 1000 грн. На даний час він офіційно не працевлаштований, проживає за рахунок тимчасових заробітків, має мінливий дохід, має на утриманні непрацездатну матір [PERSON] , інваліда третьої групи, яка має онкологічне захворювання та потребує значних коштів на лікування та реабілітацію. Крім того, у нього перебувають на утриманні його бабуся і дідусь, особи похилого віку, які мають незадовільний стан здоров"я, та також потребують від нього допомоги як фізичної, так і матеріальної. Тому сплата аліментів в більшому розмірі призведе до погіршення його матерільного стану. На підтвердження своїх заперечень , надав суду копію виписки з медичної карти хворого на ім"я [PERSON] та довідку до акту огляду МСЕК на ім"я [PERSON] , квитанції про перерахування готівки на ім"я [PERSON] за 27.07.2020 в розмірі 1200 грн. , 16.09.2020 в розмірі 1000 грн. , 25.09.2020 в розмірі 1000 грн. , 26.10.2020 в розмірі 1000 грн. , 25.11.2020 в розмірі 1000 грн. , 12.01.2021 в розмірі 1000 грн. , 26.02.2021 в розмірі 1000 грн. , 31.05.2021 в розмірі 1000 грн. , 05.07.2021 в розмірі 3000 грн. . Інших письмових доказів про перебування у нього на утриманні матері, діда та бабусі , немає. Суд, з`ясувавши позицію сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню . Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст.12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 6). Рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області № 319/343/20 від 01 червня 2020 року, шлюб між сторонами розірвано, рішення набуло законної сили 07 серпня 2021 року ( а.с. 7-8). [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] , фактично проживає по [ADDRESS] разом з сином [PERSON] , [INFO] ( а.с.9). Позивач вказала, що вона на даний час вона ніде працює, так як дитина підліток, то потреби матеріального характеру зростають, а вона не може сама забезпечити належний рівень життя сина. Коштів , яких надає відповідач їй на утримання сина не вистачає. Відповідач працезданий, фізичних або психічних вад не має, інші стягнення не виконавчими документами не здійснюються, крім сина нікого на утриманні немає. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, стягнень по іншим аліментним зобов`язанням відповідач немає. Іншого в судовому засіданні доведено не було. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує (стаття 182 СК України): 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частин першої і другої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач [PERSON] не заперечує свого обов"язку сплачувати аліменти , предметом спору є розмір аліментів, які позивач прохає з нього стягувати. Згідно зі ст. ст. 76,77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач [PERSON] в обгрунтування своїх заперечень щодо неможливості сплати аліментів у більшому розмірі посилався про перебування на його утриманні непраздатної матері, баби та діда, проте доказів на підтвердження вказаних обставин не надав. Верховний Суд наголошує на тому, що відповідно до положень статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Враховуючи викладене, суд на підставі належним чином досліджених доказів і встановлених обставин справи та, урахувавши інтереси дитини, для благополуччя та повноцінного розвитку якої необхідним є забезпечення її коштами одним із батьків , вважає позовні вимоги щодо стягнення аліментів у частці від доходу на утримання дитини обгрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню . Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач з даним позовом звернулась 25 червня 2021 року. Разом з цим, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. В силу п.1 ч.1ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Питання судових витрат, суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України, а тому присуджує із відповідача в дохід держави судовий збір , оскільки позивач при пред"явленні позову від сплати судового збору була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved