Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

Прокурор Рахівського району Закарпатської області, діючи в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], органу опіки та піклування Рахівської РДА, третя особа без самостійних вимог: [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25 лютого 2015 року у ході досудового розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12015070140000127 від 13.02.2015 року [PERSON] повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України. Як встановлено органом досудового розслідування [PERSON], будучи матір"ю двох малолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], які з часу народження проживають з тіткою [PERSON], за адресою: [ADDRESS], в період з січня 2013 року по лютий 2015 року отримала державні соціальні допомоги на утримання своїх неповнолітніх дітей на загальну суму 21954,16 гривень. Порушуючи вимоги ст. 150 СК України, згідно якої батьки зобов"язані виховувати та піклуватись про своїх дітей, [PERSON], умисно, з корисливих спонукань, з метою витрачання коштів, державних соціальних допомог, призначених для належного утримання та догляду вищезазначених дітей, використовувала їх на придбання речей для власного користування, при цьому не надавала необхідні для дітей одяг, їжу, не забезпечила належні санітарно-гігієнічні умови їх проживання, не піклувалася про їх здоров"я, фізичний, моральний і духовний розвиток, не створювала належні умови для розвитку природних здібностей дітей, чим злісно ухилилася від їх утримання. З огляду на це діти [PERSON] та [PERSON] від самого народження проживають у сім"ї [PERSON], яка здійснює належний догляд за ними, створює необхідні для їх здоров"я та розвитку умови проживання і виховання. Крім цього, [PERSON], окрім малолітніх [PERSON] та [PERSON] є матір"ю малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], відомості про батька яких занесені зі слів матері в порядку ст. 135 СК України. Згідно довідки Богданської сільської ради Рахівського району від 25 лютого 2015 року разом з відповідачкою проживають її чоловік [PERSON], 1988 року народження та двоє дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Тобто фактично на утриманні відповідачки перебуває двоє дітей. Рішенням Рахівського районного суду від 28 січня 2013 року [PERSON] позбавлено батьківських прав стосовно її сина [PERSON], [INFO], якого вона залишила в пологовому будинку та вирішено стягувати з неї на користь опікуна [PERSON] аліменти в розмірі 500 гривень до досягнення дитиною повноліття. З цього часу службою у справах двтей, представник якої брав участь у судовому розгляді цивільної справи, не вжито жодних заходів, в тому числі цивільно-правового характеру, щодо захисту прав та інтересів дітей [PERSON] та [PERSON] в частині їх виявлення, визначення соціально-правового статусу та встановлення опікунства над ними. З урахуванням чого, прокуратура Рахівського району звертається за захистом соціальних та майнових прав дітей [PERSON] та [PERSON], які відносяться до осіб з числі дітей, фактично позбавлених батьківського піклування, у зв"язку з неспроможністю через свій вік самостійно реалізувати свої процесуальні повноваження щодо захисту прав у суді. Станом на 26 лютого 2015 року органом опіки та піклування райдержадміністрації соціально-правовий статус дітей не визначений, питання щодо призначення опікуна над ними комісією не розглядалося. Водночас, зазанчені діти позбавлені захисту їх інтересів з боку держави та через відсутність встановленого державою соціально-правового статусу не можуть бути забезпечені передбаченими соціальними допомогами та пільгами для їх повноцінного розвитку та виховання. Разом з тим, вихованням та утримання дітей займається громадянка [PERSON], в якої діти проживають з часу народження. Враховуючи, що [PERSON] ніде не працює, до цього часу є одержувачем державних соціальних допомог, вважають, що з неї необхідно стягнути аліменти, визначені судом у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень на кожну дитину, щомісячно, до досягнення ними повноліття. На підставі наведено просили позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав стосовно її малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітніх [PERSON] та [PERSON], щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення повноліття, аліменти в розмірі по 500 гривень на кожну дитину. В ході розгляду справи прокуратурою Рахівського району змінено позовні вимоги, мотивуючи тим, що [PERSON] є інвалідом ІІІ групи, внаслідок затримки психомоторного розвитку. За даними медичних висновків обов"язки опікуна відповідачки виконувала [PERSON]. 1938 р.н. З часу одруження, тобто з грудня 2012 року [PERSON] проживає в с. Богдан Рахівського району разом зі своїм чоловіком та їх спільними дітьми [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. За місцем свого проживання [PERSON] характеризується позитивно, добросовісно виконує свої батьківські обов"язки по догляду за дітьми. З наданих у судовому засіданні пояснь [PERSON] та показів [PERSON] вбачається, що у січні 2013 року [PERSON] залишила своїх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] на утриманні тітки [PERSON] Починаючи з вказаного часу відповідач долею зазначених дітей не цікавилась, необхідні для дітей одяг, їжу не надавала, ініш засоби спілкування з дітьми не вишукувала, що свідчить про ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов"язків. З показів [PERSON] вбачається, що [PERSON] не провідувала своїх дітей, оскільки здійснює догляд за їх спільними дітьми [PERSON] та [PERSON] У межах кримінального провадження на підставі постанови слідчого СВ Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області від 06.05.2015 року проведено амбулаторну судово-психічну експретизу [PERSON], за результатами якої остання виявляє ознаки недоумства у вигляді легкої розумової відсталості (помірної дебільності). Розумова відсталість у освідчуваної не досягає ступеню, що позбавляла б її здатності усвідомлювати значення свої дій та керувати ними. З часу розгляду даної справи відповідачка свою поведінку стосовно дітей не змінила. Отже, з огляду на вищенаведене, а також те, що [PERSON] народила своїх дітец [PERSON] та [PERSON], будучи неповнолітньою, є інвалідом ІІІ групи, виховує двох інших малолітніх дітей, а профілактична робота з нею спеціалістами орагнів профілактики фактично не проводилась , хоча остання і перебуває на обліку служби у справах дітей Рахівської РДА, вважають, що позбавлення її батьківських прав стосовно зазначених дітей є передчасним. У разі прийняття рішення про відібрання від [PERSON] малолітніх дітей без позбавлення її батьківських прав, діти отримають статус дітей, позбавлених батьківського піклування, а їх опікун [PERSON] право на державну допомогу. Більше того, відібрання дітей від [PERSON] без позбавлення батьківських прав мало б спонукати останню до налагодження своїх відносин з дітьми. В протилежному випадку, якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дітей у [PERSON], причини, які перешкоджали належному вихованню дітей відповідачкою не будуть усунуті, служба у справах дітей, служба у справах дітей Рахівської РДА зобов"язана буде вжити заходи до позбавлення її батьківських прав. Враховуючи наведене просили відібрати від [PERSON] малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] без позбавлення батьківських прав та стягнути аліменти в користь [PERSON] на утримання цих малолітніх дітей в розмірі по 500 гривень, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду до досягнення дітьми повноліття. Представник позивача [PERSON], в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві. На задоволенні зміненого позову наполягає. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] змінені позовні вимоги не визнали. [PERSON] пояснює, що змінені позовні вимоги мають бути повернуті позивачу, оскільки подані з порушенням встановленого порядку, разом з цим не має доказів того, що між прокурором і органом опіки та піклування існує спір. Крім того, пояснили що третя особа [PERSON] та її сини не допускають останню для відвідування дітей, вчиняють постійно перешкоди. Представник відповідача - орану опіки та піклування Рахівської РДА, [PERSON] в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнала, не заперечила щодо відібрання дітей без позбавлення батьківських прав. Третя особа [PERSON] в судовому змінені позовні вимоги підтримала, не заперечує проти задоволення позову. Свідок [PERSON] є чоловіком відповідачки, в ході судового розгляду справи по суті спору пояснив, що кошти на дітей передавали з рук в руки [PERSON] по 614 гривень на дитину. [PERSON] приходила до них і говорила, щоб забирали собі дітей. Свідок [PERSON] ствердив, що працює завідувачем амбулаторії в с. Розтоки, [PERSON] не відвідує дітей, не цікавиться їхнім здоров"ям. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до норм Сімейного кодексу України кожний із батьків зобов'язаний піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов'язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них не позбавляючи їх батьківських прав, передбачених п.2-5 ч.1 ст. 164 СК України, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для життя і здоров'я та морального виховання. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір"ю малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження дітей. 25 лютого 2015 року у ході досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12015070140000127 від 13 лютого 2015 року, [PERSON] повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України. Як встановлено органом досудового розслідування, [PERSON], будучи матір"ю двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які з часу народження проживають з тіткою [PERSON] за адресою [ADDRESS], в період з січня 2013 року по лютий 2015 року отримала державні соціальні допомоги на утримання своїх неповнолітніх дітей, зокрема: на дочку [PERSON], допомогу на дітей одинокій матері у 2013 року на загальну суму 4220,64 гривень, у 2014 році - 4458,24 гривень, у 2015 році - 743,04 гривень; на дочку [PERSON], допомогу по вагітності та пологах непрацюючим жінкам в 2013 році на загальну суму 2937,60 гривень, допомогу по догляду за дитиною до трьох років за 2014 рік - 172,72 гривень, допомогу на дітей одинокій матері за 2013 рік - 4220,64 гривень, за 2014 рік - 4458,24 гривень, за 2015 рік - 743,04 гривень. Однак, [PERSON], умисно, з корисливих спонукань, з метою витрачання коштів, державних соціальних допомог, призначених для належного утримання та догляду дітей, використовувала їх на придбання речей для власного користування, при цьому не надавала необхідні для дітей одяг, їжу, не забезпечила належні санітарно-гігієнічні умови їх проживання, не піклувалася про їх здоров"я, фізичний, моральний і духовний розвиток, не створювала належні умови для розвитку природних здібностей дітей, чим злісно ухилилася від їх утримання. Крім цього, встановлено, що [PERSON], окрім малолітніх [PERSON] та [PERSON] є матір"ю малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 28 січня 2013 року відповідачку [PERSON] позбавлено батьківських прав стосовно її сина [PERSON], [INFO], якого вона залишила в пологовому будинку. Двоє інших дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] проживають з відповідачкою та її чоловіком [PERSON] в с. Богдан Рахівського району Закарпатської області. Діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають, перебувають на утриманні та вихованні громадянки [PERSON] в с. Розтоки Рахівського району Закарпатської області. Згідно акту судово-психіатричної експертизи №84 від 12 травня 2015 року [PERSON] виявляє ознаки недоумства у вигляді легкої розумової відсталості (помірної дебільності). Розумова відсталість у освідчуваної не досягає ступеню, що позбавляла б її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Отже, психічний стан відповідачки не перешкоджає вчиняти свої батьківські обов"язки належним чином із забезпеченням дітей всім необхідним для їх нормального проживання та розвитку. Однак, всупереч цьому, відповідачка ухилилася від виховання та утримання своїх дітей, залишивши їх проживати в чужих людей із самого їх народження, при цьому маючи житло для проживання та кошти. Виховання в сім'ї - дуже важливий і суттєвий чинник формування особистості дитини. Дитина має зростати і виховуватись у здоровій сімейній обстановці. Це - істина, яка не потребує доказування. Характер людини формується із самого раннього періоду її розвитку. Від того, як триває період дитинства, багато в чому залежить, якою стане людина в майбутньому. І навпаки: нездорова сімейна обстановка частіше за все погано впливає на ще незміцнілу психіку дитини, розвиває в ній шкідливі звички, формує неповагу до інтересів інших людей, і зрештою нерідко призводить до вчинення неправомірних, протиправних вчинків. Відібрання дитини без позбавлення батьківських прав застосовується за наявності вини батьків, але ступінь їх вини значно менший, ніж під час позбавлення батьківських прав, у їх діях відсутня так би мовити злісність. Крім всього наведеного, суд звертає увагу і на таку обставину як наявність реальної, небезпечної для виховання дітей обстановки в сім'ї. Тобто, поруч із визначеними ст. 164 СК України підставами до відібрання дитини без позбавлення батьківських прав існує і така, як наявність небезпеки. Небезпека, на думку суду, може торкатися як життя і здоров'я дітей, так і інтересів їх правильного виховання. Небезпеку слід розуміти як будь-яку загрозу здоров'ю дітей, загрозу їх фізичному та моральному розвитку. До небезпечних можна віднести і ситуацію в даному випадку - коли мати страждає на психічні розлади, але у встановленому порядку не визнана недієздатною. Таким чином, враховуючи перш за все інтереси малолітніх дітей, які потребують належного догляду, достатнього харчування, навчання, виховання, суд застосовує до [PERSON] санкції сімейно-правової відповідальності за невиконання обов'язків з виховання дітей у вигляді відібрання дітей без позбавлення її батьківських прав, як наявність реальної небезпеки для виховання та розвитку дітей, строком в один рік, що дасть змогу відповідачці виправити свою поведінку, змінити своє ставлення до виховання дітей, а органам служби у справах дітей, поставити таку сім"ю на облік, забезпечити особливу ретельність при дослідженні обставин, пов'язаних із життям дітей, відіграти попереджувальну роль неправомірних дій матері стосовно дітей, за умови, що її поведінка перебуватиме в полі зору органів опіки та піклування. Між тим, відібрання дитини від батьків не припиняє їх відносини як дитини та батьків, а тому і батьки і дитина продовжують бути наділеними усім спектром взаємних прав та обов"язків. Але в зв"язку із тим, що дитина на період окремого проживання від батьків потребує не лише догляду, а й матеріальної підтримки, а батько, мати зобов"язані утримувати свою неповнолітню дитину, то при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Однак разом з цим, позивачем ініційовано питання про стягнення аліментів із відповідачки в користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] та [PERSON], при цьому не надавши доказів правового становища [PERSON] стосовно цих дітей, а саме встановлення опікунства, окрім як проживання з нею. У зв"язку з чим, та з метою цільового призначення коштів, отриманих за аліментними зобов"язаннями, суд вважає за доцільним відмовити в задоволенні позову в цій частині, до вирішення питання про призначення третьої особи опікуном дітей, позбавлених батьківського піклування, шляхом подання окремого позову про стягнення аліментів. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідачів в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так, з відповідачки [PERSON] в спеціальний фонд Державного бюджету України, слід стягнути судовий збір в розмірі 487 гривень 20 копійок

Outcome: partial