Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

У липні 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON], мотивуючи його тим, що 07 лютого 2017 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб Пулинським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Житомирській області, про що складено відповідний актовий запис за №4. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Одруження з [PERSON] виявилося невдалим. У зв"язку з негативною поведінкою відповідача в сім"ї вона у травні 2017 року з дитиною переїхала проживати до своїх батьків в с.Чернявка Пулинського району. З того часу відповідач матеріально сім"ю не забезпечує, вихованням сина не займається. [PERSON] за станом здоров"я є працездатним, періодично працює за межами України, інших утриманців не має, тому спроможний надавати постійну матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина. Крім того, на даний час вона не має можливості працевлаштуватися та одержувати будь-які додаткові джерела доходу для забезпечення достатнього життєвого рівня сім"ї та належного утримання дитини, що потребує постійного догляду, тому просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 його щомісячного доходу (заробітку), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття дитини, а також аліменти на її утримання у розмірі 1000 грн. щомісячно з дня подання позову до суду і до 29.01.2020 року, тобто до досягнення дитиною трирічного віку. 17 квітня 2018 року позивачка подала до суду уточнену позовну заяву, в якій просить постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 його щомісячного доходу (заробітку), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до початку стягнення аліментів за судовим наказом, тобто до 26.10.2017 року, а також аліменти на її утримання у розмірі 1000 грн. щомісячно, з дня подання позову до суду і до 29.01.2020 року, тобто дати досягнення дитиною трирічного віку. Крім того, додала судовий наказ, виданий Червоноармійським районним судом Житомирської області 27.10.2017 року по справі №292/958/17 про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на сина [PERSON] у розмірі 50 % прожитковогго мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.10.2017 року і до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги заперечує повністю. Представлення його інтересів у справі буде здійснюватись його представником [PERSON] Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю та пояснив, що позивачкою не надано доказів щодо невиконання відповідачем батьківського обов"язку по утриманню дитини. Вважає, що позивачка мала усі достатні умови і сама пішла від відповідача, чим поставила себе у важкі матеріальні умови. Оскільки шлюб був нетривалим, тому вважає, що відповідач взагалі не повинен сплачувати на утримання дружини будь-яких коштів. Вислухавши пояснення позивачки, представника відповідача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків, при цьому цей обов'язок покладається як на матір дитини, так і на батька. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов"язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Пунктом 3 ст.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших малолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 07 лютого 2017 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07.02.2017 року ( а.с.3). Сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.4). Той факт, що дитина [PERSON] входить до складу сім"ї позивачки, проживає з нею та знаходиться на її утриманні підтверджується довідками виконкому Пулино-Гутської сільської ради Пулинського району Житомирської області №780 та №779 від 05.07.2017 року (а.с.5, 6). Судовим наказом Червоноармійського районного суду Житомирської області від 27.10.2017 року по справі №292/958/17 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на сина [PERSON] у розмірі 50 % прожитковогго мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.10.2017 року і до повноліття дитини. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що являються батьками відповідача. Син з позивачкою почали проживати з ними з грудня 2016 року. До цього часу син працював на гарній роботі за кордоном. Після народження онука [PERSON] вони наполягли на офіційному одруженні. Прийшовши до них, позивачка не мала ні грошей, ні особистих речей, тому перебувала на їх повному утриманні. За весь цей час вони витрачали на позивачку чималі кошти, придбали дорогу коляску для дитини, купували їй та [PERSON] дорогий одяг та інші необхідні предмети. Крім того, позивачка хворіла на різні хвороби, за що вони також платили значні кошти, тому що її батьки взагалі не допомагали. Однак у червні 2017 року позивачка зібрала свої речі та забравши дитину, нічого не пояснюючи, переїхала жити до своїх батьків в с.Чернявка Пулинського району. Заперечують проти сплати їх сином аліментів на утримання дитини та позивачки, оскільки вважають, що ними було витрачено на них достатньо коштів. Крім того, на даний час син перебуває за кордоном, але знайти роботу з високою оплатою, яка в нього була раніше, не може. Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів виплати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За таких обставин, враховуючи матеріальне становище сторін, встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину, те, що судовим наказом вже стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.10.2017 року і до повноліття дитини, суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають до задоволення, тому з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти на малолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до початку стягнення аліментів за вищевказаним судовим наказом, тобто до 25.10.2017 року. Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дитини. Згідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Статтею 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Як передбачено ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов"язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В обґрунтування своїх заперечень проти заявлених позовних вимог представник відповідача посилається на те, що [PERSON] не має постійного місця роботи, тому його дохід мінливий і нерегулярний. Крім того, вважає, що у позивачки відсутні підстави для стягнення з нього аліментів на її утримання, оскільки місце проживання малолітньої дитини визначено біля нього за адресою: смт.Пулини, вул.Шкільна, 22 Житомирської області. Як вбачається з доданих доказів, відповідач є молодою, працездатною, здоровою людиною, будь-якої групи інвалідності йому не встановлено, інших причин, які б позбавляли його можливості працевлаштуватися та отримувати регулярний дохід, не встановлено. Будь-яких вагомих та спростовуючих показання позивачки доказів, що матеріальний стан відповідача не дає йому можливості сплачувати аліменти на утримання малолітнього сина та дружини до досягнення дитиною трирічного віку суду, так само як доказів щодо наявності у нього інших утриманців, не надано, що вказує на обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення. При зверненні до суду позивачка звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує його з відповідача в сумі 1409 грн. 60 коп. на користь держави.

Outcome: approved