Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №KGYWU7950002 від 30.07.2007 року у розмірі 8217,34 Долара США, що за курсом 22.62 відповідно до\~ службового розпорядження НБУ від 26.08.2015 року складає 185876,23 грн. та складається з наступного: -2720,15 доларів США - заборгованість за кредитом; - 1523,47 долара США - заборгованість по процентам за користування кредитром; - 49,20 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; -3924,52 долара США - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором, а також судові витрати. Позов обґрунтований такими обставинами. ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] 30.07.2007 року уклали кредитний договір № KGYWU7950002. Згідно договору ПАТ КБ "Приватбанк" зобов"язався надати [PERSON] кредит у розмірі 22509,11 доларів США на термін до 30.07.2012 року, а відповідач зобов"язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором. Відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідно до ст, 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав Відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами Кредитного договору. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов'язання за вказаним Договором не виконав. У судовому засіданні представники позивача позов підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі, з висновком експерта не згодні, однак пояснень в судових засіданнях щодо висновку експерта не надали. Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували проти позову, подали письмові заперечення, та пояснили, що заборгованість відповідача перед позивачем була поступово погашена в повному обсязі. Заслухавши пояснення відповідача та представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, вивчивши висновок експерта, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, зважаючи на такі обставини. Судом встановлено, що ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] 30.07.2007 року уклали кредитний договір № KGYWU7950002. Згідно договору ( а.с.8,9) ПАТ КБ "Приватбанк" зобов"язався надати [PERSON] кредит у розмірі 22509,11 Доларів США на термін до 30.07.2012 року, а відповідач зобов"язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов'язання із приводу надання кредиту, які регулюються главою 71 ЦК України та загальними положеннями ЦК України про зобов'язання та договір. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до розрахунку заборгованності за договором № KGYWU7950002 від 30.07.2007 року доданого до позовоної заяви ( а.с.4,7) відповідач [PERSON] станом на 26.08.2015 року має заборгованність перед ПАТ КБ "Приватбанк" у сумі 8217,34 Долара США, що за курсом 22.62 відповідно до\~ службового розпорядження НБУ від 26.08.2015 року складає 185876,23 грн. Відповідно до висновку № 3 судово-економічної експертизи від 09 вересня 2016 року наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості позичальника [PERSON] перед ПАТ КБ "Приватбанк" не відповідає умовам укладеного сторонами кредитного договору № KGYWU7950002 від 30.07.2007 року та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором. Фактично сума боргу станом на 26.08.2015 року ( дата розрахунку до позовної заяви від 23.09.2015) становить 1687,24\~ доларів США, з них:\~ заборгованність за кредитом 1197,12 доларів США; заборгованність по відсотках 387,15 доларів США; пеня - 102,97 доларів США. За таких обставин, розрахунок заборгованості за кредитним договором №KGYWU7950002 від 30.07.2007 року, наданий банком, не може бути покладено в основу судового рішення. Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Частиною 6 статті 147 ЦПК України передбачено, що висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу. Суд оцінює висновок судово-економічної експертизи від 09 вересня 2016 року №3, як обґрунтований та приймає його в якості належного та допустимого доказу. З огляду на викладене, та те, що висновок судово-економічної експертизи від 09 вересня 2016 року №3 представниками відповідача в судових засіданнях не спростований суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Судові витрати судом розподіляються у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial