Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що після розірвання шлюбу з відповідачем їх сумісна донька [PERSON], [INFO], залишилась проживати з матір"ю. Протягом фактично вже чотирьох років після розлучення та припинення сумісного проживання відповідач чинить йому перешкоди щодо його особистого спілкування з донькою, а саме - не дає можливості бачитися з дитиною наодинці, гуляти з нею, спілкуватись з нею особисто без її присутності, не дає можливості забирати доньку на вихідні дні та не дає можливості бачитися з нею матері позивача. При цьому дитина дуже його любить, чекає на його прихід, із задоволенням з ним спілкується. Відповідач провокує різного роду прилюдні конфлікти, закатує істерики, вводить в оману оточуючих та представників компетентних органів з метою компроментувати його. Чоловіка, з яким на даному етапі проживає відповідачка, вона вимагає від дитини називати "папою", що обурює позивача, оскільки дитина не розуміє цих вимог, нервує з цього приводу, метушиться, коли чоловік відповідача забирає її з рук позивача. Позивач зазначає, що він є дієздатним, працездатним, здоровим, займається спортом, має постійне місце роботи, має в особистій та в сумісній власності нерухоме майно, він проживає разом зі своєю матір"ю, яка є бабусею дитини, в трикімнатній квартирі [ADDRESS], одна з кімнат якої відведена для дитини для її відпочинку, місць для гри під час її побачень з ним. Оскільки будь-які його спроби вирішити питання щодо порядку спілкування з дитиною залишилося без уваги відповідача, він звернувся до органу опіки та піклування Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради і відповідно до рішення виконавчого комітету Бабушкінської районної у м.Дніпропетровську ради від 27.07.2012 року №330 позивачу були визначені години для участі у вихованні та спілкуванні з донькою у кожну суботу з 09-30 год. до 12-30 год. у присутності матері, тобто відповідача. Не зважаючи на вказане рішення, з часу його отримання та до часу звернення до суду з даним позовом він спілкувався з дитиною тільки 2 рази у серпні 2012 року, оскільки відповідач ухилялася від виконання рішення, чинила певні перешкоди, провокувала конфлікти, не погоджувалася на відвідування з дитиною цирку, дитячого театру, новорічні вистави, кожного разу нею вигадувались якісь обставини, щоб не давати дитину, чим порушені його права на участь у вихованні дитини. Позивач з урахуванням уточнень просить зобов"язати відповідача не чинити перешкоди в спілкуванні та вихованні неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], змінити спосіб його участі у вихованні доньки, а саме: визначити спосіб його участі у вихованні доньки [PERSON] шляхом надання йому права на систематичні зустрічі з дитиною, а саме зобов"язати відповідачку надати йому можливість спілкуватися з донькою [PERSON] щотижня у кожний четвер з 16-00 год. до 20-00 год. та у кожну суботу з 16-00 год. до 20-00 год. з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька, зокрема квартири [ADDRESS] за відсутності відповідача - матері дитини, при цьому надати йому можливість забирати дитину щотижня у кожний четвер з дитячого закладу о 16-00 год. В судовому засіданні позивач з представником, посилаючись на обставини, викладені у позовної заяві, позовні вимоги підтримали. В судовому засіданні відповідач з представником позовні вимоги не визнали, посилаючись на їх необгрунтованість та, зокрема, на те? що спілкування батька з дитиною у відсутність матері може мати великий негативний вплив на стан здоров"я дитини? оскільки вона дуже прив"язана до матері. У випадку часткового задоволення позову позивача відповідач не заперечувала встановити дні та години для участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною відповідно до рішення виконавчого комітету Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради від 27.07.2012 року, та у присутності матері дитини. Представник третьої особи в судовому засіданні просила вирішити спір з урахуванням інтересів дитини. Вислухавши пояснення осіб, які з»явилися, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно до ч.6 ст.7 Сімейного Кодексу України жінка та чоловік мають рівні права та обов»язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім»ї. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно до ч.1-4 ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитинув дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'їта родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину. Згідно до ч.1, 3 ст.151 Сімейного Кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особамина особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. У відповідності до ч.1, 2 ст.155 Сімейного Кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитинита її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно до ч.1 ст.157 Сімейного Кодексу України питання виховання дитинивирішується батьками спільно. Це положення відповідає ч.1 ст.51 Конституції України і ч.1 Декларації про загальні принципи державної політики України щодо сім»ї та жінки, ст.18 Конвенції про права дитини, ч.6 ст.7 СК. Відповідно до ч.2 ст.157 Сімейного Кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ч.1 ст.159 Сімейного Кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до судуз позовом про усунення цих перешкод. Згідно до 2 цієї статті суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживаннятощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, судможе обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов»язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно до ст. 9 Конвенції про права дитини - право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Як встановлено в судовому засіданні, позивач з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 27.10.2007 року. Від спільного подружнього життя сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини [NUMBER]. З липня 2008 року позивач з відповідачкою припинили шлюбні відносини, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] шлюб між ними розірваний 16.12.2009 року. Після розірвання шлюбу батьками їх донька [PERSON] залишилася проживати з матір'ю [PERSON] за адресою [ADDRESS], яка з 17.07.2010 року перебуває у шлюбі з [PERSON], який також проживає за вказаною адресою. Дитина відвідує Дитячий навчальний заклад №354. Батько дитини - [PERSON], надає матеріальну допомогу на утримання доньки, зареєстрований за адресою [ADDRESS], проживає разом з матір"ю [PERSON] за адресою [ADDRESS]. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] склалися неприязні відносини, в тому числі з приводу не досягнення ними згоди у визначенні порядку участі у виховані та спілкуванні з донькою з боку [PERSON], а саме: періодичності чи систематичності побачень, їх тривалості, відвідування дитиною місця проживання батька, що не заперечувалося в судовому засіданні сторонами та підтверджується, зокрема, постановою від 03.12.2010 року ДІМ Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області про відмову в порушенні кримінальної справи за заявою [PERSON] за ознаками ч.1 ст. 129 КК України на підставі ст.6 п.2 КПК України, листом позивача від 17.06.2011 року, направленим на адресу відповідачки з метою врегулювання конфлікту. Тому, за відсутності такої згоди з відповідачем позивач не може бачитися з дитиною у дні та в періоди на свій розсуд, що не було спростовано в судовому засіданні позивачкою та підтверджується рішенням виконавчого комітету Бабушкінської районної у м.Дніпропетровську ради від 27.07.2012 року №330, яким позивачу були визначені години для участі у вихованні та спілкуванні з донькою у кожну суботу з 09-30 год. до 12-30 год. у присутності матері, тобто відповідача. Встановлено, що не зважаючи на вказане рішення, до часу звернення до суду з даним позовом позивач спілкувався з дитиною тільки 2 рази у серпні 2012 року, оскільки відповідач ухилялася від виконання рішення, чинила певні перешкоди у спілкуванні батька з дитиною, не погоджувалася на відвідування з дитиною цирку, дитячого театру, новорічної вистави, що не було спростовано в судовому засіданні відповідачкою. Наявність між сторонами конфлікту щодо участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною підтверджується, зокрема, постановою від 03.09.2012 року ДІМ Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області про відмову в порушенні кримінальної справи за ознаками ч.1 ст.296 КК України на підставі ст.6 п.2 КПК України, винесеною по результатам розгляду заяви [PERSON] стосовно прийняття заходів до [PERSON] Не досягнуто між сторонами згоди щодо участі позивача у вихованні дитини і на час розгляду справи. Як вбачається з Витягу з протоколу №11 засідання комісії з питань захисту прав дитини Бабушкінської районної у м.Дніпропетровську ради від 07.11.2012 року предметом розгляду комісії були заяви [PERSON] з проханням захистити його право на учать у вихованні доньки [PERSON] та заява [PERSON] щодо припинення годин спілкування батька з дитиною в зв"язку з його неадекватною поведінкою та негативним впливом на психологічний стан дитини. Встановлено, що на засіданні комісії було ухвалено рекомендувати батькам звернутися до суду з відповідними позовами щодо вирішення спору про участь у вихованні доньки? оскільки вони не можуть дійти згоди щодо встановлення годин спілкування з дитиною. Відповідно до Висновку Бабушкінської районної у м.Дніпропетровську ради від 12.11.2013 року районна рада вважає за доцільне визначити години для участі у вихованні та спілкуванні [PERSON] з дитиною [PERSON]?[INFO], в четвер з 17-00 до 19-30 год., суботу з 09-00 до 12-00 год. на нейтральній території, враховуючи стан здоров"я дитини та віддаленість місця проживання батька. Рекомендовано батькам дитини знайти між собою взаємопорозуміння, щоб їхня поведінка не впливала негативно на психологічний стан [PERSON], [PERSON] необхідно прислуховуватись до рекомендацій [PERSON] та враховувати стан здоров"я дитини, а матері дівчинки не чинити перешкоди у спілкуванні батька з дитиною. Зважаючи на вищенаведені встановлені судом обставини, положення чинного законодавства, що регулює сімейне відносини, суд вважає, що позивач [PERSON] як батько дитини має рівні з відповідачкою права та обов'язки щодо доньки [PERSON], в тому числі щодо регулярного особистого спілкування з дитиною, виконання своїх зобов"язань по її виховуванню, піклуванню про її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, підготовки її до самостійного життя. Відповідно до положень ст. 153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Як передбачено положеннями частини 3 ст.157 Сімейного Кодексу України, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні знайшли підтвердження доводи позивача про чинення [PERSON] йому перешкод у спілкуванні з донькою [PERSON], [INFO], участі у її вихованні. Будь-яких належних та допустимих доказів того, таке спілкування якимось чином перешкоджає нормальному розвиткові дитини відповідачкою суду не надано. Тому суд вважає за необхідне зобов"язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у спілкуванні з донькою [PERSON], [INFO]. Також, як вже зазначено вище, позивач [PERSON] проживає разом з матір"ю [PERSON] в трикімнатній квартирі [ADDRESS]. Відповідно до Актів обстеження умов проживання від 30.03.2012 року та від 05.11.2013 року, складеного працівниками служби у справах дітей Індустріальної районної у м.Дніпропетровську ради, у вказаній квартирі створені добрі умови для проживання, для дитини організовано та облаштовано місце для сну та розвитку, є дитячі іграшки. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне визначити [PERSON] години спілкування з донькою [PERSON], [INFO], наступним чином: кожний четвер з 17-00 год. до 20-00 год. в присутності матері [PERSON] на нейтральній території м.Дніпропетровська та кожну суботу з 09-00 год. до 12-00 год. - з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька дитини [PERSON] за адресою [ADDRESS] за відсутністю матері дитини [PERSON] У відповідності до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наданих у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності. Приймаючи вказане рішення щодо даних позовних вимог, суд бере до уваги відносини, що склалися між сторонами, відношення та прихильність батьків до дитини, ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, умови проживання позивача та створення ним умов та недоведеність відповідачки тих обставин, що спілкування батька з дитиною у зазначений спосіб - з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька [PERSON] за відсутністю матері дитини може негативно вплинути на дитину, суперечитиме її інтересам, та перешкоджатиме нормальному вихованню дитини, зважаючи на приписи ч.2 ст.159 Сімейного Кодексу України. Суд вважає, що за складених між позивачем та відповідачем життєвих обставинах саме такий спосіб прийняття позивача участі у спілкуванні та вихованні дитини відповідатиме її інтересам, дозволить йому як батьку виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, прийняти участь у здобутті донькою позашкільної освіти, готувати її до самостійного життя. Будь-яких належних та допустимих доказів в спростування зазначеного відповідачем суду не надано. В судовому засіданні відповідач посилалася на незадовольний стан здоров"я дитини, проте будь-яких доказів того, що стан здоров"я дитини якимось чином впливає на можливість спілкування батька з дитиною нею суду не надано. Суд вважає, що посилання відповідача на Заключення по даним психологічного обстеження [PERSON], [INFO], складене Дніпропетровським обласним навчально-методичним центром практичної психології і соціальної роботи від 25.06.2013 року, не може бути підставою для відмови позивачу у задоволенні позову, оскільки метою проведення цього дослідження було? зокрема визначення психоемоційного стану дитини та ступіня її прив"язаності до членів сім"ї. Питання доцільності чи недоцільності зустрічей дитини із батьком [PERSON] у присутності матері або у її відсутності перед спеціалістами не ставилося, як і не досліджувалося відношення до батька дитини. Разом з цим, суд вважає такими? що не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про надання йому можливості забирати дитину щотижня у кожний четвер з дитячого закладу о 16-00 год., оскільки ці вимоги є необгрунтованими, зважаючи на визначений судом у даній справі позивачеві спосіб спілкування з донькою [PERSON] кожного четверга з 17-00 год. до 20-00 год. в присутності матері [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені витрати по справі - сплачений судовий збір в сумі 114 грн. 70 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial