Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

28.12.2016 року позивач звернувся у суд із зазначеним позовом і свої доводи мотивував тим, що 16.06.2015 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0,390 га розташованої на території Рибинської сільської ради Волноваського району, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 988557, житловий будинок № 5 по вул. Старікова в с. Рибинське, Волноваського райогну, Донецької області, житловою площею 36,9 кв.м., загальною площею 68,3 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, який належав [PERSON] на підставі свідотцтва про право власності від 03.05.1993 року, свідотцтво про право власності не зареєстроано за померлою. Земельна ділянка площею 0,2450 га, розташованої по вул. Польова в с. Рибинське, Волноваського району Донецької області, призначеної для обслуговування жилого будинку і господарських будівель, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності серія IV-ДН № 037100. Донецької області. Оформити право на спадщину через нотаріальну контору не може, у зв"язку з відсутністю оригіналу державного акту, реєстраціїї права власності на житловий будинок, в копіях правовстановлюючих документів прізвище матері на українській мові вказана " Черникова", а в свідотцтві про смерть вказано " Чернікова". Крім позивача спадкоємцями після смерті матері, є двоюрідна сестра відповідач по справі: [PERSON], яка відмовилася від спадщини на його користь. Тому позивач просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,390 га розташованої на території Рибинської сільської ради Волноваського району, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, житловий будинок № 5 по вул. Старікова в с. Рибинське, Волноваського райогну, Донецької області, житловою площею 36,9 кв.м., загальною площею 68,3 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, земельну ділянку площею 0,2450 га, розташованої по вул. Польова в с. Рибинське, Волноваського району Донецької області, призначеної для обслуговування жилого будинку і господарських будівель. Позивач надав заяву в якій просить справу розглянути без його участі, на позові наполягає. Відповідач до суду не з"явилась, про причини неявки суд не повідомила, про час розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Земельна ділянка площею 0,390 га розташованої на території Рибинської сільської ради Волноваського району, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 988557.(а.с.22). Згідно інформаційної довідки Волноваського бюро технічної інвентарізації № 58 від 11.10.2016 року право власності на житловий будинок № 5 по вул. Старікова в с. Рибинське, Волноваського райогну, Донецької області, житловою площею 36,9 кв.м., загальною площею 68,3 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами за [PERSON] не реєструвалось.(а.с.11). Земельна ділянка площею 0,2450 га, розташованої по вул. Польова в с. Рибинське, Волноваського району Донецької області, призначеної для обслуговування жилого будинку і господарських будівель, належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності серія 1V-ДН № 037100.(а.с.23). З свідотцтва про народження [PERSON], [INFO], серія 1-АВ № 209865 виданого Рибинським бюро РАГС Волноваського району Донецької області вбачється, що його матір"ю є "Черникова Надежда Григорьевна"(а.с.19). З постанови державного нотаріуса Волноваської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.10.2016 року за № 2071/02-31 вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі Свідотцтва про право на спадщину за законом у зв"язку з тим, що право власності на житловий будинок № 5 по вул. Старікова в с. Рибинське, Волноваського району, Донецької області, житловою площею 36,9 кв.м., загальною площею 68,3 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, не зареєстрований за померлою, у правовстановлюючих документах на земельні ділянки прізвище спадкодавця зазначене як "Черникова" а у свідотцтві про смерть "Чернікова". (а.с.18). Згідно свідоцтва про смерть серія 1-НО № 909627 виданого 17.06.2015 року Рибинською сільською радою Волноваського району Донецької області, [PERSON] померла 16.06.2015 року.(а.с.4). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб-спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст.1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За змістом ст. 1261 ЦК України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, право на спадкування по закону виникло у позивача, як доньки померлого. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно ч.3 ст.3 Закона України від 01.07.2004 року " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" право на нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації згідно цього Закону, виникає з моменту такої реєстрації. Дежавна реєстрація на таке нерухоме майно здійснювалась до 01.01.2013 року органами БТІ в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, а з 01.01.2013 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно органами державної реєстрації прав та нотаріусами, як спеціальними суб"єктами державної реєстрації прав. Згідно ч.4 ст.41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" та за нормою ч. 1 ст. 1258 ЦК України, справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК власник майна має право пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.4.2 п.4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, «доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтво органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.» Крім того, п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України " Про судову практикуу справах про спадкування" від 30.05.2008 року № 7 передбачено, що свідотцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідотцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, шляхом визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 0,390 га розташованої на території Рибинської сільської ради Волноваського району, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,житловий будинок № 5 по вул. Старікова в с. Рибинське, Волноваського райогну, Донецької області, житловою площею 36,9 кв.м., загальною площею 68,3 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, земельну ділянку площею 0,2450 га, розташованої по вул. Польова в с. Рибинське, Волноваського району Донецької області, призначеної для обслуговування жилого будинку і господарських будівель. На стягнення судових витрат позивач не наполягає. На підставі ч.1 ст.182, 256, 328, 392, 1216,1269 ЦК України,

Outcome: approved