Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

\~Позивач, [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання права власності\~ в порядку\~ спадкування за законом, в якому з урахуванням поданих уточнень, визначила відповідачем за її позовом Старогнилицьку сільську раду Чугуївського району Харківської області, та\~ просила суд, визнати за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 5, 45 умовних кадастрових гектари, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСП «40 років Жовтня» та належала [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №028546, виданого на підставі рішення Чугуївської райдержадміністрації від 07 червня 1996 року №313, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 02.04.2000 року. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначила, що 02.04.2000 року померла її тітка - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку та права на земельну частку (пай). Після смерті [PERSON] спадкоємцями стала сестра померлої - [PERSON] та [PERSON], яка перебувала у померлої на утриманні. [PERSON] після смерті [PERSON] успадкувала житловий будинок. Бажання оформлювати спадкове право на земельну частку (пай) не виявила. 19.07.2002 року [PERSON] померла. Фактично з 1998 року по час смерті Позивач знаходилася на утриманні [PERSON]. Після смерті [PERSON] Позивач продовжила проживати в будинку та користуватися всім майном. Після смерті [PERSON] в сільській раді Позивачу було роз'яснено, що якщо вона була на утриманні в спадкодавця та вступила в управління майном, то відповідно до ст.ст. 531, 549 ЦК Української РСР (1963р.), який діяв на той час, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину. В подальшому при зверненні Позивача до Чугуївської державної нотаріальної контори з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, як утриманець спадкодавця, їй було роз'яснено, що необхідно звернутися до суду для встановлення факту утримання її померлою [PERSON]. Позивач - [PERSON], в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, звернувшись до суду із заявою, в якій просив суд слухати справу за його відсутності. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності \~не з'явившихся осіб за наявними у справі доказами. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 02.04.2000 року померла тітка Позивача, [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії I-ВЛ №216737 (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку, який знаходиться за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Стара Гнилиця, вул. Леніна, буд.25а, та права на земельну частку (пай) розміром 5,45 умовних кадастрових гектари (з урахуванням розпорядження Чугуївської райдержадміністрації №187 від 14.04.2000), без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСП «40 років Жовтня». Вказане право на земельну частку (пай) належало [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №028546, виданого на підставі рішення Чугуївської райдержадміністрації від 07 червня 1996 року №313 (а.с.9). Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно статей 525, 548 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця; прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] спадкоємцями стали: сестра померлої - [PERSON] та [PERSON], яка перебувала у померлої на утриманні. Відповідно до статті 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. [PERSON] після смерті [PERSON] успадкувала житловий будинок, який знаходиться за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Стара Гнилиця, вул. Леніна, буд. 25, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 02 грудня 2000 року (а.с.30). Бажання оформлювати спадкове право на земельну частку (пай) не виявила. 19.07.2002 року [PERSON] померла. [PERSON] була зареєстрована та фактично проживала разом з померлою [PERSON] за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Стара Гнилиця, вул. Леніна, 25а, що підтверджується Довідкою №167 від 08.10.2015 року (а.с.10). Після смерті [PERSON] Позивач продовжила проживати в будинку та користуватися всім майном. Фактично з 1998 року по час смерті [PERSON] Позивач знаходилася на утриманні останньої. Після смерті [PERSON] в сільській раді Позивачу було роз'яснено, що якщо вона була на утриманні в спадкодавця та вступила в управління майном, то відповідно до ст.ст. 531, 549 ЦК Української РСР (1963р.), який діяв на той час, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину. В подальшому при зверненні Позивача до Чугуївської державної нотаріальної контори з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, як утриманець спадкодавця, їй було роз'яснено, що необхідно звернутися до суду для встановлення факту утримання її померлою [PERSON]. Враховуючи те, що Позивач вступила в управління земельною часткою (пай) після смерті [PERSON] - Позивач фактично прийняла земельну частку (пай). Оскільки сестра померлої [PERSON] бажання оформити спадкове право на земельну частку (пай) не виявила, Позивач була єдиним спадкоємцем за законом, що прийняла земельну частку (пай) шляхом фактичного вступу в управління та володіння земельною часткою (пай) з дня смерті спадкодавця. Відповідно до п. 8 постанови Пленум Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним (ст. 531 Цивільного кодексу України (ЦК)) не менше одного року. Утриманці - це особи, які перебувають на повному утриманні іншої особи або одержують від неї допомогу, що є постійним і основним джерелом засобів їхнього існування. Відповідно до п. 114 Інструкції Мінюсту від 14.06.1994, № 18/5 "Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", яка діяла на час відкриття спадщини, факт перебування на утриманні підтверджується рішенням суду, що набрало законної сили, про встановлення факту перебування непрацездатної чи неповнолітньої особи на утриманні. Непрацездатність утриманця, пов'язана з віком, перевіряється за паспортом, свідоцтвом органу цивільного стану про народження. Аналогічні вимоги викладено в п. 212 Інструкції Мінюсту від 03.03.2004, №20/5 "Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", що є чинною на цей час. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачається, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. У відповідності до п. 17 перехідних положень ЗК України сертифікат на право на земельну частку (пай), вважається правовстановлюючим документом і є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі. В разі смерті власника такого сертифіката, спадкування права на земельний пай здійснюється за нормами чинного законодавства, згідно норм\~ЦК України. Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» встановлено, що право на земельну частку (пай) мають: громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом чи Державним актом. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Враховуючи викладене вище, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду. На підставі викладеного,

Outcome: approved