Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з жовтня 2010 по жовтень 2012 рік, що підтверджується рішенням суду про розірвання шлюбу. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. З моменту народження доньки, а саме з березня 2011 року шлюбні стосунки припинено, відповідач не виконує покладені на нього обов'язки щодо виховання та розвитку дитини, не спілкується з нею, не турбується про фізичний і духовний розвиток, не проявляє до дитини батьківського піклування, не надає матеріальної допомоги на життєзабезпечення. Тобто, відповідач ухиляється від виконання своїх обов"язків по вихованню доньки, тому вона просить позбавити його батьківських прав. В судовому засіданні позивач позов підтримала за викладеними в ньому обставинами і просила про його задоволення. Відповідач в судове засідання на неодноразові виклики не з"являвся, хоча про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надано нотаріально засвідчену заяву про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав стосовно малолітньої дочки [PERSON] та зазначив про розгляд справи за його відсутності. (а.с.18) Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення, про що не заперечувала позивач. Представник Служби у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, надіслали до суду заяву, в якій підтримали висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно його неповнолітньої доньки. Просили розглядати справу за відсутності їх представника. (а.с.25) Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку щодо задоволення позову з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з жовтня 2010 року по жовтень 2012 року, від якого мають доньку [PERSON]. [PERSON] народилася [INFO], в свідоцтві про народження її батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON]. (а.с.12) Після розірвання шлюбу [PERSON] змінила прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про зміну імені. (а.с.13) Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Згідно з ч.2 п. 16 Пленуму Верховного суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім"ю України» від 12.06.1998 року № 16, складання письмових висновків органів опіки і піклування та їхню участь у судових засіданнях покладено на відділи й управління освіти районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій і виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов"язків по вихованню своєї доньки, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, не забезпечує дитину матеріально, не спілкується з дитиною, що підтверджується наявними в матеріалах справи і дослідженими судом письмовими доказами, які ніким не оспорювались. Тобто, батько самоусунувся від виховання дитини, доньку не бачив протягом декількох років, майже з народження дитини її фактичним вихованням займалася лише мати, до Служби у справах дітей з приводу питань щодо участі у вихованні доньки не звертався. Судом встановлений факт неналежного виконання відповідачем обов'язків по вихованню дитини. Відповідачем не було надано належних доказів чинення з боку позивача перешкод у спілкуванні з дитиною. Відповідно до висновку Служби у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації від 07 липня 2014 року, відповідач ухиляється від обов'язку по вихованню доньки, не проявляє щодо неї батьківської турботи, не цікавиться її життям та здоров"ям. [PERSON] самоусунувся та свідомо ухиляється від обов'язку по вихованню та навчанню дочки. Виховання, контроль та матеріальне забезпечення дитини здійснює мати. (а.с.19) Служба вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно його доньки [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні не встановлено будь-яких обставин, які перешкоджають відповідачу виконувати обов'язки по вихованню неповнолітньої дитини. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved