Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

Заявникзвернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви вказує на те, що [PERSON], є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, безпосередній учасник ліквідації наслідків аварії (далі-ЛНА) на Чорнобильській атомної електростанції (далі-ЧАЕС), що підтверджується відповідним посвідченням загальнодержавного зразку кат. 1, серії А№ 084038 від 26.06.1998р. з вкладкою учасника ліквідації наслідків аварії ЛНА на ЧАЕС [NUMBER]. Внаслідок участі в роботах по ЛНА на ЧАЕС, 23.06.1997 року отримав 2 групу інвалідності довічно, яка пов'язана з виконанням робіт по ЛНА на ЧАЕС, що підтверджується довідкою МСЕК серії КИО-1 № 034289.Відповідно до записів у трудовій книжці на момент аварії у 1986 році Заявник працював ізолювальником-плівочником Будівельно-монтажного управління «Чорнобильенергозахист" на ЧАЕС. Заявник зазначив, що у 1986 році [PERSON], приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (далі - ЛНА на ЧАЕС) у складі невоєнізованого формування Цивільної оборони БМУ ЧЕЗ і був залучений до виконання заходів Цивільної оборони стосовно ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС по локалізації джерела радіоактивного забруднення, та був безпосередньо спрямований на проммайданчик ЧАЕС з 28.04.1986 року. Брав участь у дезактиваційних роботах та роботах з демонтажу та вивозу обладнання БМУ ЧЕЗ з приміщень ЧАЕС, а також у аварійно-відновлювальних роботах у приміщеннях ЧАЕС, проведенні робіт по видаленню радіоактивних шарів приміщень і покриття спеціальними складами для подальшої роботи експлуатаційників ЧАЕС. Заявник зазначив, що відповідно до чинних на момент аварії на Чорнобильській АЕС нормативно-правових актів з питань Цивільної оборони(далі - ЦО), зокрема - Положення про Цивільну оборону СРСР, затвердженого 18.03.1976 року Постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР № 1111, та Положення про невоєнізовані формування Цивільної оборони та норми оснащення їх матеріально-технічними засобами, яке введено в дію наказом начальника Цивільної оборони СРСР - заступника Міністра оборони СРСР від 06.07.1975 року № 90, в кожному міністерстві, відомстві або іншому центральному органі виконавчої влади, а також на підприємствах, в установах та організаціях за територіально-виробничим принципом створювались система, служби та [PERSON] До складу невоєнізованих формувань зараховуються в обов'язковому порядку зараховувалось все працездатне населення, в тому числі: чоловіки віком від 16 до 60 років та жінки віком від 16 до 55 років. Заявник зазначив, що згідно вимогам цих документів формування Цивільної оборони було створено і на його підприємстві. Відповідно до Розпорядження начальника ЦО БМУ ЧЕЗ № 1 від 28 квітня 1986 року, було організовано повернення персоналу підрозділів БМУ ЧЕЗ з місць евакуації для проведення робіт по ЛНА у складі невоєнізованого формування цивільної оборони. Таким чином, факт перебування на момент аваріїнаЧАЕС у складі невоенізованого формування ЦО БМУ ЧЕЗ, в зв'язку з аварією на Чорнобильській АЕС, додаткового доведення не потребує. Необхідність обов'язкового залучення до дій за призначенням об'єктових формувань Цивільної оборони Чорнобильської АЕС в разі гіпотетичної аварії на об'єкті, даному випадку - атомній електростанції, була встановлена відомчими розпорядчими документами. При цьому жоден нормативний документ з питань цивільної оборони не містить однозначної вимоги щодо обов'язковості видання розпорядчого документу про залучення кожної конкретної особи до дій у складі формувань цивільної оборони. Також, заявник просить звернути увагу, що в багатьох випадках рішення та розпорядження, які приймались, віддавались усно, не фіксувались документально. Заявник, у повній мірі відповідає вимогам цих нормативних документів, і також був залучений до складу невоєнізованого формування ЦО БМУ ЧЕЗ на Чорнобильської АЕС. Однозначність вимог вищезгаданих документів дають право вважати цей факт доведеним. А тому, заявник просить суд встановити факт залучення [PERSON], до невоєнізованих формувань цивільної оборони під час ліквідації аварії на ЧАЕС має для заявника юридичне значення, оскільки, у відповідності до вимог п. 9 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон) та п. 10 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 № 302, він як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, як безпосередній учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі невоєнізованого формування цивільної оборони ЦО БМУ ЧЕЗ, що була задіяна на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та зазначене підтверджується відповідним посвідченням загальнодержавного зразку серії [NUMBER] та довідкою до нього [NUMBER], і яка стала інвалідом 2 групи довічно внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, що підтверджується довідкою МСЕК серії КИО-1 № 034289, відповідно до пункту 9 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», які прирівнюються по статусу до інвалідів війни, а отже має право на визнання такого статусу «інваліда війни» та отримання відповідного посвідчення. Ухвалою суду від 03.04.2018 року заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 02.07.2018 року відкрито провадження у справі. Заявник в судове засідання з'явився, заяву підтримав та просив задовольнити. Заявник в судове засідання з'явився, підтримав подану заяву та просив задовольнити. Представник заінтересованої особиуправління праці та соціального захисту населення в Святошинському районі м. Києва в судове засідання не з'явився, надали до суду заяву в якій просили суд провадження по даній справі закрити, посилаючись на те, що в документах наданих [PERSON] відсутня інформація про розпорядчий документ за лінією Цивільної оборони щодо залучення підприємств, установ до вказаного формування по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та розпорядчий документ підприємства про залучення його особисто до складу такого формування, вважають що підстав для встановлення заявнику статусу інваліда війни за даним документом немає. Дослідивши матеріали справи та приєднані до них документи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON], був залучений до складу формувань ЦО, приймав участь та виконував заходи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі невоєнізованого формування Цивільної оборони БМУ ЧЕЗ у період з 28.04.1986 року по 31.12.1987 року, що підтверджено згідно Довідки ПАТ з монтажу обмурівних, теплоізоляційих покритів "Укренергозахист" №9 від 20.02.2018 року, Розпорядження №1 від 28.04.1986 року Спеціалізованого монтажного управління "Чернобильенергозахист" та списку персоналу, який залучався на підставі вказаного розпорядження. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява[PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню частково. В частині вимог заяви щодо зобов"язання суб"єкта владних повноважень вчинити дії, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial