Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом у якому просить визнати квартиру [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя з відповідачем [PERSON] та визнати за нею право власності на ? частину такої нерухомості. Свої вимоги обгрунтовує тим, що перебуваючи з 06.09.1997 у шлюбі з відповідачем у період спільного подружнього проживання відповідач придбав (купив) вказану нерухомість, яку на себе і зареєстрував. Дане майно є їх спільною сумісною власністю, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження таким майном. Позивачка у суд не з"явилася, її представник подав письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання заявлених вимог. Відповідач у суд не з"явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи згідно ч.6 ст.76 ЦПК України, оскільки утримується під вартою в Кіровоградському СІЗО та у письмовій заяві висловив бажання давати пояснення особисто в залі суду. Оскільки відповідач у судове засідання не з"явився та не подав письмових пояснень з приводу розглядуваного спору, то відповідно до вимог ч.1 ст.224 ЦПК України суд ухвалив проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує позивач. Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 вересня 1997 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 06.09.1997 (а.с. 6). За час шлюбу сторони придбали спірне майно, а саме, згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 01.08.2012 [PERSON] купив у продавця [PERSON] квартиру [ADDRESS] (а.с. 6). Згідно п.11 Договору також нотаріусом отримувалася згода на укладення такого дружиною покупця - [PERSON] (зв. а.с. 6). Спірне майно було оформлене та зареєстроване одноособово на ім"я [PERSON] - відповідача у даній справі (а.с. 7). За таких обставин у суді підтверджено факт купівлі даної нерухомості, як подружжям, саме за час перебування у шлюбі. Згідно ст.ст. 60, 61 Сімейного кодексу України, ст. 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Таким чином, спірна квартира є об"єктом спільної сумісної власності сторін. Згідно вимог ст. 70 СК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначене домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Сторонами не було надано жодних доказів та судом не встановлено підстав для зміни розміру часток між позивачем і відповідачем. Також застосовуючи норми сімейного законодавства суд враховує, що у даній справі жодна сторона не подала доказів того, що на час реєстрації шлюбу - 06.09.1997 року між ними, подружжям [PERSON] і [PERSON] існував шлюбний контракт чи інший належно складений договір, яким би обмежувались права дружини (позивачки) у її правах щодо набуття нею права спільної сумісної власності на спірну нерухомість, чи те, що їй буде належати лише якась певна частка, або ж вона взагалі буде позбавлена у правах спільної сумісної власності на нерухоме майно в період шлюбу. За таких обставин вимоги позивачки є цілком законними та обгрунтованими, даючи суду право визнати за [PERSON] право власності на ? частину спірної нерухомості. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені нею судові витрати в розмірі 705,25 грн., пов"язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved