Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 09. 2006 року, зареєструвавши його у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім"ї, актовий запис № 1544. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, визначення місця проживання неповнолітньої дитини , сина [PERSON] разом із матір"ю, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у фіксованій сумі 1000 ( одна тисяча ) гривень, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до повноліття дитини, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося , оскільки їх відносини вже давно перестали будуватися на почуттях взаємної любові і поваги, з 22.03. 2014 року не підтримують шлюбні стосунки і проживають окремо , не ведуть спільне господарство. В судовому засіданні позивачка свої вимоги уточнила, підтримала та просила їх задовольнити, оскільки вважає, що збереження сім"ї та примирення не можливе, оскільки основною причиною розірвання шлюбу, є подружня зрада з боку віповідача і цю зраду вона не може простити. Шлюбні стосунки припинені з березня 2014 року і з цього часу проживають окремо. Крім того просить стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина у фіксованій сумі 1000 ( одна тисяча ) гривень, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до повноліття дитини . Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів у фіксованій сумі 1000 ( одна тисяча ) гривень, оскільки він не відмовляється від участі у вихованні свого сина та надання йому матеріальної допомоги. Суд, заслухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи у їх сукупності приходить до висновку, що сім"я сторін існує лише формально, між сторонами склалися ненормальні взаємовідносини, домашнє господарство ведуть окремо, проживають окремо. Наміру на примирення не мають, вважають, що збереження сім"ї неможливе, оскільки з березня 2014 року не підтримують шлюбні відносини , домашнє господарство ведуть окремо, проживають окремо у різних масивах. Майнового спору у сторін на день слухання справи про розірвання шлюбу не виникає. Тому на підставі викладеного суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в цій частині, оскільки вони знайшли своє підтвердження в ході судового засідання. У відповідності з ст. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з копії свідоцтва про народження ( а.с. 18) відповідач [PERSON] являється батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 181 СК України , кошти на утримання неповнолітніх дітей з їх батьків стягуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Таким чином, дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, оскільки відповідач являється батьком неповнолітнього сина від сумісного шлюбу і не надає матеріальної допомоги, та враховуючи його фінансове та матеріальне положення, вважає за доцільне стягнути аліменти з відповідача на користь позивачки у фіксованій сумі 1000 ( одна тисяча ) гривень, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до повноліття дитини , оскільки проти такого стягнення аліментів, відповідач не заперечував, починаючи з 02 квітня 2014 року у відповідності до вимог ч.1 ст. 191 СК України. Також підлягає стягненню і судовий збір з відповідача у відповідності з ст. 88 ЦПК України при задоволенні позовних вимог.

Outcome: approved