Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

26 травня 2021 року [PERSON] в особі свого представника [PERSON] звернувся до суду з позовом до Сніжнянської міської ради Донецької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач прохає суд визначити йому додатковий строк у шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] матері [PERSON] . Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказав, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка на день смерті проживала у м.Сніжне Донецької області, яке є тимчасово окупованою територією України. 10 лютого 2021 року рішенням Солом"янського районного суду м.Києва ухвалено рішення, яким встановлено факт смерті [PERSON] та 25 лютого 2021року позивач зареєстрував факт смерті матері і отримав свідоцтво про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яку бажає прийняти позивач. 18 травня 2021 року позивач в особі свого представника звернувся до приватного нотаріуса Краматорського міського нотаріального округу Донецької області з заявою про прийняття спадщини. Проте постановою нотаріуса від 19 травня 2021 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, у зв`язку з пропуском шестимісячного строку з часу відкриття спадщини для подачі відповідної заяви. У зв`язку з вище викладеними обставинами позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. ( а.с.2-4). 31 травня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Ухвалою суду відповідачу було визначено, що він має право протягом п"ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали надіслати суду відзив на позовну заяву, у порядку та формі, визначеній в ст.178 ЦПК України, також має право, відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України, пред"явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Як убачається з матеріалів справи, відповідач про час і місце розгляду повідомлений відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України, ч.1 ст.12-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), заяв чи клопотань не заявив, відзиву на позов не надав. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 29 червня 2021 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду. Позивач та його представник в судове засідання не з"явились, про час і місце розгляду повідомлені належним чином . Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника, прохав задовольнити позов на тих підставах, що викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечив, про час і місце його проведення повідомлений. Відповідно до вимог ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечував проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, і ухвалити заочне рішення. У зв`язку з цим справа відповідно до ст.ст. 211, 223 ЦПК України розглядається без участі сторін. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, судом встановлені наступні обставини і відповідні їм правовідносини. [PERSON] померла [INFO] у віці 91 рік, місце смерті м.Сніжне Донецької області, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 25 лютого 2021 року.( а.с.8). Оскільки [PERSON] померла на тимчасово окупованій території, факт її смерті встановлений рішенням Солом"янського районного суду м. Києва від 10 лютого 2021 року у справі № 760/3202/21.( а.с.13). [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12 травня 191 року. ( а.с.6 зворобній бік). Отже, позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] . Доказів прийняття спадщини позивачем або іншими особами матеріали справи не містять. При цьому, позивачем до позовної заяви додано копію Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 64755475 від 18.05.2021 , з якої слідує, що після смерті [PERSON] , [INFO] , відомості про наявність заповітів чи спадкових договорів відсутні.( а.с.9-11). Відповідно до копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 64755756 від 18.05.2021, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Берзінь-Усовою І.А. зареєстрована спадкова справа № 67659692 ( номер у нотаріуса № 85/2021) ( а.с.12). Звертаючись до суду із даним позовом, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини позивач вказав про неможливість вчасно отримати свідоцтво про смерть матері , у зв`язку з необхідністю звернутись до суду для встановлення факту смерті, що відбулась на тимчасово окупованій території; а також неможливість прибути на підконтрольну територію України через закриття пунктів пропуску на лінії розмежування ООС, що пов`язано з епідемією вірусу COVID-19. Представником позивача зазначено, що [PERSON] в особі свого представника [PERSON] звертався з відповідною заявою до нотаріальної контори, однак нотаріус постановою відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини (частина друга статті 1270 ЦК України). Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Як роз`яснено у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем до матеріалів справи додано копію постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18 травня 2021 року приватного нотаріуса Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Березінь-Усової І.А . Згідно вказаної постанови нотаріус, вивчивши документи, надані 18 травня 2021 року громадянкою [PERSON] , яка дії на підставі довіреності, посвідченої нотаріусом Куйбишевського нотаріального округу Ростовської області, від імені [PERSON] для оформлення спадщини після смерті [PERSON] , а саме: свідоцтво про смерть [PERSON] та його копію, особистий паспорт громадянина України та його копію, копію картки фізичної особи-платника податків на ім"я [PERSON] , довідку про взяття на облік ВПО від 19.07.2017 на ім"я [PERSON] , документів про місце проживання померлої [PERSON] на день її смерті надано не було, вважає, що пропущений строк для прийняття спадщини, в зв"язку з цим видала на підставі заяви від 18 травня 2021 року його представнику постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] матері [PERSON] . Будь-яких відомостей та доказів про те, що входить до складу спадщини після померлої [PERSON] позивачем в особі представника [PERSON] до справи не долучено, клопотання про їх витребування в разі неможливості їх самостійного надання, представником позивача не заявлено. Згідно ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. Питання щодо місця відкриття спадщини, яка знаходиться на непідконтрольній Україні території, регламентується ст.11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та ст.9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» . Як слідує з матеріалів справи, останнє місце проживання спадкодавця [PERSON] є м.Сніжне Донецької області, яке відноситься до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція та на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція", розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р). Відповідно до положень ст. 11-1 Закону України: «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, а нерухоме майно або основна його частина, у разі відсутності нерухомого майна - основна частина рухомого майна знаходиться на території, передбаченій частиною першою цієї статті, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Згідно ст. 9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням Кабінету Міністрів України, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, а нерухоме майно або основна його частина, у разі відсутності нерухомого майна - основна частина рухомого майна знаходиться на території, передбаченій частиною першою цієї статті, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Тобто спадкоємець, має право звертатись з заявою про прийняття спадщини в будь-якому місті на території України (вільній від окупації), до державного, приватного нотаріуса, або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування. Як встановлено судом, спадкова справа після смерті [PERSON] до 18 травня 2021 року жодним нотаріусом не заводилась. Місцем подання першої заяви, на підставі якої приватний нотаріус Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Березінь-Усової І.А . зареєструвала спадкову справу № 67659692 після померлої [INFO] [PERSON] є м.Краматорськ Донецької області. Зазначене свідчить про те, що інших спадкоємців, крім позивача [PERSON] немає і ніхто крім нього не звертався до нотаріальної контори стосовно спадкового майна [PERSON] . Отже, в даному випадку позов подано до неналежного відповідача - Сніжнянської міської ради Донецької області, оскільки місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна - м.Краматорськ Донецької області. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) викладено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється у порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження». Суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Сніжнянської міської ради Донецької області слід відмовити у зв`язку з неналежним суб`єктним складом відповідача. Висновок суду щодо відмови в задоволені позову [PERSON] у зв`язку з неналежним суб`єктним складом відповідача, узгоджується з висновками, що зроблені Верховним Судом у справі № 526/1773/17. Разом з цим, суд роз`яснює, що позивач [PERSON] не позбавлений права звернутися з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до належного відповідача - Краматорської міської ради Донецької області . На підставі викладеного,

Outcome: dismissed