Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

До суду з позовом звернувся [PERSON], який вказав, що є інвалідом 2 групи, побудував та користується будинком рибалки № [NUMBER] й зараз звільнений від сплати податку на землю, про що у лютому 2014р. подав заяву до адміністрації причалу № 195 з проханням незаконно утриману суму сплати внести в рахунок сплати обов'язкових платежів, 03.04.2014 року подав повторну заяву, а 19.05.2014р. звернувся до призначеного начальника причалу - відповідача по справі, розглянути його заяву від 26.02.2014р.; знову звертався з заявами 23.07.2014р. та 17.11.2014р., на які відповіді йому надано не було. Також позивач вказує, що в 2009 році особа [PERSON] придбав одноповерховий будинок № [NUMBER], але побудував 4-х поверховий та збільшив двір з 4-х до 10 метрів, та його родина протягом 5-ти років утримує бродячих собак, погрожував позивачу тощо. У зв'язку з викладеним позивач просив: стягнути з відповідача судовій збір; визнати начальника причалу № 195 „Ярмарочна" громадської організації „Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів" [PERSON] винною в невиконанні вимог п.27 ст. 12 Закону України „Про плату за землю", ст. 20 Закону України „Про звернення громадян"; стягнути з відповідача відшкодування заподіяної моральної шкоди у зв'язку з погіршенням здоров'я 30 000 грн.; зобов'язати відповідача заборонити [PERSON] утримувати бродячих собак в безпосередній близькості від його будинку рибалки; огородити його від насильницьких дій з боку [PERSON] Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність та про те, що вимоги позову підтримує в повному обсязі. Відповідач заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на письмові заперечення, в яких зазначено, що позивач не є суб'єктом земельних правовідносин, не може бути пільговиком по сплаті земельного податку, а лише зобов'язаний відшкодувати громадській організації „Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів" частину земельного податку пропорційно розміру місця, на якому розташований будинок позивача, що сплачує громадська організація, так як це передбачено статутом громадської організації (на що пільги не розповсюджуються), а у разі незгоди член громадської організації позивач має право припинити членство в організації; що підстав для задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди не має; що питання про зобов'язання вигородити позивача не відноситься до компетенції відповідача. Також додатково зазначала, що позивачу була надана письмова відповідь, яку той відмовився отримувати на руки. Вислухавши пояснення відповідача, допитавши свідків, дослідивши надані докази та вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач є членом громадської організації „Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів", що не заперечується сторонами. Також позивач є пенсіонером, інвалідом 2 групи (а.с. 15). Причал № 195 „Ярмарочна" є структурним підрозділом громадської організації „Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів", створений та функціонує з метою забезпечення членам організації умов для реалізації їх права на відпочинок, оздоровлення та зайняття аматорським рибальством - Положення про причали громадської організації „Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів" (а.с. 27-31). Глава 11 цього положення визначає статус членських та вступних внесків й інших платежів. 26.02.2014р. позивач звернувся до начальника причалу № 195 „Ярмарочна" з заявою повідомляти його про розмір сплаченого земельного податку, стягнуту суму перераховувати в рахунок обов'язкових платежів та зупинити протиправні дії (а.с. 14). Позивач 03.04.2014р. та 21.05.2014р. звертався до начальника причалу № 195 „Ярмарочна" з вимогами про розгляд його заяви від 26.02.2014р. (а.с. 10, 11). Наказом № 56 від 15.06.2014р. по громадській організації „Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів" [PERSON] з 16.06.2014р. прийнято на посаду начальника причалу № 195 „Ярмарочна" (а.с. 41). Начальник причалу згідно п.1.1. посадової інструкції є посадовою, матеріально-відповідальною особою та на принципах єдиноначальності керує усією діяльністю причалу. До посадових обов'язків начальника причалу № 195 „Ярмарочна" громадської організації „Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів", зокрема, відноситься своєчасний, у встановлений організацією строки, через касира причалу, контроль та забезпечення збору членських внесків та інших платежів від членів організації - п. 2.1 посадової інструкції (а.с. 32). [PERSON] 23.07.2014р. звернувся до начальника причалу № 195 „Ярмарочна" з заявою, в який повторно просив розглянути його заяви від 26.02.2014р., 03.04.2014р. та 21.05.2014р., а також заборонити мешканцям будинку № [NUMBER] утримувати бродячих собак, а також ознайомити позивача з статутом причалу № 195 „Ярмарочна" (а.с. 12). Як вбачається з копії протоколу № 6 засідання ради причалу № 195 „Ярмарочна" від 04.08.2014р. на засіданні було прийнято рішення звернутися з приводу скарги позивача по пільгам по сплаті землі звернутися до начальника громадської організації „Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів", а також надати відповідь на звернення [PERSON] з приводу пільг по сплаті за землю та порушеного питання з приводу бродячих собак, оскільки було з'ясовано, що вказані собаки перебувають на чужій території (а.с. 42). Директором громадської організації „Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів" 08.08.2014р. за № 265 було надано відповідь на звернення [PERSON], де було роз'яснено, що податок на землю сплачує громадська організація, а позивач не є а ні власником, а ні користувачем земельної ділянки (а.с. 40). Як вбачається з пояснень допитаних в якості свідків [PERSON] та [PERSON], вказану відповідь від 08.08.2014р. за № 265 позивач відмовився отримувати. Згодом, 19.11.2014р. [PERSON] знову звернувся до начальника причалу № 195 „Ярмарочна" про розгляд його заяви від 23.07.2014р. (а.с. 13). Відповідно до положень ч.1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» (далі - Закон) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, в тому числі також і до посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Порядок розгляду звернення визначений розділом ІІ Закону - органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). - ч.1 ст. 15 Закону. Положення ч.3 ст. 15 Закону визначають, що відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки. Відповідно до ч.2 ст. 19 Закону органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги, забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення. Термін розгляду звернень громадян визначений ст. 20 Закону - звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів. Але судом не можуть бути прийняті до уваги посилання відповідача на те, що звернення [PERSON] було розглянуто належним чином, оскільки звернення вважається вирішеним, якщо розглянуті всі поставлені в ньому питання, прийнято обґрунтоване рішення та вжиті потрібні заходи щодо його виконання і заявника повідомлено про результати перевірки звернення і прийняте рішення. Повторне звернення позивача до начальника причалу № 195 „Ярмарочна" громадської організації „Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів" [PERSON] від 23.07.2014р. не було розглянуто належним чином - не розв'язано питання з приводу розгляду заяви [PERSON] від 26.02.2014р., не надано відповіді з приводу вимоги заборони мешканцям будинку № [NUMBER] утримувати бродячих собак та ознайомити заявника з статутом причалу № 195 „Ярмарочна"; а також у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою не роз'яснено порядок оскарження прийнятого за нею рішення, а тому вимоги позивача визнати начальника причалу № 195 „Ярмарочна" громадської організації „Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів" [PERSON] винною в невиконанні вимог ст. 20 Закону України „Про звернення громадян" підлягають задоволенню шляхом визнання безпідставною бездіяльності відповідача по розгляду та вирішенню звернення [PERSON] від 23.07.2014р. Відповідач не може нести відповідальності за невжиття заходів щодо несвоєчасного розгляду звернень [PERSON] від 26.02.2014р., 03.04.2014р. й 21.05.2014р., так як на той час не була посадовою особою громадської організації „Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів". Не можуть бути задоволені вимоги позивача про визнання відповідача винною у порушенні вимог Закону України «Про плату за землю», оскільки вказаний закон втратив чинність з 01.01.2011р., тобто до того, як відповідач стала обіймати посаду начальника причалу № 195 „Ярмарочна" громадської організації „Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів". Громадянину на його вимогу і в порядку, встановленому чинним законодавством, можуть бути відшкодовані моральні збитки, завдані неправомірними діями або рішеннями органу чи посадової особи при розгляді скарги. Розмір відшкодування моральних (немайнових) збитків у грошовому виразі визначається судом - ч.2 ст. 25 Закону. Разом з тим позивачем всупереч вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України не зазначено жодного доказу наявності причинно-наслідкового зв'язку між бездіяльністю начальника причалу № 195 „Ярмарочна" громадської організації „Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів" [PERSON] та заподіянням відповідачу моральної шкоди, так як причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, а тому в задоволені позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь [PERSON] відшкодування моральної шкоди має бути залишено без задоволення. Стосовно вимог [PERSON] зобов'язати відповідача заборонити [PERSON] утримувати бродячих собак в безпосередній близькості від його будинку рибалки; огородити його від насильницьких дій з боку [PERSON], то суд виходить з того, що за положеннями ст.ст. 10, 60 ЦПК України позивач зобов'язаний довести ті обставини, на які він посилається в обґрунтування заявлених позовних вимог, та завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб - ст. 1 ЦПК України. Проте позивачем не зазначено жодного доказу в підтвердження викладених в позовній заяві обставин порушення його прав та наявного у відповідача обов'язку здійснення певних дій, а тому наявності підстав для задоволені цих позовних вимог відповідно до положень ст. 16 ЦК України позивачем не доведено. В силу положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно частині задоволених позовних вимог - в сумі 121,80 грн.

Outcome: partial