Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивач ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до Придніпровського районного суду м.Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 07 березня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11125798000. Відповідно до умов Кредитного договору, Позивач надав Відповідачу кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 44 000,00 швейцарських франків, а Позичальник зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 06 березня 2028 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 08,99 % річних. Додатковою угодою №2 від 29 вересня 2011 року до Договору про надання споживчого кредиту 1125798000 від 07.03.2007 року Сторони домовились: для ідентифікації Кредитного договору в системі обліку Банку можуть використовуватись, як номер зазначений при його укладанні №11125798000 так і №11440646000, і №11440644000; Банк надав Позичальнику кредит (грошові кошти) у формі кредитної лінії в національній валюті з лімітом у розмірі 429 101,56 гривень; на дату укладання Додаткової угоди Банк надає транш у розмірі 214 550,78 гривень; за використання кредитних коштів з 29.09.2011 року встановлюється процентна ставка у розмірі 09,99 % річних; за використання кредитних коштів з 29.09.2012 року встановлюється процентна ставка у розмірі 12,99 % річних. Пунктом 4.1 Кредитного договору за порушення Відповідачем термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених «Кредитним договором», зокрема, термінів повернення кредиту та/або термінів сплати процентів та/або комісій, Позивач має право вимагати від відповідача додатково сплатити Позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу. Таким чином станом на 28.08.2014 року заборгованість Відповідача по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та пені, становить 241 280,33 гривень 33 копійки, з яких: 209 038,75 гривень - заборгованість за простроченим кредитом; 29 831,70 гривень - заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом; 2409,88 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом. 28 липня 2014 року Відповідачу було направлено вимогу про погашення простроченої заборгованості, що підтверджується реєстром відправки рекомендованих листів однак, станом на сьогоднішній день Відповідач свої зобов'язання, щодо погашення заборгованості по наданому кредиту та сплаті процентів за користування ним, не виконав. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСибанк» вказану заборгованість та судові витрати - сплачений судовий збір. Позивач в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Представником позивача за довіреністю Шульга П.М. надано клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, надано клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав: встановлено, що 07.03.2007р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (в подальшому ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] укладено кредитний договір №11125798000 про надання споживчого кредиту (іпотечний кредит - п.1.4 договору), за умовами якого банк надав відповідачеві кредит в сумі 44000 швейцарських франків, а останній зобов»язався повернути кошти в повному обсязі не пізніше 06.03.2028р. згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 8,99% річних (п.п. 1.1, 1.2.2, 1.3.1 договору). 24.09.2011р. між сторонами укладено додаткову угоду №2, яка є невід»ємною частиною кредитного договору, відповідно до умов якої: для ідентифікації Кредитного договору в системі обліку Банку можуть використовуватись, як номер зазначений при його укладанні №11125798000 так і №11440646000, і №11440644000; Банк надав Позичальнику кредит (грошові кошти) у формі кредитної лінії в національній валюті з лімітом у розмірі 429 101,56 гривень; на дату укладання Додаткової угоди Банк надає транш у розмірі 214 550,78 гривень; за використання кредитних коштів з 29.09.2011 року встановлюється процентна ставка у розмірі 09,99 % річних; за використання кредитних коштів з 29.09.2012 року встановлюється процентна ставка у розмірі 12,99 % річних. Відповідно до п.4.1 кредитного договору, позичальник зобов»язався використати кредит на зазначені у договорі цілі, повернути одержаний кредит та сплатити нараховані банком проценти, комісії та інші платежі у порядку та терміни, встановлені договором. За п.5.5 та п.7.3 договору банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку встановленому договором у випадку порушення позичальником термінів повернення кредиту або сплати процентів, комісій. Згідно з п.7.1 кредитного договору за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/або комісій, відповідач сплачує позивачеві додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквівалентну) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Строк дії даного договору встановлений з дня укладення цього договору і до повного погашення суми кредиту, сплати процентів, комісій та пені у разі її нарахування (п.9.5 кредитного договору). 28.07.2014р. відповідачу було направлено вимогу про погашення заборгованості, але останній свої зобов»язання не виконав. Так, судом встановлено, що останній платіж в рахунок погашення боргу [PERSON] здійснено 05.07.2013р. - сплата тіла кредиту, та 21.08.2013р. - сплата процентів за користування кредитом. Отже, судом встановлено, що позичальник [PERSON] порушив умови кредитного договору і відповідно до наданих розрахунків, станом на 28.08.2014 р., мається заборгованість за кредитним договором від 07.03.2007р. в розмірі 241 280,33 гривень 33 копійки, з яких: 209 038,75 гривень - заборгованість за простроченим кредитом; 29 831,70 гривень - заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом; 2409,88 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом Як передбачено ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2, 3 ст.58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України). Як передбачено ст. 627 ЦК України (в ред., що діяла на час виниклих правовідносин), відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як зазначено у ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов"язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання), що визначено ст. 610 ЦК України. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов"язання може забезпечуватися неустойкою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ст.549 ч.1 ЦК України). Поняття та підстави виникнення права на неустойку визначені ст.ст.549, 550 ЦК України. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухове і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 551 ЦК України). Крім того, якщо за порушення зобов"язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків (ч.1 ст.624 ЦК України). Відповідно до вимог ст.625 ч.1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. Таким чином, встановивши обставини справи, дослідивши наявні докази, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором від 07.03.2007р., а саме: 209 038,75 гривень - заборгованість за простроченим кредитом; 29 831,70 гривень - заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом; 2409,88 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом На підставі ст. 88 ЦПК, ЗУ "Про судовий збір" необхідно стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" судовий збір в розмірі 2412 грн. 80 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 28.08.2014 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved