Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач звертаючись з позовом до суду просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно малолітньої [PERSON], [INFO]; передати дитину Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації для її подальшого влаштування та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої [PERSON] у розмірі ? частки, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, від заробітку відповідача щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття на особу або установу в якій буде перебувати дитина. Вимоги заяви мотивує тим, що службою у справах дітей Дніпровської РДА в м. Києві 05.10.2015 року від служби у справах дітей Деснянської РДА в м. Києві було отримано лист про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Батьки дитини [PERSON] та [PERSON] з 20.01.2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Реєстрація народження дитини була проведена відповідно згідно ст. 133 СК України. Деснянським районним судом м. Києва 26.01.2015 року [PERSON] було визнано винною у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а тому на даний час [PERSON] відбуває покарання у Збаразькій ВК № 63. [PERSON] надавав службі у справах дітей Деснянської РДА в м. Києві нотаріальну посвідчену заяву про позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], однак в подальшому зазначену заяві він скасував. Малолітня [PERSON] працівниками Деснянського РУ ГУМВС України в м. Києві відповідно до акту про покинуту дитину була влаштована до Київського міського будинку дитини «Берізка» де вона перебуває по теперішній час. [PERSON] цілком самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, доньку не утримував, не піклувався про її фізичний, духовний розвиток, з дитиною не проживав. Комісія з питань захисту прав дитини Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації надала висновок про доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітньої дитини [PERSON] За результатами проведення обстеження житлово-побутових умов [PERSON] службою у справах дітей було встановлено, що у квартирі зроблено косметичний ремонт, прибрано, але для малолітньої [PERSON] відсутнє місце для сну та ігор. Зазначені фактори як окремо так і в цілому можна розцінювати як ухилення батька від виховання дитини та свідомого нехтування своїми обов'язками. Службою у справах дітей малолітню [PERSON] поставлено на облік як дитину яка опинилася у складних життєвих обставинах. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.12.2015 року до участі у справі було залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Службу у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації. В судовому засіданні представник позивача та представник Київської місцевої прокуратури № 4 м. Києва підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засідання проти заявлених вимог заперечував та просив відмовити у задоволенні позову. Треті особи [PERSON], представник Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації та представник Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, Служба у справах дітей подала заяву з проханням розглянути справу без участі їхнього представника, у заяві зазначила, що позов підтримують, просить прийняти рішення виходячи з інтересів дітей. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника прокуратури, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про народження та Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, [PERSON] народилася [INFO], батьком дитини є відповідач. За клопотанням відповідача ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.01.2016 року була призначена експертиза судово-медичної молекулярно-генетичної ідентифікації для з'ясування батьківства [PERSON] по відношенню до дитини [PERSON]. Згідно висновку експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 31 від 29.03.2016 року, молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,9 % за вимогами Другого Міжнародного симпозіуму з ідентифікації людини - біологічне батьківство вважається доведеним (а.с. 78-81). Відповідно наказу Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 26.10.2015 року № 25 «Про постановку на облік дитини яка опинилася у складних життєвих обставинах» [PERSON] [INFO] було поставлено на профілактичний облік, як дитину що опинилася у складних життєвих обставинах (а.с. 4). Співробітниками служби 12.10.2015 р. було обстежено житлово-побутові умови проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та з'ясовано, що батько дитини має намір забрати дитину, у квартирі зроблено косметичний ремонт, прибрано та затишно, однак у квартирі не має місця для сну дитини та ігор (а.с. 13 зв.). 23 жовтня 2015 року розпорядженням Деснянської РДА в м. Києві № 594 «Про влаштування малолітньої [PERSON], [INFO] до Київського міського будинку дитини «Берізка» на повне державне утримання» малолітню [PERSON] було влаштовано до державного закладу охорони здоров'я на повне державне утримання (а.с. 16). Відповідно до інформації КМБД «Берізка» від 08.09.2015 року, [PERSON] з 02.09.2015 року перебуває у дитячому будинку, нею ніхто не цікавиться та не відвідує (а.с. 19 зв.). [PERSON] в судовому засіданні ставив під сумнів своє батьківство відносно дитини [PERSON], у зв'язку з чим за його клопотанням була проведена молекулярно-генетична експертиза, якою підтверджено факт батьківства відповідача. З результами проведеної експертизи відповідач був ознайомлений. Суду [PERSON] пояснив про те, що він має намір забрати дитину, спілкувався з матір'ю [PERSON], яка обіцяла після звільнення з місць позбавлення волі до нього повернутися та жити разом, доньку він відвідує в дитячому будинку, з членами своєї родини з приводу проживання дитини та надання йому в цьому допомоги питання не погоджував, має намір мешкати сам, хоча син з онукою, які проживають окремо, хочуть щоб він жив з ними, на що він не погоджується. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Як роз'яснено у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року №3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має орган опіки та піклування. Згідно Висновку Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав від 10.09.2015 року № 102/03/29-8678 з'ясовано, що батьки [PERSON] перебувають у шлюбі. Малолітня [PERSON] проживала у родичів за адресою [ADDRESS]. Батьки свідомо нехтують своїми обов'язками, ухиляються від виховання та навчання дитини, не проявляють щодо неї батьківської турботи, не цікавляться її життям та здоров'ям, не утримують матеріально. Відповідно даного висновку Деснянська РДА в м. Києві вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 9, 10). У спростування викладених обставин будь-яких доказів відповідачем суду не надано, дитина з 02.09.2015 року по даний час знаходиться у Київському міському будинку дитини «Берізка» на державному утриманні, при цьому жодних заходів щодо повернення доньки [PERSON] не вживалося, не вирішувалася її житлове питання та матеріальне забезпечення. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов"язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. ч. 1. 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов"язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Поведінка відповідача, який не звертався до служби у справах дітей про передачу йому дитини, не з'ясовував та не цікавився стосовно влаштування дитини у дитячий садок, не створення ним належних умов для проживання і виховання доньки, суперечать інтересам дитини, тому залишення дитини з відповідачем, враховуючи вік дитини, є небезпечним для її життя, здоров'я та морального виховання. За викладених обставин суд вважає, що позов у частині позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню, оскільки знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У частині стягнення аліментів вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не зазначено особу на користь якої мають сплачуватися аліменти, що унеможливить виконання рішення суду у цій частині, з позовом про стягнення аліментів повинна звертатися особа на утриманні якої перебуватиме дитина. Згідно ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини 1 статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Враховуючи те, що судом не встановлено родичів, які виявили бажання прийняти дитину на виховання та зверталися стосовно цього з відповідною заявою до Органу опіки та піклування, тому позовні вимоги у частині передачі дитини Органу опіки та піклування Дніпровської РДА в м. Києві для подальшого її влаштування підлягаю задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1 218 грн. 00 коп.

Outcome: partial