Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою відповідно до якої просив суд винести рішення, яким визнати протиправним та скасувати розпорядження Міського голови від 05.05.2017 року №159-КВ про звільнення його з посади Генерального директора Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради за ч.2 ст. 36 КЗпП України, поновити його на посаді Генерального директора Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради на тих же умовах, що були встановлені контрактом від 09.11.2007 року з Генеральним директором КП "Кременчукводоканал" [PERSON] починаючи з 05.05.2017 року, визнати таким, що укладений на невизначений строк трудовий договір з Генеральним директором КП "Кременчукводоканал" [PERSON] в силу положень ст. 39-1 КЗпП України, стягнути з відповідачів солідарно на його користь середній заробіток станом на дату прийняття судового рішення, що станом на дату подання позову становить 5503 грн. 70 коп., стягнути з відповідачів солідарно на його користь 100 000 грн. моральної шкоди, визнати протиправними і скасувати и пункти 2,3,4 Розпорядження Міського голови від 05.05.2017 року №158-КВ про поновлення його на посаді Генерального директора Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради, виключити з мотивувальної і описової частини розпорядження Міського голови від 05.05.2017 року №158-КВ про поновлення його на посаді Генерального директора Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради частину абзацу наступного змісту «проте трудова книжка стягувачем не надана до сьогоднішнього часу, що істотно ускладнює належне виконання зазначеного судового рішення в частині поновлення на роботі в повному обсязі». Свої вимоги обґрунтував тим, що судовим рішенням від 30.09.2016 року його було поновлено на посаді генерального директора КП «Кременчукводоканал» з 26.02.2016 року на умовах, що були встановлені контрактом від 09.11.2007 року. Рішення суду в цій частині допущено до негайного виконання. 05.05.2017 року міським головою м. Кременчука на виконання вказаного рішення суду було видано розпорядження № 158-КВ про поновлення його на посаді генерального директора КП «Кременчукводоканал». Але фактично його на роботі поновлено не було, в тексті самого розпорядження відсутні умови контракту, про який зазначено у судовому рішенні, сам контракт відсутній, хоча його наявність презюмується, як рішенням суду, так і фактом, що закінчився строк дії контракту від 09.11.2007 року. До його трудової книжки роботодавцем жодних записів не вносилося. Також міським головою цього ж дня, 05.05.2012 року, винесено ще одне розпорядження, яким його, [PERSON], знову звільнено з займаної посади генерального директора КП «Кременчукводоканал» за п.2 ст.36 КЗпП України. Обидва розпорядження, як про поновлення на посаді, так і про звільнення з неї, він отримав поштою в одному конверті через кілька днів. Вважає, що відповідачі грубо порушують норми чинного законодавства про працю, оскільки не поновивши його на посаді належним чином міський голова м.Кременчука того ж дня незаконно видав розпорядження про його звільнення, з текстом обох розпоряджень його не ознайомлювали. При цьому у розпорядженні про його поновлення на посаді відсутня дата, з якої його поновлено, як і в розпорядженні про звільнення відсутня дата, з якої його звільнено з посади. Просить взяти до уваги, що згідно п.2 ст.36 КЗпП підставою для припинення трудового договору є закінчення строку, крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не поставила вимогу про їх припинення. А тому вважає, що останнім строком для звільнення його за п.2 ст.36 КЗпП було 31.12.2015 року, тобто день закінчення контракту. Також в силу приписів ст. 39-1 КЗпП України він є таким, що безстроково прийнятий на посаду генерального директора КП «Кременчукводоканал», оскільки його контракт є безстроковим, а тому при вирішенні питання про його звільнення міський голова повинен був зважати не тільки на умови контракту, а й на те, що він прийнятий на посаду на умовах безстроковості. При цьому відповідачі навіть не отримали дозвіл на звільнення від виборного профспілкового органу та вищого виборного органу профспілки, хоча він обраний до органу управління профспілкової організації. Вважає, що незаконними діями відповідачів, які нехтують його правами та порушують закон, йому завдано моральної шкоди, оскільки він відчуває постійні моральні переживання, порушено його нормальний життєвий устрій, він змушений постійно доводити свою правоту, відвідувати юристів. З огляду на це він постійно відчуває хвилювання, нервує, що негативно вплинуло на стан його здоров'я. Завдану йому моральну шкоду він оцінює у 100 000 гривень. Вважає, що оскільки порушення були допущені усіма відповідачами, середній заробіток та моральна шкода повинні стягуватися з них солідарно. Позивач [PERSON] судове засідання позивач повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача [PERSON] - Гонтар В.М. позов [PERSON] підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у ньому. Міський голова міста Кременчука [PERSON] та представник відповідача - виконавчого комітету Кременчуцької міської ради до судового засідання повторно не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, письмових заперечень проти позову не надавали. Представник відповідача - Кременчуцької міської ради Полтавської області [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] не визнав, заперечував проти його задоволення. В поясненнях суду та в письмових запереченнях вказав, що дійсно 05.05.2017 року [PERSON], розпорядженням міського голови, поновлено на посаді генерального директора КП «Кременчукводоканал» на умовах, встановлених контрактом від 09.11.2007 року. Формулювання пункту другого розпорядження, який встановлює [PERSON] приступити до виконання обов"язків генерального директора негайно, є негайним до виконання з дати підписання вказаного розпорядження міського голови, яке прийнято на виконання судового рішення, а тому вимоги позивача в цій частині є необґрунтованими. Саме до трудової книжки вносяться відомості про роботу, тому [PERSON] зобов"язано її надати перед початком виконання обов"язків. Відповідно до чинної Інструкції з діловодства, затвердженої рішенням виконкому Кременчуцької міськради № 38 від 18.01.2013 року, останній пункт розпорядчої частини у разі потреби може містити рішення про покладення на структурний підрозділ або посадову особу функцій з контролю за виконанням розпорядження міського голови, тому п.4 розпорядження міського голови також не суперечить вимогам законодавства. Вказав, що продовження трудових відносин, після спливу строку контракту, може мати місце лише за взаємною згодою сторін, а у міського голови не було наміру продовжувати контракт з позивачем. Тому, цього ж дня, розпорядженням міського голови [PERSON] звільнено з посади з 05.05.2017 року за п.2 ст.36 КЗпП України. Жодних порушень у тому, що позивач отримав розпорядження поштою, немає, оскільки він викликався до виконавчого комітету для їх вручення. Той факт, що контракт є строковим, встановлено судовим рішенням. За таких обставин відсутні підстави і стягнення на користь позивача середнього заробітку, оскільки не було вимушеного прогулу. Вважає, що дії відповідачів були правомірними і йому не завдано моральної шкоди. Представник управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала. В поясненнях та письмових запереченнях вказала, що рішенням суду позивача було поновлено на посаді гендиректора КП "Кременчукводоканал" на тих же умовах, що були встановлені контрактом від 09.11.2007 року. На момент виконання судового рішення строк дії контракту закінчився, тому позивача міським головою було поновлено на роботі та правомірно звільнено у зв"язку з закінченням строку контракту та відсутністю згоди роботодавця на його продовження. Заробітна плата гендиректору КП "Кременчукводоканал" виплачується не за рахунок коштів міського бюджету та не через УЖКГ, як головного розпорядника бюджетних коштів, а нараховується та виплачується самим комунальним підприємством. Вказує, що підстави для стягнення моральної шкоди з УЖКГ відсутні. Представник відповідача КП "Кременчукводоканал" [PERSON] в судовому засіданні позовних вимог [PERSON] не визнала, вказала, що звільнення [PERSON] у зв"язку з закінченням строку контракту вважає повністю законним, тому відсутні підстави для задоволення вимог позивача про стягнення середнього заробітку та моральної шкоди. Прийняті міським головою розпорядження про поновлення позивача на посаді та про його звільнення відповідають Конституції та законам України, тому підстав для визнання їх вцілому чи окремих пунктів незаконними немає. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він працює на посаді заступника міського голови м.Кременчука Полтавської області. 05.05.2017 року був робочий день та він перебував на робочому місці. Оскільки заступник міського голови м.Кременчука [PERSON], на якого покладено обов»язки з приводу виконання рішень по кадрових питаннях, на той час був у відпустці чи відрядженні, то, згідно розподілу обов»язків, він замість [PERSON], виконував його обов»язки. Вранці із поштою йому принесли розпорядження від 05.05.2017 року про поновлення [PERSON] на роботі та йому було доведено до відома про необхідність ознайомлення [PERSON] із цим розпорядженням. Спеціалістом із кадрових питань УЖКХ йому було повідомлено про те, що [PERSON] було викликано до його кабінету для ознайомлення із розпорядженням. На визначену годину [PERSON] не з»явився. Він та інші працівники УЖКХ намагалися зв»язатись із [PERSON] по телефону, однак той не відповідав. У який спосіб викликався [PERSON] до його кабінету йому невідомо. Вони почекали деякий час та склали акт про те, що [PERSON] не з»явився. В той же день було винесено розпорядження про звільнення [PERSON] з роботи. Хто готував розпорядження йому невідомо. На 05.05.2017 року [PERSON] викликався, як для ознайомлення з розпорядженням про поновлення його на роботі, так із розпорядженням про звільнення. Чи було внесено про це записи до трудової книжки позивача йому невідомо. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює секретарем керівника УЖКГ виконавчого комітету Кременчуцької міської ради та також виконує функції спеціаліста з кадрових питань. 05.05.2017 року вона була на робочому місці та зареєструвала два розпорядження міського голови м.Кременчука від 05.05.2017 року, а саме про поновлення [PERSON] на посаді генерального директора КП «Кременчукводоканал» та про звільнення [PERSON] із вказаної посади. 05.05.2017 року зранку, начальник юридичного управління виконавчого комітету Кременчуцької міської ради [PERSON] приніс розпорядження, про поновлення [PERSON] на посаді генерального директора КП «Кременчукводоканал». Вказане розпорядження вона передача заступнику міського голови м.Кременчука [PERSON] Після цього був викликаний юрист УЖКХ та була підготовлена телефонограма [PERSON] про необхідність з»явитися до заступника міського голови [PERSON]. Потім зателефонували [PERSON], однак останній на дзвінок не відповідав. Хто саме телефонував, вона не пам»ятає. Потім повідомили, що на дзвінок відповів адвокат [PERSON]. [PERSON] у цей день чекали у кабінеті заступника міського голови [PERSON], однак той не з»явився, після чого було складено Акт, який вона підписала. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він працює на посаді начальника юридичного управління виконавчого комітету Кременчуцької міської ради. 05.05.2017 року близько 10 год. 20 хв. він зайшов до кабінету заступника міського голови м.Кременчука [PERSON], де знаходився [PERSON], начальник УЖКХ [PERSON], юрист УЖКХ [PERSON], секретар УЖКХ [PERSON]. [PERSON] сказала, що телефонувала адвокату [PERSON] Гонтар В.В. та повідомила про те, що [PERSON] необхідно з»явитись 05.05.2017 року о 10 год. 30 хв. до кабінету [PERSON] для ознайомлення із розпорядженням про поновлення на роботі та надання трудової книжки для внесення відповідних записів. Коли саме було доведено зміст телефонограми до відома адвокату [PERSON] - Гонтар В.М. йому не відомо, однак на час коли він прийшов до кабінету заступника міського голови, то йому повідомили, що телефонограму передано. В його присутності [PERSON] телефонувала [PERSON], однак той на дзвінки не відповідав. [PERSON] викликали для того, щоб ознайомити із розпорядженням про поновлення його на посаді генерального директора КП «Кременчукводоканал» і внести запис у його трудову книжку. До 10 год. 50 хв. [PERSON] не з»явився, після чого було складено Акт про його неявку. В той день станом на 10 год. 50 хв. він бачив тільки розпорядження міського голови про поновлення [PERSON] на посаді генерального директора КП «Кременчукводоканал», а розпорядження про звільнення останнього він не бачив. Хто готував проекти розпоряджень він не пам»ятає, однак обидва розпорядження були ним завізовані у цей же день, коли саме завізоване кожне розпорядження точно сказати не може. Рішення суду про поновлення [PERSON] на посаді не виконувалось протягом тривалого часу, оскільки [PERSON] неодноразово викликався до міської ради для ознайомлення його із розпорядженням про поновлення на роботі та внесення записів до трудової книжки, однак останній на виклики не не з»являвся та надавав відписки, трудову книжку не надавав. Після рішення суду та до 05.05.2017 року розпорядження про поновлення [PERSON] на роботі у встановленому порядку не реєструвались, а були підготовлені тільки їх проекти. Вислухавши пояснення представника позивача, пояснення представників відповідачів та свідків, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України та КЗпП України. Відповідно до ст..ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст..61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Статтею 4 Європейської хартії місцевого самоврядування встановлено правило за яким головні повноваження і функції органів місцевого самоврядування визначаються конституцією або законом; органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу; повноваження, якими наділяються органи місцевого самоврядування, як правило, мають бути повними і виключними. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ст.17 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування. Відповідно до п.10 ч.4 ст.42 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень міського голови належить в тому числі призначення на посади та звільнення з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів. Міський голова в межах своїх повноважень видає розпорядження, що передбачено ч.8 ст.59 вказаного Закону. Інструкцією з діловодства, що затверджена рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 38 від 18.01.2013 року, передбачено, що розпорядження міського голови видаються як рішення організаційно-розпорядчого чи нормативно-правового характеру і за змістом управлінської дії можуть бути в тому числі з кадрових питань. Пунктом 10 ст.59 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування визнаються незаконними в судовому порядку з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України. Як встановлено судом та це не заперечується сторонами, [PERSON] займав посаду генерального директора комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради з 27.12.2001 року по 23.11.2010 рік. Розпорядженням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради № 567-Р від 23.11.2010 року на підставі його заяви, [PERSON] звільнено з посади генерального директора КП «Кременчукодоканал» Кременчуцької міської ради у звязку з переходом на виборну посаду згідно п.5 ст.36 КЗпП України. Розпорядженням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради №113 К від 24.11.2010 року [PERSON] було призначено на посаду заступника міського голови як такого, що був затверджений на посаду міською радою та розпорядженням № 26-К від 09.02.2015 року позивача звільнено з посади заступника міського голови за власним бажанням відповідно до ст.38 КЗпП України. 21.04.2015 року [PERSON] прийнятий на посаду інженера управління КП «Кременчукводоканал», а з 26.05.2015 року - на посаду радника генерального директора КП «Кременчукводоканал». Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01.07.2016 року, що набрало законної сили, позовну заяву [PERSON] до Кременчуцької міської ради Полтавської області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та стягнення моральної шкоди задоволено частково, в тому числі [PERSON] з 26.02.2016 року поновлено на посаді генерального директора КП «Кременчукводоканал» на тих же умовах, що були встановлені контрактом від 09.11.2007 року з генеральним директором КП «Кременчукводоканал». Відповідно до розпорядження міського голови м.Кременчука № 393 К від 07.07.2016 року, що прийняте на виконання рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01.07.2016 року, поновлено [PERSON] з 26.02.2016 року на посаді генерального директора комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Полтавської області на тих же умовах, що були встановлені контрактом від 09.11.2007 року з генеральним директором КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Полтавської області. Розпорядженням міського голови м.Кременчукавід 07.07.2016 року № 394-КВ, [PERSON] звільнено з посади генерального директора Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради з 07.07.2016 року у зв»язку з припиненням повноважень посадової особи згідно п.5 ст.41 КЗпП України. Рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 30.09.2016 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 07.12.2016 року, скасовано розпорядження міського голови м.Кременчука від 07.07.2016 року №394-КВ про звільнення [PERSON] з посади генерального директора Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради з 07.07.2016 року, поновлено [PERSON] на посаді генерального директора Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Полтавської області на умовах, що були встановлені контрактом від 09.11.2007 року з генеральним директором Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради [PERSON], стягнуто з Кременчуцької міської ради Полтавської області на користь [PERSON] середній заробіток за період вимушеного прогулу з 11.07.2016 року по 30.09.2016 року включно в сумі 33 022 грн. 20 коп.. Вказаним рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука від 30.09.2016 року встановлено та це також не заперечується сторонами, що відповідно до умов контракту з генеральним директором КП «Кременчукводоканал» від 09.11.2007 року, який укладено між Кременчуцькою міською радою та [PERSON], цим контрактом регулюються трудові відносини сторін та, зокрема, за два місяці до закінчення строку дії контракту він може бути за угодою сторін продовжений або укладений на інший строк (п.4.6). Пунктом 5.1 контракту визначено, що він діє з 01.01.2008 року до 02.01.2009 року. Вказаний контракт є строковим, укладався від імені власника Кременчуцькою міською радою, в особі міського голови та [PERSON], а в подальшому додатковими угодами продовжувався строк його дії, зокрема додатковою угодою від 03.11.2010 року до контракту з генеральним директором КП «Кременчукводоканал», який укладено 09.11.2007 року, частину 2 преамбули контракту викладено в наступній редакції: [PERSON] призначається на посаду генерального директора КП «Кременчукводоканал» на термін з 03.01.2011 року по 31.12.2015 року, а також продовжено термін дії контракту до вказаної дати. У зв»язку з затримкою виконання Кременчуцькою міською радою Полтавської області рішення Крюківського районного суду м.Кременчука від 30.09.2016 року в частині поновлення [PERSON] на посаді генерального директора Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради, рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 01.03.2017 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 25.04.2017 року, позов [PERSON] задоволено частково, стягнуто з Кременчуцької міської ради Полтавської області на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.10.2016 року по 01.03.2017 року включно в сумі 57 238 грн. 48 коп. У зв»язку з затримкою виконання Кременчуцькою міською радою Полтавської області рішення Крюківського районного суду м.Кременчука від 30.09.2016 року в частині поновлення [PERSON] на посаді генерального директора Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради, рішенням апеляційного суду Полтавської області від 26.07.2017 року стягнуто з Кременчуцької міської ради Полтавської області на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02.03.2017 року по 04.05.2017 року включно в сумі 20 914 грн. 06 коп. Вказаними рішення судів від 30.09.2016 року, від 01.03.2017 року та від 26.07.2017 року також встановлено, що середньоденний розмір заробітної плати генерального директора КП «Кремнчукводоканал» Кременчуцької міської ради складає 550 грн. 37 коп.. Відповідно до розпорядження міського голови м.Кременчука від 05.05.2017 року №158 - кв, яке прийняте на виконання рішення Крюківського районного суду м.Кременчука від 30.09.2016 року зазначено наступне: поновити [PERSON] на посаді генерального директора Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Полтавської області на умовах, що були встановлені контрактом від 09.11.2007 року з генеральним директором Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради [PERSON]; [PERSON] приступити до виконання обов»язків генерального директора КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради негайно; зобов»язати [PERSON] перед початком виконання обов»язків надати свою трудову книжку особисто заступнику міського голови [PERSON] для внесення відповідного запису; контроль за виконанням та організацією виконання розпорядження покласти на заступника міського голови [PERSON] та директора КП «Кременчукводоканал» Солодяшкіна В.І. Позивач [PERSON] вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню, пункти 2,3,4 розпорядження №158-кВ від 05.05.2017 року, а також просить виключити з мотивувальної і описової частини розпорядження частину абзацу щодо ненадання трудової книжки, проте суд приходить до висновку, що дані вимоги задоволенню не підлягають. Частиною 7 ст.235 КЗпП України передбачено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Негайне виконання рішення про поновлення на роботі повинно забезпечувати швидкий і реальний захист прав та інтересів незаконно звільненого громадянина та полягає в тому, що воно набуває властивостей обов'язковості і підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні. Рішення Крюківського районного суду м.Кременчука від 30.09.2016 року, на виконання якого міським головою прийнято розпорядження № 158-кв від 05.05.2017 року, в частині поновлення на роботі [PERSON] на посаді генерального директора КП "Кременчукводоканал", допущено до негайного виконання. При цьому судом встановлено, що звільнення позивача з посади було незаконним, а тому він підлягає поновленню на роботі із дати незаконного звільнення. В цьому разі вказівка в п.2 розпорядження міського голови № 158-кв від 05.05.2016 року на час, з якого [PERSON] повинен приступити до роботи не порушує прав чи інтересів позивача та не суперечить діючому законодавству. Як вказано у розпорядженні № 158-кв від 05.05.2017 року, листами №01 - 38/1920 від 21.10.2016 року та №м - 02/16/1053 - 6 від 18.01.2017 року [PERSON], з метою виконання рішення суду, було запропоновано надати трудову книжку для внесення до неї відповідного запису, проте трудова книжка стягувачем не надана до сьогоднішнього часу, що істотно ускладнює належне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі у повному обсязі. При цьому представником позивача не заперечується, що трудова книжка знаходиться у позивача [PERSON], а посилання на пропозицію її надати у констатуючій частині розпорядження не свідчить про невідповідність розпорядження законодавству. Відповідно до п.1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Обов"язок подати роботодавцю трудову книжку передбачений ч.2 ст.24 КЗпП, тому суд приходить до висновку, що п.3 розпорядження міського голови № 158-кв від 05.05.2017 року також скасуванню не підлягає, як і немає підстав для виключення з мотивувальної і описової частини розпорядження абзацу щодо ненадання трудової книжки. Суд також вважає, що відсутні підстави для скасування п.4 розпорядження, оскільки пунктом 93 розділу "Підготовка та оформлення розпоряджень міського голови, рішень виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області" Інструкції з діловодства, що затверджена рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 38 від 18.01.2013 року передбачено, що останній пункт розпорядчої частини розпорядження міського голови, у разі потреби, може містити рішення про покладення на структурний підрозділ або посадову особу функцій з контролю за виконанням розпорядження міського голови. Разом з цим суд звертає увагу, що в розпорядженні міського голови №158 - кв від 05.05.2017 року відсутня вказівка на дату, з якої позивач підлягає поновленню на посаді. Суд вважає, що провадження в частині вимог про визнання трудового договору з генеральним директором КП "Кременчукводоканал" [PERSON] таким, що укладений на невизначений строк, не підлягає закриттю із застосуванням п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України, оскільки змінилися підстави, з яких позивач просить визнати трудовий договір таким, що укладений на невизначений строк. Відповідно до ч.3 ст.21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука від 30.09.2016 року встановлено, та це не заперечується сторонами, що відповідно до умов контракту з генеральним директором КП «Кременчукводоканал» від 09.11.2007 року, який укладено між Кременчуцькою міською радою та [PERSON], цим контрактом регулюються трудові відносини сторін та, зокрема, за два місяці до закінчення строку дії контракту він може бути за угодою сторін продовжений або укладений на інший строк (п.4.6). Пунктом 5.1 контракту визначено, що він діє з 01.01.2008 року до 02.01.2009 року. Контракт укладався від імені власника Кременчуцькою міською радою в особі міського голови та [PERSON] на певний строк, а в подальшому додатковими угодами продовжувався строк його дії. Так, додатковою угодою до контракту з генеральним директором КП «Кременчукводоканал», який укладено 09.11.2007 року, 03.11.2010 року частину 2 преамбули контракту викладено в наступній редакції: "[PERSON] призначається на посаду генерального директора КП «Кременчукводоканал» на термін з 03.01.2011 року по 31.12.2015 року", а також продовжено термін дії контракту до вказаної дати. Згідно ч.2 ст.23 КЗпП строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами. Відповідно до ч.2 ст.39-1 Кодексу якщо після закінчення строку трудового договору (пункти 2 і 3 статті 23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк. Трудові договори, що були переукладені один чи декілька разів, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 23, вважаються такими, що укладені на невизначений строк. В даному випадку відсутні підстави вважати, що трудові відносини між сторонами тривали після закінчення строку дії контракту, зважаючи на те, що [PERSON] поновлювався на посаді судовими рішеннями, як і підстави вважати, що контракт переукладався, оскільки термін дії контракту продовжувався додатковими угодами. Виходячи з викладеного, вимоги позивача про визнання трудового договору з генеральним директором КП "Кременчукводоканал" [PERSON] таким, що укладений на невизначений строк, задоволенню не підлягають. Відповідно до розпорядження міського голови м.Кременчука Полтавської області від 05.05.2017 року №159-КВ, припинено трудовий договір у формі контракту від 09 листопада 2007 року в редакції додаткової угоди від 03 листопада 2010 року з [PERSON] у зв»язку з закінченням цього трудового договору та звільнено [PERSON] з посади генерального директора Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради. Частина шоста статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення. Відповідно до п.2 ст.36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення. Із системного аналізу положень КЗпП України вбачається, що припинити трудовий договір та звільнити працівника з роботи можливо лише за наявності між працівником та роботодавцем трудових відносин. Тобто, у разі ухвалення судом рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, цей працівник може бути звільнений з роботи, за наявності до того відповідних підстав, у випадку, коли було виконано рішення суду про поновлення працівника на роботі та останньому була забезпечена реальна можливість приступити до виконання обов»язків передбачених трудовим договором. Представниками відповідачів суду не надано належних доказів на підтвердження того, що рішення суду було виконано, відбувся факт поновлення [PERSON] на посаді генерального директора КП "Кременчукводоканал" та останньому забезпечено реальну можливість приступити до виконання трудових обов»язків, при цьому саме по собі видання розпорядження про поновлення позивача на роботі не є достатнім для висновку про поновлення трудових правовідносин. Закон України "Про виконавче провадження" не містить поняття добровільного виконання рішення і регулює порядок примусового виконання судових рішень. Згідно ст.65 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону; рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача. Сторонами не заперечувалося, що до трудової книжки [PERSON] не вносилися записи про його поновлення на посаді генерального директора КП "Кременчукводоканал". Більш того, позивач не був повідомлений про поновлення на роботі до його звільнення з роботи, оскільки обидва розпорядження (про поновлення на роботі та звільнення з роботи) останній отримав поштою одночасно. Доводи представників відповідачів щодо того, що [PERSON] належним чином повідомлявся про необхідність явки до міського голови з приводу добровільного виконання судового рішення про поновлення на роботі, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Як встановлено судом, телефонограмою № 412 від 05.05.2017 року повідомлено представника позивача Гонтар В.М. про те, що [PERSON] необхідно з"явитися до кабінету заступника міського голови м.Кременчука 05.05.2017 року на 10.30 годину. Як вбачається з пояснень в судовому засіданні представника позивача Гонтар В.М. телефонограма надійшла йому за 20 хвилин до визначеного часу і він не зміг зв»язатися з [PERSON] того дня, а повідомив його про зміст телефонограми лише наступного дня. Вказані твердження представника позивача відповідачами не спростовані. За викладених обставин, враховуючи те, що у позивача не було фактичної можливості надати трудову книжку до встановленого часу та приступити до виконання своїх попередніх трудових обов"язків, суд приходить до висновку, що рішення Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 30.09.2016 року в частині поновлення [PERSON] на посаді генерального директора КП "Кременчукводоканал" виконане відповідачем не було, а тому припинення трудового договору та звільнення позивача з роботи, за вказаних обставин, не відповідає діючому законодавству. Відповідно до частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне скасувати розпорядження міського голови м.Кременчука Полтавської області від 05.05.2017 року №159-КВ та поновити [PERSON] з 05.05.2017 року на посаді генерального директора Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради на тих же умовах, що були встановлені контрактом від 09.11.2007 року. Згідно ст.235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Також, згідно ч.2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Пунктом 32 постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами трудових спорів» передбачено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100. Згідно п. 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» (далі Порядок) середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Пунктами 5 та 8 вказаного Порядку встановлено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочих (календарних) днів на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Як зазначено вище та встановлено рішеннями Крюківського районного суду м.Кременчука від 30.09.2016 року, від 01.03.2017 року та рішенням апеляційного суду Полтавської області від 26.07.2017 року, середньоденний розмір заробітної плати генерального директора КП «Кремнчукводоканал» Кременчуцької міської ради складає 550 грн. 37 коп.. Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, середньоденний розмір заробітної плати генерального директора КП «Кремнчукводоканал» Кременчуцької міської ради, який складає 550 грн. 37 коп., строк вимушеного прогулу, який за період з 05.05.2017 року по 12.12.2017 року складає 153 робочі дні, то на користь [PERSON] підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 84 206 грн. 61 коп. Суд приходить до висновку, що належним відповідачем в справі є Кременчуцька міська рада, з якою, як з власником, [PERSON] укладав контракт, саме між цими сторонами були трудові відносини та розпорядження щодо [PERSON] міський голова виносив в інтересах Кременчуцької міської ради, тому саме з цього відповідача слід стягнути вказані вище суми на користь позивача. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно до загальних підстав цивільно - правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Суд вважає, що позивачем доведено порушення його конституційного права на працю, він переніс моральні страждання, пов"язані з незаконним звільненням, йому доводиться докладати додаткових зусиль для організації свого життя, в тому числі звертаючись за правовою допомогою та до суду. Доказів погіршення стану здоров"я [PERSON] внаслідок неправомірних дій Кременчуцької міської ради суду не надано. З огляду на викладене, встановлені обставини справи, враховуючи характер і тривалість страждань, які зазнав позивач, істотність вимушених змін, час і зусилля, необхідні позивачу для відновлення колишнього стану,

Outcome: partial