Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

у травні 2018 року Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації (далі - Управління) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надмірно сплачених коштів державної допомоги. Позовна заява мотивована тим, що 30 жовтня 2014 року відповідач звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про взяття її на облік, як особи, яка переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. № 509 "Про облік внутрішньо переміщених осіб". На виконання положень вказаної постанови відповідачу було видано довідку від 30.10.2014 р. № 3001001018 про взяття на облік, як особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Відповідачу також нараховувалася щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг. Для подовження нарахування грошової допомоги на наступний шестимісячний термін відповідач звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою 09 листопада 2015 р., на підставі якої управлінням було прийнято рішення від 13.11.2015 р. про подовження грошової допомоги у розмірі 442 грн. щомісячно, оскільки факт працевлаштування відповідаем було підтверджено довідкою від 12.05.2015 р. № 1253/03, виданою ПАТ "СК "АХА страхування". Грошова допомога була призначена управлінням на період з 30.10.2015 р. по 29.04.2016 р. 22 грудня 2015 року відповідач повторно звернулась до управління із заявою про продовження призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний термін. За результатами її обробки було прийнято рішення від 10.02.2016 р. про продовження грошової допомоги на період з 01.01.2016 р. по 29.04.2016 р. у сумі 442 грн., як для працездатної особи та яка є працевлаштованою. На підтвердження працевлаштування відповідачем у лютому 2016 року на електронну поштову адресу управління було надіслано фотокопію трудової книжки відповідача, з якої стало відомо, що відповідача 16.11.2015 р. було звільнено у зв"язку зі скороченням штату. Внаслідок обставин, які виникли, управлінням було прийнято рішення від 29.092016 р. про здійснення перерахунку в межах призначення грошової допомоги, оскільки відповідач на день подання заяви, а саме 22.12.2015 р. вже не була працевлаштована. Внаслідок того, що відповідач не повідомила про факт звільнення та не працевлаштування, відповідачу було здійснено надмірне перерахування грошових коштів за період з 30.12.2015 р. по 31.03.2016 р. у сумі 905,88 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 03.07.2018 р. відкрито спрощене позовне провадження у даній справі без повідомлення (виклику) сторін. (а.с. 29) Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Позивач надав до суду клопотання про розгляд справи у відсутність його представника. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідачем [PERSON] не подано відзив на позовну заяву. Третя особа подала до суду пояснень щодо позову, просить задовольнити позов повністю. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року № 1706-VII (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Згідно п.п. 2, 3 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи. Як вбачається зі змісту ч.ч. 1-4 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення. Для отримання довідки внутрішньо переміщена особа має звернутися до структурного підрозділу місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту населення за місцем фактичного проживання із заявою про отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Заява внутрішньо переміщеною особою подається особисто, а дітьми - через законного представника. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщена особа зобов'язана повідомляти про фактичне місце проживання внутрішньо переміщеної особи найближчий територіальний підрозділ центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), протягом 10 днів. Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога) визначений Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 1 жовтня 2014 року № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг»(Порядок № 505). Відповідно до пункту 2 Порядку № 505 грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Для отримання грошової допомоги (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сім'ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім'ї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, пред'являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). З метою визначення дати, часу та адреси подання заяви уповноважений представник сім'ї звертається у контакт-центр уповноваженого банку (пункт 5 Порядку № 505). У цьому ж пункті наведений перелік документів та процедура їх оформлення уповноваженим органом. Відповідно до пункту 10 Порядку № 505 уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Отже, питання щодо призначення особі грошової допомоги, передбаченої Порядком № 505, вирішується уповноваженим органом, який зобов'язаний перевірити надані такою особою документи та на їх підставі прийняти відповідне рішення. Виплата такої допомоги обмежена строком до шести місяців, але у випадку прийняття уповноваженим органом рішення на такий строк, останній не звільняється від обов'язку перевіряти та контролювати правомірність здійснення виплат призначеної грошової допомоги. Як убачається з матеріалів справи 30 жовтня 2014 року відповідач звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про взяття її на облік, як особи, яка переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. № 509 "Про облік внутрішньо переміщених осіб". На виконання положень вказаної постанови відповідачу було видано довідку від 30.10.2014 р. № 3001001018 про взяття на облік, як особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Відповідачу також нараховувалася щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг. Для подовження нарахування грошової допомоги на наступний шестимісячний термін відповідач звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою 09 листопада 2015 р., на підставі якої управлінням було прийнято рішення від 13.11.2015 р. про подовження грошової допомоги у розмірі 442 грн. щомісячно, оскільки факт працевлаштування відповідаем було підтверджено довідкою від 12.05.2015 р. № 1253/03, виданою ПАТ "СК "АХА страхування". Грошова допомога була призначена управлінням на період з 30.10.2015 р. по 29.04.2016 р. 22 грудня 2015 року відповідач повторно звернулась до управління із заявою про продовження призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний термін. За результатами її обробки було прийнято рішення від 10.02.2016 р. про продовження грошової допомоги на період з 01.01.2016 р. по 29.04.2016 р. у сумі 442 грн., як для працездатної особи та яка є працевлаштованою. Внаслідок того, що відповідач не повідомила про факт звільнення та не працевлаштування, відповідачу було здійснено надмірне перерахування грошових коштів за період з 30.12.2015 р. по 31.03.2016 р. у сумі 905,88 грн. Питання щодо повернення безпідставно сплачених коштів вирішується відповідно до пункту 11 Порядку № 505, згідно з яким, уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Наведений у пункті 11 Порядку № 505 перелік підстав, за яких допускається стягнення надміру виплачених коштів, є вичерпним. Інших підстав, за яких можливе таке стягнення, Порядком № 505 не передбачено. Згідно частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. У статті 1215 ЦК України передбачено загальне правило, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Аналогічний висновок зробив і Верховний Суд України в постанові від 2 липня 2014 року у справі № 6-91цс14. Судом встановлено, що відповідач був повідомлений про його обов»язок повідомляти органи соціального захисту про зміну обставин, які впливають на виплату державної допомоги, однак, матеріали справи не містять доказів, що [PERSON] у визначений спосіб повідомила про своє звільнення. З огляду на вимоги закону, зазначена сума позову підлягає стягненню з відповідача. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved