Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивач у листопаді 2013 року звернулася до суду з позовом, яким після уточнення вимог просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою під [ADDRESS]. На обґрунтування вимог зазначала, що вона є власником вказаної квартири, в якій зареєстровані також відповідачі, однак останні не проживають в ній вже більше двох років , добровільно виселились та наміру вселятись не виявили, оскільки придбали собі інше житло. Будь-яких витрат на утримання квартири відповідачі не несуть, вивезли свої речі, всі комунальні послуги вона оплачує самостійно. Їх реєстрація створює їй перешкоди у користуванні власністю( а.с. 46-47, 132-133). В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнав, у його задоволенні просив відмовити, так як він та його сім»я зареєстровані в квартирі на законних підставах, як члени сім»ї попереднього власника [PERSON] Відповідачі - [PERSON], [PERSON], [PERSON] в суді також позовні вимоги не визнали, просили відмовити за безпідставністю. Третя особа - Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в області, його представник в судове засідання не з»явився, повідомлявся. Свідок [PERSON] в суді пояснив, що відповідачів знає з Дня народження, в спірній квартирі вони не проживають вже 1, 5 роки . Свідок [PERSON] також дала тотожні свідчення, при цьому зазначила, що чому вони виїхали з квартири точно не знає. Свідок [PERSON] пояснила, що відповідач [PERSON] її рідна сестра, яка разом із сім»єю (відповідачі) проживали у свекрухи -[PERSON] , як члени її сім»ї, сплачували за комунальні послуги, робили ремонт квартири . Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог,з наступного. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. В суді з"ясовано, що [PERSON] є єдиним власником квартири [ADDRESS] ( а.с. 11, 48-56). В спірній квартирі також з 2003 року зареєстровані відповідачі : [PERSON], [PERSON], [PERSON], та з 2007 року - [PERSON] ( а.с. 9, 17-20). Разом з тим, з"ясовано, що відповідачі в квартирі були зареєстровані за згоди попереднього співвласника квартири [PERSON]. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням, зокрема у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 лютого 2013 року, яке набрало законної сили 02.04.2013 року, у задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа - управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області про зобов"язання не чинити перешкод у користуванні квартирою, відмовлено. Позов, в частині виселення та зобов"язання управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області зняти [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з квартири [ADDRESS] з реєстраційного обліку, залишено без розгляду. При цьому, зазначеним рішенням суду було встановлено, що до початку розгляду справи по суті з"ясувалось, що відповідачі добровільно виселились із спірної квартири у вересні 2012 року, забравши свої речі ( а.с. 105-107). Крім того, згідно ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 06.11.2013 року, прийнято відмову [PERSON] від позову до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою та зобов"язання вчинити певні дії. Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.08.2013 року - скасовано. Провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи : служба у справах дітей Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради , [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою [ADDRESS] та зобов"язання вчинити певні дії, закрито ( а.с. 134-137). Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] із 06.09.2012 року є власником квартири [ADDRESS] ( а.с. 58-67). Те що відповідачі не проживають у спірній квартирі підтвердили в суді свідки [PERSON] та [PERSON], а також складені комісією будинку [ADDRESS] , підписи свідків яких затверджені начальником КРЕП №11 акти від 27.03.2013 року, 09.09.2013 року , 11.11.2013 року ( а.с. 6-8). Відповідно до ч.1 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч.4 ст. 156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що відповідачі не проживають у спірній квартирі з поважних причин, а також про те, що позивач перешкоджає відповідачам у проживанні в спірній квартирі , або про те, що між позивачем та відповідачами існує інша угода щодо порядку користування спірною квартирою, разом з цим, встановлено, що відповідачі добровільно звільнили спірне житлове приміщення, та під час розгляду справи не звернулись в суд із зустрічним позовом щодо усунення перешкод в користуванні житлом, шляхом вселення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки встановлені судом факти свідчать про порушення житлових прав власника квартири , а відтак вимоги є обгрунтованими та доведеними. Судові витрати вважати по фактично понесеним стороною позивача. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved