Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначає, що відповідно до укладеного договору № DOKHRX00370030 від 26.04.2006року [PERSON] отримав кредит в розмірі 1757,75грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам "Розстрочка" складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісячно в період сплати. У порушення норм закону і умов договору, відповідач зобов"язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 01.12.2015року відповідач має заборгованість 86 846,66грн., яка складається з наступного: 1757,80грн - заборгованість за кредитом; 22 997,21грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 337,44грн - заборгованість по комісії ; 57 142,46грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договром; а також щтрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500грн штраф (фінсована частина) 4111,75грн штраф (процентна складова). Просять зазначену суму заборгованості стягнути з відповідача, також стягнути судові витрати 1378грн . В судове засідання представник позивача не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали суду заяву про розгляд справи у відсутність представника банку, не заперечують щодо заочного розгляду справи. Додатково просять стянути з відповідача витрати на публікацію оголошення в пресі про виклик відповідача в судове засідання в сумі 420грн. Відповідач в судове засідання не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений через оголошення в газеті "Урядовий кур"єр" №65 від 09.04.2016року. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задовленню. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. \~Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). \~ \~\~ \~\~ \~ \~\~ \~\~ \~ \~\~ \~\~ \~ \~\~ \~\~ \~ \~ Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Суд встановив, що ПАТ КБ Приватбанк є правонаступником\~всіх прав та обовязків ЗАТ КБ Приватбанк (а.с.14). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Суд встановив, що між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № DOKHRX00370030 від 26.04.2006року відповідно до умов якого [PERSON] отримав строковий кредит в сумі 1757,80грн на строк 12 місяців по 26.04.2007р., з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 2% у місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 28,12грн та разової винагороди в розмірі 159,80грн. в обмін на зобов"язання позичальника по поверненню кредиту, сплати відсотків, винагороди , комісіїв оговорених в заяві та умовах надання споживчого кредиту фізичним особам, строки. Погашення заборгованості здійснюється щомісячно в період з 21 по 26 число кожного місяця в сумі 194,62грн. Заявою позичальника передбачено, що згідно п.4.2 Умов , при порушенні позичальником зобов"язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 11,83% в місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом (а.с.6) Судом встановлено, що відповідач порушив строки повернення кредиту, у зв"язку з чим станом на 01.12.2015року має заборгованість в сумі 86 846,66грн, в тому числі 1757,80грн заборгованість за кредитом; 22997,21грн заборгованість по процентам за користування кредитом; 337,44грн - заборгованість по комісії за користування кредитом; 57142,46грн пеня за несвоєчасне виконання зобов"язань за договором; 500грн - штраф (фіксована частина); 4111,75грн - штраф (процентна складова). Оскільки відповідач не виконує умови договору щодо повернення кредиту, процентів, комісії, суд вважає необхідним заборгованість по цим платежам стягнути з відповідача, що складає 25092,45грн. (1757,80+22997,21+337,44). Шо стосується вимог позивача про стягнення пені та штрафу, суд вважає, такі вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Статтею ст. 547 ЦК України передбачено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповдіно до ст. 549 Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання. Статтею 207 ЦК України ( в редакції на момент укладання договору) визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Умови надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт), пунктами 5.1, 5.3 яких передбачено обов"язок позичальника сплатити банку пеню в розмірі0,15% від суми простроченого платежу,і штраф при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов"язань,не містять підпису відповідача. (а.с.6-9) Вказані Умови та Правила відповідачем не підписані, їх не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо вони не містять підпису позичальника. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6 -16цс15 від 11 березня 2015р. та у справі 6-240 цс 14 від 11 лютого 2015р.. Позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови містили обов"язок щодо сплати пені,штрафу, в момент підписання заяви позичальника. У заяві позичальника від 26 квітня 2006 року домовленості сторін щодо забезпечення виконання зобов"язання неустойкою немає. Графа заяви позичальника, в якій зазначено, про згоду, що заява разом з запропонованими банком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка"), тарифами, складає кредитно-заставний договір не містить підпису позичальника [PERSON]. В заяві позичальника є позначка, що з умовами договору ознайомлений і мається підпис. Але суд вважає, що ознайомлення з умовами договору і згода на приєднання до Умов надання споживчого кредиту не є тотожніми діями. У звязку із цим, суд вважає, що такі Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 26 квітня 2006 року. Тому в задоволенні вимог позивача щодо стягнення пені та штрафу суд вважає необхідним відмовити. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по судовому збору в сумі 1378грн і витрати на оплату публікації оголошення в пресі в сумі 420грн.

Outcome: partial