Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 27 липня 2005 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №CSJ0SE00000740, за умовами якого банком був наданий кредит в сумі 6000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати . В порушення виконання зобов"язань за кредитним договором відповідач [PERSON] станом на 25 листопада 2013 року має непогашену суму кредиту 23987 грн. 33 коп., яка складається з : - заборгованість за кредитом - 1452 грн.68 коп.; - заборгованість за процентами - 7819 грн. 92 коп.; - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором - 12736 грн. 29 коп. Мотивуючи тим, що відповідач порушив умови договору щодо сплати кредиту у визначений термін, в зв»язку з чим утворилась заборгованість, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом та судові витрати. Відповідач [PERSON] подала до суду заперечення, в якому вказала, що позивач пред"явив вимогу про стягнення пені в сумі 12736 грн. 29 коп., що значно перевищує суму заборгованості по кредиту - 1452 грн. 68 коп., тому сума пені може бути зменшена судом. Крім цього, відповідач наполягає на застосуванні позовної давності, про що подана відповідана заява, так як кредитний договір був укладений на строк до 25 липня 2008 року, позовна давність за даним договором закінчилась 25 липня 2011 року, а позивач звернувся до суду в грудні 2013 року. В судове засідання представник позивача не з"явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, підтримали позовні вимоги та просили задоволити повністю. Відповідач в судове засідання не з"явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутностю, в позові просить відмовити з підстав, викладених в запереченні. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини справи та визначив відповідно до них правовідносини. 27 липня 2005 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №CSJ0SE00000740, за умовами якого банком був наданий кредит в сумі 6000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати . В порушення виконання зобов"язань за кредитним договором відповідач [PERSON] станом на 25 листопада 2013 року має непогашену суму кредиту 23987 грн. 33 коп., яка складається з : - заборгованість за кредитом - 1452 грн.68 коп.; - заборгованість за процентами - 7819 грн. 92 коп.; - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором - 12736 грн. 29 коп. Суд вважає, що заява відповідача про застосування позовної давності підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 257 ЦК України визначено загальну позовну давність у три роки; позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (ч.2 ст.258 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Дослідивши розрахунок заборгованості за кредитом (а.с.4-7) судом встановлено, що останній платіж за кредитом відповідачем був зроблений 25 січня 2008 року. Наступний платіж повинен бути внесений 21 лютого 2008 року, проте відповідач своєчасно заборгованість не сплатила. Суд вважає, що з цього часу позивач дізнався про порушення свого права і з цього часу почався перебіг трирічного строку позовної давності за даним спором. Звернувшись до суду 04 грудня 2013 року , позивач пропустив визначений законом строк для захисту порушених прав. За приписом ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застсоування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. За роз"ясненнями, що містяться у п.31 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин", враховуючи положення п.7 ч.13 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів" суди мають виходити з того, що у спорах споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту , строк давності якого минув. У зв"язку з цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. З цих підстав суд вважає, що в задоволенні позову ПАТ КБ "Приватбанк" слід відмовити за спливом позовної давності.

Outcome: dismissed