Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина до досягнення ним 23 років, обгрунтовуючи позов тим, що до 2006 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу залишився проживати з нею. На підставі судового рішення, позивачка до досягнення сином вісімнадцятирічного віку отримувала на його утримання аліменти. [INFO] сину [PERSON] виповнилось 18 років, у зв"язку з чим було припинено стягнення аліментів. На даний час він є студентом ІІІ курсу денного відділення Івано-Франківського коледжу фізичного виховання Національного університету фізичного виховання і спорту України. Позивачка працює офіційно, однак її доходи є незначними, мінімальної заробітної плати не вистачає на утримання повнолітнього сина. Він потребує значно більших витрат для придбання необхідних речей, пов"язаних з навчанням. Відповідач є фізично здоровим, працездатним, хоча є інвалідом ІІІ групи, пенсіонером. Окрім пенсії, він отримує додаткові доходи за надання послуг з ремонтних робіт, а тому, спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання сина, який продовжує навчання у частці від доходу. Інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків відповідач не має, утримань по виконавчих документах з нього не здійснюється. А тому просила суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітної плати (доходів) до досягнення ним 23-х річного віку. Позивачка в судове засідання не з"явилася, попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої уточнила позовні вимоги, просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина щомісячно в розмірі по 1 000,00 грн. Розгляд справи просила здійснювати без її участі, уточнені позовні вимоги задоволити, не заперечила щодо винесення заочного рішення (а.с.33). Відповідач в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.26-28, 30-32). Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з"явився, попередньо подав до суду заяву, відповідно до якої щодо задоволення позовних вимог не заперечив, розгляд справи просив проводити без його участі (а.с.35). З урахуванням думки позивачки та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 19.09.2000 року [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Судом встановлено, що повнолітній [PERSON] проживає з матір`ю, що підтверджується копією довідки про склад сім"ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 11.01.2019 року (а.с.11), перебуває на її утриманні та навчається на третьому курсі денного відділення Івано-Франківського коледжу фізичного виховання Національного університету фізичного виховання і спорту України І-ІІ рівня акредитації на базі базової загальної середньої освіти. Термін закінчення коледжу - 30 червня 2019 року, що підтверджується довідкою №507 від 15.01.2019 року(а.с.34). У відповідності з вимогами ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 Сімейного кодексу України, до яких відносяться: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Одже, обов"язковими умовами стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання та можливість надавати таку матеріальну допомогу. Згідно довідки №507 від 15.01.2019 року виданої директором Івано-Франківського коледжу фізичного виховання Національного університету фізичного виховання і спорту України І-ІІ рівня акредитації на базі базової загальної середньої освіти, термін закінчення коледжу - 30.06.2020 року (а.с.34). Доказів матеріального стану відповідача, останнім суду не надано, однак він є працездатним чоловіком. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання повнолітнього сина. За приписами ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, шляхом стягнення з відповідача в користь позивачки на утримання повнолітнього сина щомісячно в розмірі по 1 000,00 грн. до закінчення ним навчання - 30.06.2019 року, починаючи з 06.03.2019 року. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. . А тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 768,40 гривень судового збору. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 182, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст.ст. 133, 141, 247 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved