Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

У липні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. У позові зазначив, що з жовтня 2016 по грудень 2018 року проживали однією сім`єю з відповідачкою, в с.Червона Долина Снігурівського району Миколаївської області (в будинку позивача). За час спільного проживання у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . З 2018 року відповідачка покинула сім`ю на фоні зловживання спиртними напоями та зійшлася з іншим чоловіком, проживає десь в Херсонській області. З цього часу вона життям доньки не цікавилась та не відвідувала її, не піклується про дитину, матеріально не забезпечує. Відповідачка поводить себе таким чином, що дитина їй не потрібна. З 2018 року дитина проживає виключно з позивачем, перебуває на повному його забезпеченні. [PERSON] працює у фермерському господарстві «Лаванда», отримує заробітну платню, за місцем роботи та місцем проживання характеризується позитивно. Позивач вважає, що неналежна поведінка метері та аморальний спосіб життя може психологічно травмувати дитину. Тому виникає питання щодо позбавлення батьківських прав відповідачку стосовно дитини, так як своє ставлення до дитини вона не змінила. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив позбавити відповідачку батьківських прав щодо доньки та стягнути з [PERSON] на його користь аліменти в розмірі ј частки усії видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення від дня звернення до суду і до досягнення дитини повноліття. В судовому засіданні позивач заяву підтримав та просив суд її задовольнити, позбавити батьківських прав [PERSON] та стягнути аліменти на утримання малолітньої доньки. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Представник третьої особи органу опіки та піклування Снігурівської районної державної адміністрації Мельник В.В. також позовні вимоги позивача підтримала та надала висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації та через оголошення опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки суду невідомі. Відзив не надійшов. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. Допитана в судовому засіданні [PERSON] , в якості свідка, показала, що являється мамою позивача, свекрехою відповідачу. Після народження дитини, діти пішли жити до неї. При народженні дитина захворіла на жовтуху, відповідач до неї не підходила, дитину не лікувала. Як дитині виповнилось 6 місяців, могла піти кудись на декілька днів, дитину залишала.. Любила випити горівки. До дитини материнських почуттів не відчувала. Як дитині виповнився рік то пропадала на два місяці, потім позивач її привозив, трхи була і знов пропадала. Познайомилась з кимось в інтернеті. 02.12.2018 року поїхала з якимось невідомим чоловік, з яким вона познайомилась в інтернеті, дитину покинула і більше не верталась. Казала позивачу що йому треба було дитину то нехай і бавить. Жодного разу з цього часу дитиною не цікавилась. Допитана в судовому засіданні [PERSON] , в якості свідка, показала, що являється сусідкою позивача. у відповідачки до дитини материнських почуттів не було. прийшовши з роботи до дитини не підходила.. Любила покинути дитину і декілька днів не появлятись. В грудні 2018 року [PERSON] піщла з хати і більше її не бачила. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд дійшов до таких висновків. Позов про позбавлення батьківських прав позивачем обґрунтовується на підставі п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України. Відповідно до вказаної норми права мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що сторони у справі не перебували в зареєстрованому шлюбі та з жовтня 2016 по грудень 2018 року проживали разом та в них народилася донька [PERSON] , що підтверджується записами даних про батьків у свідоцтві про її народження серії [NUMBER] , виданного 27 лютого 2017 року Червонодолинською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області, на підставі актового запису №3 від 27 лютого 2017 року(а.с.), актовим записом про народження та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с.35-36). Дитина проживає разом з батьком [PERSON] за адресою по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім"ї позивача, виданої Широківською сільською радою 03.07.2020 року за №379 (а.с.13). Згідно довідки виданої Червонодолинським ДНЗ від 03.07.2020 року зазначено, що мама [PERSON] контакту з дитячим садком, який відвідує її донька [PERSON] не підтримує батьківські збори не відвідувала. Вихованням та забезпеченням займається виключно батько, який приймає активну участь у житті доньки. (а.с.11). Згідно акту обстеження матеріально - технічних умов проживання сім`ї [PERSON] встановлено, що він разом зі своєю донькою проживають в будинку зі своїми батьками за адресою: [ADDRESS] . Будинок об лаштований, є всі умови для проживання доньки. Згідно акта в дитини є своя кімната, багато іграшок, в дитячий садок ходить нарядно одягнена, вихована (а.с.10). Згідно наданої характеристики за місцем проживання ВК Широківської сільської ради Миколаївської області, [PERSON] не одружений, проживає разом з батьками та виховує самостійно з 02.12.2018 року неповнолітню доньку. Зарекомендував себе з хорошої сторони, доброзичливий, завжди приходить на допомогу сусідам, односельцям.Спиртними напоями не зловживає, громадський порядок не порушує (а.с.8). Позивач дійсно працює у фермерському господарстві «Лаванда» підсобним робітником з 03.07.2020 року (а.с.7). Відповідачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується повідомленням Широківської сільської ради №4.1-20/70 від 06.08.2020 року (а.с.18). Як встановлено під час судового розгляду, відповідачка [PERSON] за місцем реєстрації та місцем проживання своєї доньки не проживає. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду показали, що відповідачка, яка є матір"ю, ніякої участі у вихованні доньки взагалі не приймає, навіть не телефонує, не надає матеріальної допомоги, дитиною опікується лише її батько та баба з дідом. За повідомленням директора Снігурівського районного центру СССДМ Бурбели К. від 27.08.2020 року №231, сім`я/особа [PERSON] під соціальним супроводом не перебували (а.с.32). У висновку органу опіки та піклування Снігурівської районної державної адміністрації Миколаївської області №20 від 27.08.2020 року визнано за доцільне та таке, що відповідає інтересам дитини, позбавлення відповідачки батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Пленум Верховного суду України в пунктах 15 та 18 постанови №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Кожен із зазначених факторів має місце по відношенню до доньки відповідачки. Вона самоусунулася від виховання та утримання дитини, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Під час розгляду справи у суді відповідачка зазначені обставини не заперечила, відзиву не надала, виявила байдужість до долі дитини, виконувати батьківські обов"язки бажання не виявила, до суду жодного разу не з"явилася. Така поведінка матері є винною по відношенню до дитини. В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачкою своїх батьківських обов"язків по відношенню до дитини. З огляду на наведені обставини, суд визнає її поведінку ухилянням від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, що згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав. В силу ч.2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181, ст. 184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що спільна дитина проживає з позивачем і перебуває на його утриманні. Оцінивши в сукупності надані докази по справі, висновок органу опіки та піклування, враховуючи інтереси дитини, суд вважає, що є правові підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved