Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, усунення від права на спадкування за законом та визнання права власності на ? частину будинку в порядку спадкування за законом. Позивачка в своїй позовній заяві зазначала, що [INFO] помер [PERSON], [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно по за адресою: [ADDRESS]. Заповіт спадкодавцем складено не було. Спадкоємці після смерті [PERSON] за законом є дочка померлого - [PERSON] та його син - [PERSON], спадкоємці першої черги, згідно ст. 1261 ЦКУ. У встановлений законом строк вони звернулися до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 13 лютого 2008 року [PERSON] подала до нотаріальної контори заяву про відмову від належної їй частки спадкового майна на користь позивачки. 04 грудня 2009 року Броварською міською державною нотаріальною конторою Київської області було видано відповідачу [PERSON] та позивачці свідоцтва про право на спадщину за законом по ? частині спадкового майна кожному. Позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстровано в реєстрі № 1-3709. З метою оформлення договору конкретного користування було отримано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 25056729 від 18 січня 2010 року та витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно № 25057494 від 18 січня 2010 року, де вказано, що житловий будинок, 1947 року побудови, має відсоток зносу 56%, проте [PERSON] відмовився від укладання договору конкретного користування. 19 червня 2013 року, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу №5113914, наданий реєстраційною службою Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, позивачка набула права власності на ? частки нерухомого майна, а саме: житловий будинок, позначений в плані літерою "А" з господарськими будівлями та спорудами: сарай - "В", вбиральню - «Г», колодязь - «К», огорожу "N", що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 87078232106. Від народження з 27 серпня 1995 року позивачка проживала разом із матір'ю [PERSON] та дідом [PERSON], який помер [INFO], у будинку [ADDRESS]. Дідусь працював у лісництві до травня 2007 року, був звільнений по старості у віці 81 рік. Відразу почав тяжко хворіти. 22 червня 2007 року дід проходив лікування у кардіологічному відділенні Броварської лікарні з діагнозом: гіпертонія, ішемічна хвороба серця, кардіосклероз. Після курсу лікування, він потребував постійного стороннього догляду. За його життя, позивачка та її мати [PERSON] доглядали за тяжкохворим, готували йому їжу, прали білизну та одяг, водили на прогулянки, оскільки останній місяць свого життя дід не міг самостійно ходити. Позивачка на той час була неповнолітньою. Згідно ч.2 ст.1259 ЦКУ, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг може за рішенням суду одержати право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Під час хвороби дідуся, [PERSON] не допомагав позивачці з матір'ю, жодного дня або ночі не провів біля тяжкохворого дідуся, не виконував свого обов'язку сина, ухилявся від надання йому допомоги, не давав грошей на придбання ліків. За життя діда була усна домовленість з дядьком, що будинок [ADDRESS]. залишаться позивачці та її матері, оскільки [PERSON] - одинока мати, а на службове житло у Броварському лісництві будинок [ADDRESS], яке отримав дід в 1960 році, Дарницьке лісопаркове господарство документів не надало та відмовило у реєстрації за місцем постійного проживання. [PERSON] ще 1988 році після одруження виїхав з лісництва проживати у [ADDRESS]. При переїзді він забрав автомобіль марки ВАЗ 21053-03, номерний знак [NUMBER], вартістю 8 350 рублів ( згідно страхового свідоцтва серії Б № 512711 від 03 жовтня 1990 року, придбаний за кошти діда, мами позивачки та баби. Дід на придбання автомобіля знімав 3 000 рублів з рахунку № [NUMBER] Ощадбанку № 5400/04 у 1982 році. Решту грошей було знято з рахунків баби - [PERSON], яка померла [INFO]. Згідно технічного паспорту на буд. [ADDRESS], від 25 березня 1988 року характеристики будівель і споруд - дійсна вартість 8 375 рублів, тобто загальна вартість нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] прирівнювалася вартості автомобіля. У 1995 році [PERSON] виписався з будинку [ADDRESS] та зареєструвався 16 серпня 1995 року у будинку [ADDRESS]. Потім безкоштовно отримав ділянку площею 0,2 га під забудову у с. Красилівка, де побудував будинок площею приблизно 320 м.кв.. З 10 листопада 2009 року відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. За життя дід допомагав коштами та будівельними матеріалами, мати позивачки допомагала матеріально, також надавала у борг гроші для купівлі облицювальної плитки. Після поховання діда позивачки [PERSON], документи на будинок [ADDRESS], [PERSON] забрав до себе, мотивуючи тим, що хоче ознайомитися та зняти копії. Лише у червні 2009 року, після задоволення його вимоги віддати у тимчасове користування трактор ХОБЕ-150 з плугом вартістю 9350 гривень, придбаний за кошти діда та матері позивачки [PERSON], він повернув документи. Після смерті спадкодавця за будинком №68 та присадибною ділянкою доглядала позивачка [PERSON] та її мати [PERSON]. Відповідно до п. 4 ст. 368 ЦКУ, майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. 29 жовтня 2012 року неповнолітню позивачку із матір'ю заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва виселили із будинку [ADDRESS]. До початку проведення дій відділу державної виконавчої служби, щодо виселення, потрібно було провести ремонтні роботи в будинку [ADDRESS], куди їх виселили за місцем реєстрації. Проте, зайти в будинок, який належить позивачці на праві часткової власності, вони змогли після втручання виконкому та центру соціальних служб сім'ї, дітей та молоді м. Бровари. Будинок потребував значного ремонту, було відсутнє водопостачання, свердловина для глибинного насосу, зроблена була за кошти матері позивачки. З травня 2013 року відповідач [PERSON] заселив тимчасових жильців: [PERSON] з дочкою [PERSON] та [PERSON] - піддану Росії, зареєстрована у Молдові (згідно копії договору представленого нею), без погодження з позивачкою, законною співвласницею будинку на нерозділену частину будинку. Згідно листів № 9-7-1063 від 08 липня 2013 року виконкому та центру соціальних служб сім'ї, дітей та молоді м. Бровари, відповідач [PERSON] зобов'язався 05 липня 2013 року розірвати договір найму з незаконно вселеними мешканцями, проте не виконав його. Згідно ч. 1 ст. 759 ЦК України унормовано, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Виконком Броварської міськради надав рішення від 16 липня 2013 року №328 про надання дозволу на укладення договору конкретного користування, враховуючи інтереси дитини, проте [PERSON] відмовився укладати договір вдруге, вимагав продажу нерозділеного будинку та земельної ділянки разом з тимчасовими мешканцями, з якими змовився щодо продажу-купівлі усього спадкового майна, не враховуючи інтересів позивачки, неповнолітньої на той час власниці. 23 липня 2013 року, 17 грудня 2013 року, 30 грудня 2013 року, 05 лютого 2014 року, 11 лютого 2014 року, 10 червня 2014 року позивачка з матір'ю зверталися до Броварського MB ГУ МВС України щодо захисту від погроз і фізичної розправи і захисту їх від свавілля [PERSON]. Також зверталися до Броварського міжрайонного прокурора 26 грудня 2013 року. [PERSON], [PERSON] виселилися 17 квітня 2014 року, [PERSON] виселили 10 червня 2014 року за допомогою добровільної народної дружини м. Бровари. Тобто [PERSON] з 08 травня 2013 по 10 червня 2014 року мав прибуток від користування майном позивачки та її матері. Результатом недбалого запланованого ставлення тимчасових мешканців до жилого приміщення є грибкове покриття підлоги та стін, згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 07 червня 2014 року депутата Броварської міської ради Брусенської Г.В.. На нерозділеній земельній ділянці випиляли фруктові дерева без згоди позивачки. [PERSON] умисно ухилявся від проведення ремонтних робіт та не займався утримуванням порядку прибудинкової території. Позивачка вважає, що відповідач [PERSON] не має права на спадкування за законом, хоча є спадкоємцем, оскільки свою частку матеріальних статків отримав від сім'ї, а саме - автомобіль марки ВАЗ 21053-03, вартість якого прирівнювалася вартості нерухомого майна по [ADDRESS], матеріальну допомогу у будівництві оселі по [ADDRESS], а також трактор ХОБЕ 150 з плугом, який не повернув. Він повністю забезпечений житлом та земельною ділянкою у [ADDRESS], власником яких є [PERSON] та не забезпечував схоронність і не проводив ремонтні роботи в будинку [ADDRESS], хоча станом на 18 січня 2010 року був відсоток зносу - 56 % та не утримував у порядку прибудинкову територію. Своїми діями він завдав шкоду майну та благоустрою ділянки, випилявши без згоди фруктові дерева. Свідомо ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Це положення поширюється на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині. Це підстави для визнання недійсним виданого свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 грудня 2009 року № 1-3708 [PERSON]. Загальна вартість нерухомого майна становить 94 492 гривень, згідно свідоцтв про право на спадщину за законом від 04 грудня 2009 року № 1-3708, № 1-3709, виданих Броварською міською державною нотаріальною конторою. Відповідно до цього, ? частина вартості нерухомого майна становить 47 246 гривень. Посилаючись на вищевказане, позивачка просила суд визнати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 04 грудня 2009 року Броварською міською державною нотаріальною конторою на ? частину спадкового майна [PERSON] № 1-3708 після смерті [PERSON], який помер [INFO] недійсним та усунути його від права на спадкування за законом. Визнати право власності на ? частину нерухомого майна за [PERSON] в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримали, надала суду пояснення аналогічні позовній заяві та просили суд задовольнити позов у повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення в повному обсязі, оскільки позивачка посилається на норму ч. 5 ст. 1224 ЦК України, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухиляється від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Таким чином, позивачка звинувачує відповідача в тому, що він ухилявся від надання своєму батькові допомоги, не відвідував його, не піклувався про нього тощо. Проте в обгрунтування даних обставин остання жодних належних доказів не надала. Інші ж обставини, зазначені в позовній заяві щодо заселення відповідачем [PERSON] тимчасових мешканців в успадкований ними будинок, взагалі не мають відношення до справи. В судовому засіданні третя особа [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд про їх задоволення. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він як працівник служби у справах дітей та сім'ї Броварської міської ради Київської області здійснив вихід за адресою: [ADDRESS], при якому були присутні позивачка [PERSON] та її мати [PERSON], також в будинку знаходилася невідома жінка, яка вела себе як власниця будинку, повідомила йому, що заселив її в будинок [PERSON], показала договір оренди, строк дії якого наближався до кінця. Кімната справді була пустою та не придатною для життя. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він працював у Броварському лісництві, Дарницького лісопаркового господарства, Деснянського району, м. Києва та знає, що батько за життя допомагав своєму синові [PERSON] будувати будинок і тому не виходив на пенсію. Відповідач [PERSON] говорив свідку, що претендувати на спірний житловий будинок не буде, а зараз претендує, знає, що в будинку проживало три жінки, були проблеми з електрикою. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що за життя спадкодавця була домовленість, що будинок буде належати [PERSON], а машина [PERSON], оскільки йому батьки допомогли побудувати будинок. Свідок підтвердила той факт, що донька спадкодавця [PERSON] та її донька [PERSON] піклувалися та доглядали хворого дідуся [PERSON], сина спадкодавця - відповідача [PERSON] свідок не бачила. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що спадкодавець планував залишити будинок [PERSON], вона з ним постійно жила, а відповідач [PERSON] одружився і відразу переїхав до с. Красилівка, Броварського району, Київської області. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він працював разом із відповідачем [PERSON], і від якого дізнався в кінці літа 2007 року, що його батько тяжко хворий, йому потрібні ліки. Свідок разом із електриком із роботи та відповідачем [PERSON] возили батька до лікарні, він був водієм, а відповідач та електрик водили батька до машини. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він працював разом із [PERSON] та [PERSON], вони разом в кінці літа 2007 року двічі возили хворого батька [PERSON] в лікарню, відповідач неодноразово відпрошувався з роботи, просив свідка його підстрахувати, оскільки допомагав хворому батьку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (а.с.17,18). Відповідно до технічного паспорту виданого на ім'я [PERSON] за вищевказаною адресою знаходиться: житловий будинок, позначений літерою «А-1», прибудова - «а», сарай - «Б», сарай - «В», погріб - «В*», вбиральня - «Г», колодязь - «К», огорожа - «N» (а.с.19-21). Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом, виданого 04 грудня 2009 року, Броварською міською державною нотаріальною конторою Київської області, витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно КП Броварської ради «Броварське бюро технічної інвентаризації», про реєстрацію права власності від 18 січня 2010 року, реєстраційний номер 28301658, позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є власниками по ? частині житлового будинку кожний, позначеного в плані літерою «А», з господарськими будівлями та спорудами: сарай - «Б», сарай - "В", вбиральня - «Г», колодязь - «К», огорожа "N", що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (а.с.9-11). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, за позивачкою [PERSON] було зареєстровано право власності за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна 87078232106 на ? частину житлового будинку, позначеного в плані літерою «А», з господарськими будівлями та спорудами: сарай - "В", вбиральня - «Г», колодязь - «К», огорожа "N", що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов №30 від 07 червня 2014 року, складеного депутатом Броварської міської ради Київської області Брусенською Г.В., в присутності свідків [PERSON] та [PERSON], зі слів [PERSON] та [PERSON] встановлено, що з травня 2013 року квартиранти займали весь будинок. Наслідком недбалого ставлення станом на травень місяць 2014 року пліснявою вражена підлога в кімнатах, веранді та коридорі. Приміщення потребує негайної обробки та ремонту (а.с.27). Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, при вирішенні такої справи необхідно встановити і факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та його потребу в допомозі цієї особи. Безпорадний стан слід розуміти як безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в її умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто, ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Також, на думку суду, необхідно враховувати чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну і фізичну змогу надавати таку допомогу, і лише при одночасному настанні і доведеності вищезазначених обставин і фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від права на спадкування. Згідно ст.ст. 57, 58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а відповідно до ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд вважає, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту умисного ухилення відповідача [PERSON] від надання допомоги спадкодавцю та їх потребу в отриманні допомоги від сина за умови надання допомоги позивачкою, тому суд не вбачає підстав для задоволення позову. Також позивачем не надано і судом не здобуто доказів того, що спадкодавець [PERSON] перебував у безпорадному стані. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] про усунення [PERSON] від права на спадкування задоволенню не підлягають. Також суд вважає, що відповідач [PERSON] законно отримав свідоцтво про право на спадщину на ? частину і не може бути позбавлений права власності на його ? частину спірного житлового будинку, оскільки судом відмовлено в позові про усунення відповідача від права на спадкування з підстав передбачених ч.5 ст.1224 ЦК України. Тому в задоволенні позовних вимог [PERSON] необхідно відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed