Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач звернулась до суду з позовом де вказує, що рішенням виконкому Роганської селищної ради народних депутатів Харківської області №226 від 17 липня 1991 року йому була виділена земельна ділянка [ADDRESS]. На підставі цього рішення 17.07.1991 року між ним та виконкомом було укладено договір про надання зазначеної земельної ділянки у довічне спадкове володіння для будівництва житлового будинку на праві особистої власності, який був посвідчений державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області за реєстровим №3-3720. Протягом 2000-2005 років на зазначеній земельній ділянці ним був побудований житловий будинок садибного типу та господарські будівлі і споруди. З метою оформлення права власності на збудоване майно він звернувся до відповідача. 02.02.2009 року КП "Архітектурне бюро Харківського району" було проведено обстеження, яким було встановлено, що усі зведені будівлі виконані без порушення норм забудови, прав чи інтересів власників сусідних садиб. На підставі зазначеного обстеження рішенням виконкому Роганської селищної ради Харківського району Харківської області №215 від 17.12.2012 року йому було видано дозвіл на збереження зазначених об"єктів нерухомості та зазначено про необхідність оформлення на них права власності. Але, у зв"язку з тим, що 01.01.2013 року набрав законної сили новий порядок оформлення та державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, він не має можливості належним чином оформити свої права на зазначене майно. Тому просив визнати за ним право власності на житловий будинок садибного типу з надвірними будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Позивач та його представник у судове засідання не з"явились, надали суду письмові заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність. Заявлені позовні вимоги підтримали і просили задовольнити. Представник відповідача - Роганської селищної ради Харківського району Харківської області у судове засідання не з"явився, надав суду письмову заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. У відповідності з вимогами ст.319 Цивільного Кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом. Згідно з вимогами ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 2 статті 331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Як встановлено у судовому засіданні рішенням виконкому Роганської селищної ради народних депутатів Харківської області №225 від 17 липня 1991 року [PERSON] була виділена земельна ділянка [ADDRESS], площею 1200 кв.м. для індивідуального будівництва. [PERSON], було дозволено будівництво індивідуального житлового будинку по типовому проекту №184-24-93/1. [PERSON] був зобов"язаний оформити технічну документацію, протягом місяця зі дня її отримання нотаріально посвідчити договір на право будівництва і закінчити його за три роки (а.с.5). 30 серпня 1991 року між [PERSON] та виконкомом Роганської селищної ради народних депутатів трудящих Харківської області на підставі вищевказаного рішення був укладений договір про надання у безстрокове спадкове володіння земельної ділянки [ADDRESS] для індивідуального будівництва житлового будівництва на праві особистої власності (а.с.6-9). Згідно з обстеженням, проведеним КП "Архітектуре бюро Харківського району" 02 лютого 2009 року, земельна ділянка розташована в межах населеного пункту - с.Рогань, в зоні нової індивідуальної житлово-громадської забудови. Будівництво житлового будинку виконане в межах земельної ділянки, не порушує норми забудови, права та інтереси власників сусідних садиб. Основні конструкції будинку, його внутрішнє та зовнішнє оздоблення мають задовільний стан (а.с.17-18). Рішеням виконкому Роганської селищної ради Харківського району Харківської області №215 від 17.12.2012 року [PERSON], надано дозвіл на збереження закінченого будівництвом житлового будинку та господарських будівель, розташованих за адресою: [ADDRESS] (а.с.19). 08.09.2016 року позивач звернувся до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області з приводу реєстрації права власності на новостворене майно. Але, своїм листом №1020-4063 від 21.09.2016 року йому було відмовлено у розгляді декларації (а.с.20). У відповідності до вимог ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Також, у відповідності до ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» у цьому законі терміни вживаються в такому значенні: державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Крім того, згідно з ч.1 ст.4 того ж Закону обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved