Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

В серпні 2014 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів в сумі 1959,51 грн., мотивуючи свої вимоги наступним. 16.05.2012 року [PERSON] звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Київській області про визнання протиправними та скасування наказів УДСО при ГУ МВС України в Київській області від 25.04.2012 року № 63 о/с в частині звільнення [PERSON] з органів внутрішніх справ за порушення транспортної дисципліни та від 13.03.2012 року № 907 в частині застосування до [PERSON] дисциплінарного стягнення у виді звільнення з органів внутрішніх справ України за п. 63 " є" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, поновлення [PERSON] на службі в органах внутрішніх справ України з 25.04.2012 року. Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.06.2012 року позовні вимоги [PERSON] задоволені частково: визнані протиправними та скасовані накази УДСО при ГУМВС України в Київській області від 25.04.2012 року № 63 о/с, від 13.03.2012 № 907,поновлено [PERSON] на посаді з 26.04.2012 року та зобов"язано УДСО при ГУМВС України в Київській області виплатити [PERSON] заробіток за час вимушеного прогулу з 26.04.2012 року по 14.06.2012 року. [PERSON]. вказані кошті були нараховані, ним отримані. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2013 року скасовано вищевказану постанову Чернігівського окружного адміністративного суду та відмовілено [PERSON] в позові. Також ухвалою Вищого адміністративного суду України ввід 23.05.2013 року постанова Київського апеляційного адміністративного суду залишена без змін. Таким чином, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 1959,51 грн., яку він не бажає повертати в добровільному порядку. В судовому засіданні представник позивача відсутній. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що йому були нараховані кошти правомірно, на підставі судового рішення. Просив в позові відмовити. Суд, вислухавши покази відповідача, дослідивши докази у справі, приходить до наступного. 16.05.2012 року [PERSON] звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Київській області про визнання протиправними та скасування наказів УДСО при ГУ МВС України в Київській області від 25.04.2012 року № 63 о/с в частині звільнення [PERSON] з органів внутрішніх справ за порушення транспортної дисципліни та від 13.03.2012 року № 907 в частині застосування до [PERSON] дисциплінарного стягнення у виді звільнення з органів внутрішніх справ України за п. 63 " є" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, поновлення [PERSON] на службі в органах внутрішніх справ України з 25.04.2012 року, зобов"язання провести нарахування та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу по дату поновлення на службі. Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.06.2012 року ( справа № 2а/2570/1634/2012) позовні вимоги [PERSON] задоволені частково: визнані протиправними та скасовані накази УДСО при ГУМВС України в Київській області від 25.04.2012 року № 63 о/с, від 13.03.2012 № 907, поновлено [PERSON] на посаді з 26.04.2012 року та зобов"язано УДСО при ГУМВС України в Київській області виплатити [PERSON] заробіток за час вимушеного прогулу з 26.04.2012 року по 14.06.2012 року. Рішення про нарахування та виплати на користь [PERSON] середнього заробітку у межах за один місяць допущено до негайного виконання. Таким чином, [PERSON] було нараховано 1959,51 грн. ( 1665,58+293,93 грн.-податок з доходів фізичних осіб) та виплачено фактично 1665 грн,58 коп., що підтверджується розрахунковим листом за вересень 2012 року та жовтень 2012 року, а також довідкою головного бухгалтера про нарахування середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 26.04.2012 року по 26.05.2012 року. Відповідно до платіжного доручення № 10982 від 02 жовтня 2012 року платником УДСО при ГУ МВС України в Київській області перераховано кошти на рахунок відповідача в сумі 1665 грн. 58 коп. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2013 року скасовано постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.06.2012 року та прийнято нову, якою в задовленні адміністративного позову [PERSON] відмовілено в повному обсязі. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.05.2013 року ( К/800/13956/13 ) касаційна скарга [PERSON] залишена без задоволення, а постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2013 року - без змін. 26.06.2014 року управлінням Державної служби охорони ГУМВС України в Київській області ( № 13/1-1-993) [PERSON] направлена претензія, відповідно до якої відповідачу надано строк до 15.07.2014 року перерахувати виплачені кошти в сумі 1959,51 грн. Відповідно до поштового повідомлення [PERSON]вказану претензію отримав. Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа зобов"язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Так, судом встановлено, що відповідачу [PERSON] на підставі судового рішення, а саме: постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.06.2012 року у справі № 2а/2570/1634/2012 було нараховано 1959, 51 грн та виплачено ( за відрахуванням податку з доходів фізичних осіб), що підтверджується відомостю перерахувань на СКР співробітників ( а.с.10), платіжним дорученням від 02.10.2012 року ( а.с.11). Частиною 1 ст. 1215 ЦК України передбачено коли безпідставно набуте майно не підлягає поверненню, зокрема: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Жодних доказів про те, що судом прийнято рішення про виплату спірної суми на підставі підроблених документів або подано свідомо неправдиві відомості відповідачем, а також про допущену помилку, яка впливає на суму нарахованих коштів, судом не встановлено. Судом не встановлено також, що вказані кошти відповідачу перераховані добровільно. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. В зв"язку з задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір при зверненні до суду. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved