Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Представник позивачки звернулася до суду з вищевказаним позовом ,в якому посилається на те, що [PERSON] та [PERSON] 06 жовтня 2004 року уклали договір довічного утримання (догляду), що посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу, за реєстровим номером 2812. Відповідно до умов договору відповідачка зобов'язалася довічно утримувати [PERSON] ,забезпечувати харчуванням, одягом, підтримувати її житлове приміщення у належному стані. Вказує, що [PERSON] передала відповідачці квартиру [ADDRESS], яка складається з однієї житлової кімнати, загальною площею 37,60 кв. м, житловою площею 19,40 кв. м. Додає, що [PERSON] не виконує свої обов'язки, не забезпечує [PERSON] належним доглядом та не надає ніякої допомоги. В Акті обстеження житлових умов від 19 червня 2014 року зроблені висновки, що квартира перебуває у незадовільному стані, потребує капітального ремонту, а також зазначено, що заявниця потребує стороннього догляду, оскільки в неї відсутні речі особистого вжитку: постіль, санітарно-гігієнічні засоби, чистий одяг, харчування. В Акті обстеження житлових умов від 02 червня 2008 р. зроблено висновок, що заявниця ще 6 років тому потребувала догляду та допомоги, проте по сьогоднішній день відповідачка не змінила свого ставлення до позивачки. На підставі вищевикладеного, посилаючись на норми матеріального права, просить розірвати договір довічного утримання , укладений 06 жовтня 2004 року між позивачкою та відповідачкою, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу, за реєстровим номером № 2812; визнати за [PERSON], 1948 року народження право власності на квартиру [ADDRESS], яка складається з однієї житлової кімнати, загальною площею 31,60 кв.м, в тому числі житловою площею 19.40 кв.м.; зобов'язати Реєстраційну службу Головного управління юстиції у Чернівецькій області зареєструвати за [PERSON] право власності на квартиру, розташовану в [ADDRESS]; зняти заборону на відчуження, яка зареєстрована в реєстрі за №2812, у реєстрі заборон за №2813. В судове засіданні представник позивачки не з»явилася, від неї до суду надійшла заява про розгляд без її участі .Вказує, що позовні вимоги підтримує . Позивачка у попередньому судовому засіданні пояснила суду, що відповідачка протиправно зареєструвалась у її квартирі. До цього вона просто проживала там, починаючи з 2004 року. Потім у тому ж році вона уклада договір довічного утримання, відповідно до якого відповідачка повинна забезпечувати її довічним доглядом, харчуванням, одягом, необхідними лікувальними засобами та допомогою. Але після укладення цього договору [PERSON] жодного його пункту не виконала, не відвідує її та не надає допомоги. Місце її перебування ій багато років не відомо. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча своєчасно та належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду в газетах "Свобода слова" та "Урядовий кур"єр ". Про причини неявки суд не повідомила. Суд вважає, що можливо розглянути справу за відсутності сторін , оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивачки суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дане правило також закріплене у ст. 60 цього ж Кодексу Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково , виходячи з наступного: Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. - за загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише уразі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст. 15 ЦК України, ч.1 ст.3 ЦПК України); - відповідно до ст. 744 ЦК України -за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно; - ч.ч 1,2 ст. 749 ЦК України встановлено, що у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. Якщо обов'язки набувача не були конкретно визначені або у разі виникнення потреби забезпечити відчужувача іншими видами матеріального забезпечення та догляду спір має вирішуватися відповідно до засад справедливості та розумності; - ч.1, 2 ст. 754 ЦК України -набувач не має права до смерті відчужувача продавати, дарувати, міняти майно, передане за договором довічного утримання (догляду), укладати щодо нього договір застави, передавати його у власність іншій особі на підставі іншого правочину. На майно, передане набувачу за договором довічного утримання (догляду), не може бути звернене стягнення протягом життя відчужувача; - згідно п.1 ч.1 ст 755 ЦК України -договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини; - згідно ч.1 ст. 756 ЦК України- у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Судом досліджено матеріали справи, а саме : - договір довічного утримання (догляду) від 06.10.2004 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] Згідно п.1 даного договору [PERSON] передала у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Відповідно до п.6 даного договору, [PERSON] зобов»язалась довічно утримувати [PERSON], забезпечуючи її довічним доглядом, харчуванням, одягом, необхідними лікувальними засобами та допомогою./а.с.12/; -відповідно до акту обстеження житлових умов від 19.06.2014 року та від 02.06.2008 року [PERSON] потребує стороннього догляду, оскільки у неї відсутні речі особистого вжитку, постіль, санітарно- гігієнічні засоби /а.с.16-18/. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволеню. оскільки судом встановлено, що відповідачка після укладення оскаржуваного договору не виконує взяті за цим договором на себе зобов"язання. Так, [PERSON] не відвідує [PERSON] не забезпечує її довічним доглядом, харчуванням, одягом, необхідними лікувальними засобами та допомогою, а отже в частині розірвання договору , визнання права власності та зняття заборони з відчуження квартири [ADDRESS] позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Отже, вимоги позивачки в частині зобов"язання Реєстраційної служби Головного управління юстиції зареєструвати за нею право власності на квартиру[ADDRESS] не підлягають задоволенню, оскільки така процедура не потребує окремого вирішення. Враховуючи положення ст. 214 ЦПК України, згідно якої під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, зокрема невиконання стороною правочину умов договору довічного утримання,

Outcome: partial