Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що в жовтні 2014 року він домовився із відповідачем про будівництво в с.Синява Рокитнянського району дерев»яного будинку загальною вартістю 135000 грн.. З метою закупівлі деревини на спорудження вказаного будинку позивачем передано відповідчу 25000 грн.. Будівництво повинно було розпочатися 20 жовтня 2014 року і закінчитися 20 грудня 2014 року. На протязі 6 тижнів будівництво не розпочалося і позивач запропонував відповідачу повернути одержані кошти. Той обіцяв повернути, але на той час в нього не було коштів. Згодом перестав відповідати на телефонні дзвінки та уникати зустрічей. Тому він змушений був звернутися в прокуратуру для відкриття кримінального провадження, за яким [PERSON] підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. На сьогоднішній день відповідач кошти йому не повернув. Винним у завданні йому матеріальної шкоди є відповідач. Його вина підтверджується матеріалами кримінального провадження. Просить стягнути з відповідача [PERSON] суму авансу у розмірі 25000 грн., 18350 грн. згідно індексу інфляції Держкомстату у зв"язку із користуванням даними коштами тривалий час для власних потреб із 1 жовтня 2014 року і по теперішній час та стягнути з відповідача 5000 грн. моральної шкоди, а всього 48350 грн. В судове засідання сторони не з"явилися, позивач подав до суду заяву та довідку індексу інфляції з якої вбачається, що позивач уточнив позовні вимоги та проситть стягнути 40412,32 грн. суму боргу з індексом інфляції та моральну шкоду в сумі 5000 грн. Відповідач, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з"явився, про причини неявки не повідомив, заперечення та заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Суд, дослідивши письмові докази та перевіривши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи із наступних підстав. Постановою Рокитнянського ВП МВП ГУ НП в Київській області від 17.05.2016 року кримінальне провадження відносно [PERSON] закрито у зв"язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та рекомендовано позивачу [PERSON] звернутися до суду для вирішення питання в приватному порядку. З копії протоколу допиту свідка [PERSON] від 28.01.2015 року вбачається, що останній не заперечує факту отримання ним грошових коштів в сумі 25000 грн. на закупівлю деревини для побудови будинку позивачу. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У зв"язку з тим, що відповідач на протязі тривалого часу не повертав гроші в сумі 25000 грн. з 2014 року по 2016 рік та у зв"язку з високим рівнем інфляції, позивач вважає необхідним стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, що становить 40412,32 грн. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В своїй позовній заяві позивач ставить питання про стягнення на його користь моральної шкоди в сумі 5000 грн., яку обгрунтовує душевними стражданнями пережитими ним у зв"язку із самим фактом, порушення стану здоров"я - гіпертонічна хвороба, часткова втрата слуху, неможливістю витратити дані кошти ні на закупівлю будівельних матеріалів у час великої інфляції в країні, ні на покращення здоров"я. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За змістом п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов"язковому з"ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Позивачем не надано суду доказів того, що саме між протиправним діянням [PERSON] та настанням моральної шкоди наявний причинний звязок, як і не доведено, що така шкода йому була спричинена. А тому суд вважає , що вимоги позивача про стягнення моральної шкоди є безпідставними і такими, що до задоволення не підлягають. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. Позивач поніс судові витрати по справі в розмірі 551,20 гривень, що підтверджується квитанцією від 02.07.2016 року.

Outcome: partial