Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду і просить позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO]. Посилається в позові на те, що вона проживала з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS]. [INFO] року народилась спільна донька [PERSON], про що 24.07.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'яського районного управління юстиції у м. Києві зроблено відповідний актовий запис № 2169 та в графі батько дитини за добровільною згодою відповідача зроблено запис - [PERSON]. Позивач зазначає, що з 2012 року позивач проживає окремо від відповідача, відповідач матеріальної допомоги доньці не надає, з дитиною не спілкується, її життям та здоров'ям не цікавиться, у вихованні дитини участі не приймає. Відповідно до рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 02.07.2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 100 грн., проте відповідач ухиляється від виконання рішення суду та будь-якої допомоги на утримання дитини не надає. Виходячи з цих обставин, просить задовольнити позов. Позивачка та ії представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задоволення з підстав викладених у позові. Відповідач у судове не з'явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд до відома не поставив. У зв»язку із тим, що відповідач повідомлявся судом належним чином про місце, день та час судового розгляду, судом у відповідності до ст.224 ЦПК України ухвалено про проведення заочного розгляду справи про що представник позивача та позивач не заперечували. Третя особа - Служба у справах дітей Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації в судове засідання свого представника не направила, проте через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника служби разом із висновком №101-9834/01 від 15.12.2014 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON]. Вислухавши пояснення позивача ії представника, заслухавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Встановлено, що сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу . [INFO] року народилась спільна донька [PERSON], про що 24.07.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'яського районного управління юстиції у м. Києві зроблено відповідний актовий запис № 2169 та в графі батько дитини за добровільною згодою відповідача зроблено запис - [PERSON]. Відповідно до рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 02.07.2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 100 грн., проте відповідач ухиляється від виконання рішення суду та будь-якої допомоги на утримання дитини не надає, про що свідчить довідка ВДВС Солом`янського районного управління юстиції у м.Києві від 21.05.2014 року про наявність заборгованості відповідача по аліментним зобов`язанням у розмірі 2500,00 грн. за період з травня 2013 року по квітень 2014 року. Виходячи із наведеного, встановлено , що дитина знаходиться на вихованні та повному утриманні матері. Нормою ст.141 СК України встановлено, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Служба у справах дітей Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації своїм висновком від 15.12.2014 року, вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO], оскільки відповідач тривалий час не спілкується з дитиною, не утримує її матеріально в належному обсязі відповідно до віку та потреб дитини, життям та здоров"ям дитини не цікавиться, про фізичний та духовний розвиток дитини останній також не турбується. Відповідно до Конвенції ООН про права дитини, діти мають право на належне спілкування та допомогу. Так, відповідно до ч.4 ст.150 СК України батьки повинні поважати дитину. Ст.155 цього ж кодексу встановлено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. З цього випливає, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, поведінка батьків повинна бути такою, щоб дитина сама тягнулася до них. З матеріалів справи вбачається, що позивачка неодноразово зверталась до Солом»янського РУГУ МВС України про конфліктні ситуації , які виникали із [PERSON] під час їх спільного проживання, що підтверджується постановами про відому у порушенні кримінальної справи від 15.09.2011 року, від 11.02.2012 року. Відповідно до листа Кримінально-виконавчої інспекції м. Києва від 04.07.2014 року перебував на обліку у Солом»янському РВ КВІ м. Києва з 09.12.2005 року по 15.06.2007 року у зв»язку з неодноразовим притягненням до кримінальної відповідальності на підставі вироку Солом»янського районного суду м.Києва від 14.11.2005 року , вироку Голосіївського районного суду м.Києва від 31.01.2006 року та вироку Солом»янського районного суду м.Києва від 17.05.2007 року. Матеріали справи свідчать про те, що 27.06.2014 року відповідач звільнений із Березанської виправної колонії № 95 на підставі пункту 7 Закону України « Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року відповідно до Ухвали Березанського міського суду Київської області від 19.06.2014 року, в період відбування покарання з 18.04.2014 року по 27.06.2014 року листування з [PERSON]-позивачкою по справі не здійснював. Відповідно до довідки Дошкільного навчального закладу № 149 за час відвідування малолітньої [PERSON],[INFO] року дошкільного закладу, батько [PERSON] дитину до дитсадка не приводив, не забирав, участі у батьківських зборах та заходах дитячого садка по вихованню дитини не брав. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] батьки позивачки та [PERSON] вказали про відсутність участі відповідача у вихованні та утриманні дитини та антисоціальний образ його життя. Виходячи з цього, суд вважає, що відповідач неналежним чином відносився та відноситься до виконання своїх батьківських обов"язків, всупереч інтересам та потребам дитини,без врахування її прав, ухиляється від матеріального забезпечення дитини , у зв»язку із чим у суду є усі підстави для позбавлення його батьківських прав. Відповідно до п.п.2 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов"язків по вихованню дітей. В п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов"язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків щодо своєї доньки, а тому має бути позбавлений батьківських прав відносно неї. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судові витрати в сумі 243,60 грн. Дані витрати підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача.

Outcome: approved