Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу предявлення\~ позовної заяви\~ до суду і до досягнення нею повноліття. Рішення в частині стягнення суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, шо 12.07.2010 року між нею та відповідачем у Відділі реєстраці актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу у них 17.12.2010 року народилась дочка [PERSON], яка проживає з нею в с. Тяпче, Долинського району, разом з її батьками та знаходяться на її утриманні. Відповідач, будучи здоровою, працездатою людиною, маючи можливість надавати грошову допомогу на утримання дітей, оскільки працює вчителем музики в Тяпчанській ЗОШ, в добровільному порядку свій батьківський обовязок не виконує, матеріальної допомоги не надає, що стало причиною звернення до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги повністю, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, та просила їх задоволинити. Судові витрати, пов"язані з розміщенням оголошення про розгляд справи в газеті "Галичина" у розмірі 180,00 грн, просила покласти на відповідача. Не заперечила проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча згідно ст.76 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про що вказують рекомендовані повідомлення про вручення та повідомлення в газету "Галичина" №14 (5264) від 23.02.2017 року. Тому, згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного. Згідно\~ ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року №\~789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27.09.1991 року суд повинен докласти всіх можливих зусиль\~для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.07.2010 року.\~ Шлюб між подружжям не розірвано. Під час спільного подружнього життя, 17.12.2010 року у них народилася дочка [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії І-НМ № 166471 від 21.12.2010 року, виданого виконкомом Княжолуцької сільської ради. Судом встановлено, що дитина проживає разом з матір'ю в с. Тяпче Долинського району та знаходяться на повному її утриманні. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 згаданої вище Конвенціїї ООН, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено також про те, що відповідач є фізично здоровою людиною, має постійне місце роботи, оскільки працює вчителем музики в Тяпчанській загальноосвітній школі та отримує постійний дохід у вигляді заробітної плати. З даних довідки про доходи №28 від 31.01.2017 року, виданої Управлінням освіти, молоді та спорту Долинської РДА вбачається, що [PERSON] працює помічником вихователя та за 6 місяців її дохід становив 6252,30 грн. Статтями 10, 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частина 2 ст.60 ЦПК України визначає, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує вік дитини та потреби на її утримання, задовільний стан здоров'я дитини, її матеріальне становище, те, що вона проживає з матір"ю, матеріальне становище сторін, задовільний стан здоров'я відповідача, відсутність на його утриманні інших осіб та приходить до висновку, що з [PERSON] в користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини слід щомісячно стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини із всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, суд вважає необґрунтовану заявлену позивачкою вимогу про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частки всіх доходів відповідача, оскільки позивачем не представлено суду доказів, що витрати, необхідні для належного утримання дитини, перевищують 1/4 частку доходу відповідача. З наведених підстав позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.51 Конституції України, Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ст.ст. 141, 180-183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial