overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON]) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" (далі по тексту - відповідач, ПАТ "ВіЕйБі Банк") про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 31.03.2014 року між сторонами було укладено договір банківського вкладу "З любов'ю VAB!. "Щомісячний" №767323/2014 (далі по тексту - Договір 1) та Договір банківського вкладу на вимогу "Для виплат" №767323/2014 (далі по тексту - Договір 2). Відповідно до умов Договору 1, відповідач прийняв від позивача грошові кошти у розмірі 15000,00 доларів США на депозитний рахунок, відкритий строком на 13 місяців з щомісячною виплатою процентів. Позивач зазначає, що скористалась своїм правом на дострокове закриття вкладу за Договором 1 та по завершенні першого повного місяця дії вкладу звернулась із заявою про повернення всієї суми вкладу та нарахованих відсотків. [PERSON] зазначає, що фактично не отримала депозит, а належні їй за Договором 1 кошти були перераховані Банком на вкладний рахунок на умовах вкладу на вимогу "Для виплат" в доларах США, відкритий згідно з умовами Договору 2. Позивач неодноразово зверталася до відділення Банку із заявами про повернення всіх належних Вкладнику коштів, проте, всі звернення Вкладника Банком залишено без уваги. У зв'язку з ігноруванням Банком усних звернень, 15.07.2014 року позивачем направлено вимогу на адресу відповідача, відповідно якої позивач вимагала виконати зобов'язання за Договором 2 щодо виплати [PERSON] заборгованості. Разом з тим, банк не виконує належним чином свої зобов'язання, станом на дату подачі позову до суду відповідач не повернув позивачу депозитні кошти, у зв'язку з чим позивач звернулася до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором 2 у розмірі 15213,85 доларів США, яка складається із: 15000,00 доларів США - сума вкладу, 119,18 доларів США - сума нарахованих за один повний місяць процентів; 6,63 доларів США - розмір процентів, які мають бути нараховані та сплачені станом на 07.10.2014 року та 88,04 долари США - 3% річних за Договором 2 станом на 07.10.2014 року. В судове засідання, яке відбулося 25.12.2014 року, позивач не з'явилась, разом з тим, через канцелярію суду представником позивача подано заяву про розгляд справи у його відсутність, просить позов задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання, яке відбулося 25.12.2014 року, не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки в суд не повідомив. Заяв та клопотань від нього на адресу суду не надходило. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] та просить стягнути з нього у відшкодування заподіяної матеріальної шкоди 2475 грн. Свій позов обґрунтовує тим, що 29.12.2013 року [PERSON], знаходячись в барі "Голівуд", що належить Позивачу на праві приватної власності, після закінчення роботи бару, виходячи з нього, вдарив ногою у вхідні двері та пошкодив їх, внаслідок чого вони прийшли в непридатність. Потім, підійшов до належного Позивачу автомобіля та розбив ногою передню фару та решітку автомобіля. У результаті цього [PERSON] було завдано матеріальної шкоди, яку він оцінює в 2475 грн. та просить стягнути з Відповідача зазначену суму збитків та 244,60 грн. судових витрат. Позивач в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву у якій підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд слухати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву, у якій визнав позовні вимоги Позивача у повному розмірі та просить суд слухати справу за його відсутності. Вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши докази, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що дійсно, 29.12.2013 року, [PERSON], перебуваючи в приміщенні бару "Голівуд", що належить [PERSON] пошкодив вхідні двері бару, потім, знаходячись біля приміщення бару, в ході сварки з [PERSON] розбив передню фару та решітку автомобіля ВАЗ 2105, що належить Позивачу. Даний факт підтверджується копією постанови про закриття кримінального провадження (а.с.6-7) та заявою [PERSON] про визнання позовних вимог. Рахунком № 16 магазину "Євробуд" (а.с.9) зазначено, що вартість придбаних [PERSON] дверей становить 2000 грн., товарними чеками ПП [PERSON] (а.с.9) підтверджується, що вартість фари складає 410 грн., та вартість решітки - 65 грн. Загальна вартість завданих [PERSON] збитків Позивачу складає 2475 грн. та підтверджується матеріалами справи. Ст.22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками у розумінні зазначеної статті є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги позивача - законні, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню. Судові витрати суд розподіляє між сторонами відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

23.02.2016 року [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з заявою до зацікавленої особи Новоодеської державної нотаріальної контори про встановлення факту що має юридичне значення, а саме: факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] . У судове засідання заявник [PERSON] не зявився, надав до суду письмову заяву, просив розглядати справу у його відсутність, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що 23.10.2015 року померла мати заявника [PERSON] [PERSON] її смерті відкрилась спадщина у вигляді частини земельних ділянок розташованих на території Антонівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, у встановлений законом 6-ти місячний строк, заявник звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті його матері [PERSON]. Однак, в видачі свідоцтва їй було відмовлено, у зявзку з тим, що в свідоцтві про смерть та в державному акті на право власності на земельну ділянку прізвище матері вказано як: "Пушлінкова" замість вірного "Пушленкова"та існують розбіжності в документах, що підтверджують родинні відносини, у зв'язку з чим, в теперішний час, заявник не може вирішити питання про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Як вбачається з наданного свідоцтва про народження заявника [PERSON] в графі мати зазначено "Пушленкова Александра Гавриловна", що не викликаєу суду сумнівів. Також відповідно до свідоцтва про шлюб від 07.04.1965 року [PERSON] одружилась з [PERSON] та змінила прізвище на "Пушленкова". В свідоцтві про смерть серія І-ФП №230890 від 26.10.2015 року вказано помилково прізвище померлої "Пушлінкова" замість вірного "Пушленкова". Крім того, в державному акті на право власності на земельну ділянку Серія ЯЛ №628817 помилково вказано прізвище власника "Пушлінкова" замість вірного "Пушленкова". Також судом в судовому засіданні встановлено, що померла [PERSON] народилась у с. Веселе Новоодеського рай ону Миколаївської області та мешкала за даною адресою. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, для оформлення та прийнятті спадщини після смерті його матері. На підставі викладеного, відповідно до вимог ст. 256 ЦПК України, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи її тим, що згідно свідоцтва про народження його прізвище російською мовою зазначене "[PERSON]". При паспортизації з урахуванням правильного перекладу на українську мову в паспорті зазначено прізвище - [PERSON]. При оформленні трудової книжки в 1997 році його прізвище російською мовою записано з помилкою, а саме "[PERSON]" замість "[PERSON]", що не відповідає дійсності. Вказує, що при зверненні до управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку та вивченні поданих документів, йому було повідомлено про неможливість призначення пенсії в зв'язку із розбіжністю у написанні прізвища, що позбавляє мого можливості оформити пенсію по інвалідності. В зв'язку з чим, просив встановити факт неправильності запису його прізвища на титульній сторінці в трудовій книжці. В судовому засіданні заявник заяву уточнив, просив встановити факт належності трудової книжки серії [NUMBER] від 05.06.1977 року, оскільки в іншому порядку він це зробити не може. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений судом належним чином, а тому суд вважає за можливе слухати справу у відсутності заінтересованої особи по наявним в матеріалах письмових доказах. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав Згідно ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З пояснень заявника, досліджених в судовому засіданні письмових доказів, зокрема: паспорта громадянина України серії [NUMBER] (а.с. 4), свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 7), трудової книжки серії [NUMBER] довідки Луцької міської СМЕК серії 12ААА №139623 (а.с. 8) вбачається, що [PERSON] та "[PERSON]" (російською мовою) є однією і тією ж особою. На думку суду, вказані розбіжності виникли внаслідок перекладу з російської на українську мову та співзвучністю згаданого прізвище. А тому, на підставі наведеного, дослідивши представлені письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у трудовій книжці допущено помилку у написанні прізвища заявника, тому слід визнати факт належності даного документу [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючих документів, а саме: архівних довідок № 135/11, № 136/11 та 137/11 від 20.02.2015 року, в яких в особових рахунках членів селянської спілки "Дружба" [PERSON] значиться як [PERSON] (по-батькові в документі не вказано). Встановлення даного факту їй необхідне для призначення пенсії по втраті годувальника. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала, просить її задовольнити з підстав, викладених у заяві. Представник заінтересованої особи управління Пенсійного фонду України в місті Володимир-Волинський та у Володимир-Волинському районі Чшій Б.Л. в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечила. Заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, с відків, перевіривши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Як стверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER], [INFO] року помер [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб, померлий являвся чоловіком заявниці. Відповідно до свідоцтва про народження, [PERSON] був батьком дитини [PERSON], [INFO], у зв'язку з чим, дитина має право на отримання пенсії по втраті годувальника. Як стверджується поясненнями заявниці, в установленому законом порядку оформити пенсію вона не має змоги, оскільки в правовстановлюючому документі, який підтверджує фактично відпрацьовані дні, ім'я покійного [PERSON] зазначено "[PERSON]" замість [PERSON]. Дійсно, як вбачається з архівних довідок № 136/11 та 137/11, виданих трудовим архівом Володимир-Волинського району Волинської області 20.02.2015 року, ім'я [PERSON] зазначено "[PERSON]", що не відповідає правовстановлюючим документам. Як пояснили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], що покійного [PERSON] називали [PERSON], що не відповідало його паспортним даним. Трудовою книжкою [NUMBER] підтверджено роботу [PERSON] в с/с "Дружба" в період з 15.05.1994 року по 04.02.2001 року. Оскільки дані ім'я в документі не збігаються з даними зазначеними в свідоцтві про смерть, свідоцтві про народження, свідоцтві про шлюб їх належність підлягає встановленню в судовому порядку. Встановлення даного факту заявнику необхідне для призначення пенсії по втраті годувальника. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

Заявник звернувся до суду з даною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] Після смерті останньої відкрилася спадщина на майно, яке їй належало. У визначений законом строк заявник звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але у поданих документах було виявлено помилку у прізвищі спадкодавця. В свідоцтві про смерть вказано "[PERSON]", а у свідоцтві про народження заявника "[PERSON]". Тому він просив встановити факт того, що померла [INFO] [PERSON] була його матір'ю. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, в наданій заяві просив справу розглянути без його участі, проти заявлених вимог не заперечив. Вислухавши заявника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява обґрунтована і підлягає до задоволення, так як в судовому засіданні було встановлено наступне. [INFO] померла [PERSON] зі смертю якої відкрилася спадщина на належне їй майно. Заявник є сином померлої і бажає прийняти дану спадщину, але при огляді документів, поданих ним нотаріусу для оформлення спадщини, виявилося, що у свідоцтві про його народження прізвище матері вказано як "[PERSON]", що не відповідає прізвищу, вказаному в свідоцтві про її смерть, а тому [PERSON] не може підтвердити родинні стосунки між ним та спадкодавцем. Ухвалюючи рішення про задоволення вимог заявника, суд приймає до уваги те, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Обставини, викладені в його заяві, стверджуються поясненнями самого заявника, даними в судовому засіданні, а також не оспорюються та не заперечуються з боку заінтересованої особи, а тому факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підлягає встановленню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором в сумі 84975 грн. 78 коп. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 13.09.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до «Умов та правил надання банківських послуг», відповідач був зобовязаний до 25 числа місяця, наступного з дати виникнення заборгованості, надавати грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Всупереч умовам договору [PERSON] своєчасно не здійснював платежів для погашення заборгованості за кредитом, тобто зобовязання належним чином не виконав, а тому позивач просить стягнути з нього зазначену вище суму боргу. До суду надійшов лист від позивача, відповідно до якого Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК", що не є його перетворенням чи реорганізацією. У судове засідання представник позивача не зявився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, у якій просив справу розглядати у його відсутність, та зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України та п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження обставин справи. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, в сумі 1762 грн., сплачений останнім за подання позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу - державного акта на право приватної власності на землю. В заяві просить, встановити факт належності йому державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 773909, виданого 4 серпня 2001 року Савинецькою сільською радою Ярмолинецького району Хмельницької області про передачу [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 3,86 га, що розташована на території Савинецької сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що він є власником вказаної земельної ділянки, проте в державному акті на право приватної власності на землю його ім"я помилково записано як "[PERSON]", що перешкоджає здійсненню ним правомочностей власника вказаного нерухомого майна. Встановлення даного факту в позасудовому порядку є неможливим. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просить розгляд справи без його участі. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Савинецької сільської ради Ярмолинецького району, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не з'явився, від нього надійшла заява, в якій просить справу слухати за його відсутності та не заперечує проти задоволення заяви. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі рішення Савинецької сільської ради №1 від 15.06.2001 р. було передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,86 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Савинецької сільської ради Ярмолинецького району, згідно довідки виконкому Савинецької сільської ради Ярмолинецького району № 564 від 18.12.2014 року. В той же час у вказаному правовстановлюючому документі - державному акті на право приватної власності на землю, ім"я заявника записано як "[PERSON]", що не збігається з його ім"ям, зазначеним у паспорті. В силу ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи, в тому числі, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] щодо встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу - державного акту на право приватної власності на землю, що передбачено ч. 1 ст. 256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

Заявник, звернувшись в суд із даною заявою, посилається на те, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Коломийської державної нотаріальної контори 25 лютого 1991 року та зареєстрованого в реєстрі за № 3820 є власником квартири, що розташована в [ADDRESS] . Однак, у договорі та у рішенні Коломийської міської ради від 23 грудня 1990 року про продаж житлових квартир, допущено помилку та невірно зазначено прізвище власника та вказано " [PERSON] ", що не відповідає прізвищу в паспорті громадянина України та інших правовстановлюючих документах. Просить встановити факт належності йому договору купівлі-продажу. В судове засідання заявник не з"явився, представник заявника подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання також не з"явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відстутності, просить прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства. Врахувавши заяви сторін, дослідивши та вивчивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та підлягаючими задоволенню, виходячи із наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, заявник є власником квартири по [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Коломийської державної нотаріальної контори 25 лютого 1991 року та зареєстрованого в реєстрі за № 3820 (а.с.7-8). Вказаний договір посвідчений відповідно до рішення виконкому Коломийської міської ради № 359 від 23 грудня 1990 року про продаж житлових квартир і будинків з фонду міської ради (а.с.9). На даний час у заявника не має можливості в повній мірі розпорядитись належним йому майном через розбіжності в написанні його прізвища у зазначених документах та в паспорті громадянина України. Так, у вказаному рішенні та, відповідно і в договорі купівлі-продажу прізвище власника зазначено " [PERSON] ", що не збігається з прізвищем, зазначеним в паспорті громадянина України, де він записаний " [PERSON] ". Із копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] та облікової картки платника податків, виданих заявнику, вбачається що його прізвище " [PERSON] " (а.с. 3-6). Таким чином аналіз поданих заявником доказів дає суду підстави вважати, що у договорі купівлі-продажу зроблено граматичну помилку в написанні прізвища власника, що ставить під сумнів належність йому цих документів. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має юридичне значення для заявника, так як дозволить в повній мірі реалізувати своє право власника. Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги заяву представника заінтересованої особи, який не заперечив на задоволенні заяви, суд вважає, що вказані обставини є послідовні та логічні, а тому не викликають сумніву в їх правдивості і дають суду підстави заявлені вимоги задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved