Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

ПАТ Державний ощадний банк України в особі філії-Сумського обласного управління АТ Ощадбанк, уточнивши вимоги позову, просить стягнути з [PERSON] на їх користь матеріальні витрати банку за період прострочення платежів за кредитним договором в сумі 204,68 грн. Вимоги обгрунтовують тим, що відповідно до укладеного кредитного договору [PERSON] 13.03.2007 р. отримала грошові кошти в сумі 50000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,5% річних з дати отримання кредитних коштів по 31.10.2008 р. та 18,5% річних з 01.11.2008 р. відповідно до додаткової угоди. Кредит надавався готівкою на 120 міс. з терміном остаточного погашення не пізніше 12.03.2017 р. Однак, станом на 08.06.2017 р. умови договору не виконувались і утворилась заборгованість в суму 204,68 грн. з яких: 160,37 грн. - інфляційні витрати та 44,31 грн. - 3% річних від простроченої суми, що і змусило звернутись з позовом до суду. Представник позивача ПАТ Державний ощадний банк України в особі філії-Сумського обласного управління АТ Ощадбанк [PERSON] в судове засідання не з"явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, вимоги позову підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнає в частині сплати боргу та пені за кредитом, які вона сплатила 23.06.2017 р. В частині стягнення інфляційних витрат та 3% річних позовні вимоги не визнає Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач уклав із [PERSON] 13.03.2007 р. кредитний договір №1534, згідно якого остання отримала кошти в сумі 50000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,5% річних з дати отримання кредитних коштів по 31.10.2008 р. та 18,5% річних з 01.11.2008 р. відповідно до додаткової угоди, термін остаточного погашення правочину не пізніше 12.03.2017 р. (а.с. 5-15, 86-99). Остання умови угоди не виконувала, внаслідок чого її борг станом на 08.06.2017 р. складав 3039,41 грн. (а.с. 86-105). Позивач під час розгляду справи сплатила частину заборгованості в сумі 2834,73 грн. (а.с. 133-134) Ч. 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов"язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов"язання; проценти за позикою, якщо інше не вставлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. При цьому індекс інфляції, 3% річних від простроченої суми (ст. 625 ЦК України) та проценти за позикою (ст. 1048 ЦК України) підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування 3% річних входять до складу грошового зобов"язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов"язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Проценти, передбачені ст. 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3% річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором. Враховуючи зазначене, 3% річних, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України, підлягають застосуванню до порушеного грошового зобов"язання, складовою якого, зокрема, є також нараховані проценти за користування кредитними коштами, строки сплати яких передбачено договором (правова позиція ВС України висловлена у постанові від 19.10.2016 р. у справі №6-2129цс16). Суд погоджується з розрахунком заборгованності наданим позивачем, оскільки вні відповідає чинному законодавству, іншого відповідачем не доведено. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] матеріальних витрат банку за період прострочення платежів в сумі 204,68 грн., з яких: 160,37 грн. - інфляційні витрати; 44,31 грн. - 3% річних від простроченої суми, на підставі ст. ст. 526, 625, 1050, 1054-1057 ЦК України, підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України, стягнути з [PERSON] на користь ПАТ Державний ощадний банк України 1600 грн. судового збору.

Outcome: approved