Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду в інтересах малолітнього сина [PERSON], [INFO], просила суд позбавити батьківських прав батька їх дитини [PERSON], з тих підстав, що дитина повністю знаходиться на утриманні позивача, з початком вагітності сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, з травня 2015 року почали проживати окремо, ведення спільного господарства було припинено. Відповідач жодного разу з народження дитини не бачив та не виявив бажання побачити свого сина, батько самоусунувся від виховання сина та нехтує батьківськими обов"язками. Відповідач не приймає педагогічної та матеріальної участі у вихованні дитини, не виконує обов'язки по піклуванню про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не створює належні умови для її розвитку. При цьому жодних перешкод відповідачу у спілкуванні з дитиною позивач не чинить. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позов підтримали. Пояснили, що відповідач в травні 2015 року під час вагітності позивача пішов з сім"ї та почав проживати з своїми батьками за адресою: [ADDRESS]. Після народження сина, відповідач не забрав дитину з пологового будинку без поважної причини, та до теперішнього часу не виявив щодо нього батьківського піклування. Позивач самостійно забезпечила всі належні умови для проживання, повноцінного та всебічного розвитку дитини. [PERSON] не провідує сина та не виявляє бажання до спілкування з ним, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не турбується про фізичний та духовний розвиток дитини, матеріальної допомоги не надає. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, місце та час розгляду справи повідомлялася належно за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання за адресою: [ADDRESS] причини неявки суду невідомі. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності на підставі наявних доказів в матеріалах справи. Представник Служби у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації Кошовий Г.І. в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову та при ухваленні рішення просив суд врахувати висновок органу опіки та піклування від 02.06.2017 р. №109/05/10-4433 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина. Представник Служби у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації Кальченко Ю.Ю. не заперечувала проти позову, оскільки відповідач не виконує свої батьківські обов"язки. На неодноразові виклики та запрошення служби у справах дітей відповідач не реагує. Суд, вислухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18.10.2014 року між сторонами було зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 21.11.2014 року, видане повторно Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2900 (а.с. 16). Батьком [PERSON], [INFO], є відповідач по справі [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 08.12.2015 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом"янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №4262 (а.с. 17). Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 22.02.2017 року шлюб між сторонами розірвано. Позивач [PERSON] разом із сином [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS]. Дитина знаходиться на утриманні та вихованні позивача. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач з дня народження дитини стосунків із сином не підтримує, не піклується як батько про свою дитину, не цікавиться станом його здоров'я, будь-якої матеріальної допомоги на утримання, лікування та розвиток дитини не надає матері, не виконує своїх батьківських обов'язків. Батько самоусунувся від виховання сина та нехтує батьківськими обов"язками. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов»язані піклуватись про стан здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до сімейного життя. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов»язання виховувати дитину, піклуватись про її здоров»я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 25.04.2017 року, наданого Службою у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, на запрошення служби [PERSON] не реагує, телефонні дзвінки ігнорує (а.с. 59). Згідно висновку органу опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації №109/05/10-4433 від 02.06.2017 року, Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 64-65). Факт ухилення батька від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини підтверджується показами свідків. Свідок [PERSON], яка являється матір"ю позивача, пояснила, що відповідач з другого місяця вагітності дочки, залишив сім"ю, після пологів не забрав дитину з пологового будинку без будь-яких причин. Жодного інтересу до дитини не виявляє та не бажає побачитись з дитиною, ухиляється від виконання обов"язків по вихованню дитини, матеріальної допомоги ні дочці, ні їх спільній дитині не надає. Свідок [PERSON], який являється дядьком позивача, пояснив, що особисто пропонував відповідач місце роботи для подальшого матеріального забезпечення сім"ї, проте відповідач на телефонні дзвінки не відповідає, зустрічатись не бажає. У зв"язку з ухиленням відповідача від батьківських обов"язків у позивача виникли труднощі при реєстрації місця проживання дитини, оскільки він не бажав з"являтися до органу реєстрації. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до вимог ст. 164 СК України позбавлення батьківських прав є способом захисту прав і інтересів дитини. Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується відсутність належної уваги дитині з боку батька, не бажання відповідача займатися вихованням дитини та її матеріально забезпечувати, спілкуватися з дитиною, ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини з дня її народження, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача та задоволення позову. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені вимоги позивача про стягнення судових витрат в розмірі 640,00 грн. судового збору.

Outcome: approved