Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-12 00:00:00

У червні 2019 р. [PERSON] звернулася в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до [PERSON] про надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітньої дочки [PERSON] , у житлі за адресою: [ADDRESS] , без згоди батька. Позов обґрунтований тим, що з 03.08.2007 року до 20.03.2014 р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, у якому [INFO] народилася дочка [PERSON] . Після розірвання шлюбу дочка залишилась проживати з матір`ю, батько участі у вихованні дитини не приймає, лише сплачує аліменти визначені судовим наказом, однак безпідставно не надає згоди на реєстрацію (прописку) дитини за місцем її проживання в квартирі матері, чим перешкоджає виконанню вимог законодавства щодо реєстрації дитини. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 02.10.2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в загальному позовному провадженні з проведенням підготовчого засідання, відповідачу надано строк для подачі до суду відзиву на позовну заяву. У встановлений судом строк відповідач відзив до суду не подав. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 08.11.2019 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду по суті. У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, посилаючись на те, що вона разом з дітьми має намір зареєструватися за місцем свого фактичного проживання за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира належить її матері. Однак, у зв"язку з тим, що відповідач не надає письмової згоди на реєстрацію їхньої спільної дитини за вказаною адресою, вона позбавлена можливості зареєструвати себе та своїх дітей у відповідності до чинного законодавства. Також просила суд стягнути судові витрати у 1800 грн. на правничу допомогу та 768,40 грн. судового збору. Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою реєстрації місця проживання, про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи у судове засідання також не прибув, про причини неявки суду не повідомив, письмові пояснення щодо позовної заяви до суду не подавав. У зв`язку із зазначеним, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідка, вивчивши надані позивачем докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 03.08.2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище дружина змінила на [PERSON] (а. с. 7) [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва пр народження (а. с. 9) Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20.03.2014 року шлюб між подружжям було розірвано (а. с. 8). У березні 2019 року [PERSON] вийшла заміж за [PERSON] , та змінила прізвище на " [PERSON] " (а. с. 10). З довідки про реєстрацію місця проживання позивача [PERSON] вбачається, що з 27.07.2004 року зареєстрованим місцем її проживання являється квартира [ADDRESS] (а. с. 6). В судовому засіданні встановлено, що позивач фактично разом з донькою [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] , яка належить її матері. Вказана обставина була підтверджена показами свідка [PERSON] . З наданого до суду свідоцтва про право власності від 19.08.2003 року вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] , яка є матір"ю позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача (а. с. 11, 15). 28.05.2019 року позивач письмово звернулася до відповідача із заявою про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини за адресою фактичного проживання матері, однак відповіді не отримала. 05.06.2019 року [PERSON] як законний представник малолітньої дочки [PERSON] звернулася до Відділу з питань реєстрації місця проживання /перебування фізичних осіб Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації із заявами про зняття з реєстрації місця проживання себе та малолітної доньки та про реєстрацію свого місця проживання та місця проживання доньки [PERSON] за адересою: [ADDRESS] . При цьому надавши згоду власника квартири (а. с. 16, 17, 18, 19). Проте у реєстрації місця проживання дитини позивачу було відмовлено з підстав відсутності письмової згоди батька (а.с. 16, 19 зворотня сторона). Такі дії органу реєстрації ґрунтуються на положеннях статей 6, 9-1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», згідно з якими реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників, а підставою для відмови в реєстрації є, зокрема, неподання особою передбачених цим Законом документів або інформації. Оскільки відповідач [PERSON] як другий законний представник малолітньої дочки [PERSON] згоди на її реєстрацію за місцем проживання матері не надає, спір підлягає вирішенню в судовому порядку. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , пояснила, що вона являється матір"ю позивача та бабусею малолітньої [PERSON] . Квартира за адресою: [ADDRESS] , в якій постійно проживають позивач з донькою, належить їй на праві власності, і вона не заперечує, щоб вони були зареєстровані за вказаною адресою. При вирішенні вимог [PERSON] суд керується положеннями Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», який регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, і визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання, а також положеннями сімейного законодавства, які визначають умови реалізації особистих немайнових прав і обов`язків батьків та дітей. Так, згідно з положеннями статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання. Відповідно до положень статті 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а після десяти років - за спільною згодою батьків та самої дитини. Судом встановлено, що після розірвання шлюбу дитина проживає разом з матір`ю, жодних спорів щодо місця проживання дочки між ними не виникало. За приписами статті 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно положень, закріплених у статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З огляду на встановлені обставини, ненадання відповідачем згоди на реєстрацію місця проживання дочки за місцем її проживання розцінюється судом як зловживання батьківськими правами. Такі дії відповідача порушують права та інтереси малолітньої [PERSON] , які підлягають судовому захисту шляхом надання дозволу на її реєстрацію без згоди батька. Відповідно до ст. ст. 133, 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. У зв"язку з розглядом вказаної справи, позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 800 грн., що підтверджується наданими позивачем у встановлений строк доказами, а саме договором про надання правничої допомоги № 23/05 від 25.05.2019 р., актом прийому-передачі виконаних робіт по вказаному договору, та квитанцією на відповідну суму. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України присуджує позивачу з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved