Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 21734 грн 25 коп. за Договором про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 25.06.2012 року ( далі - Кредитний договір). Свої вимоги обгрунтовує тим, що позичальник зобовязувалася здійснювати погашення заборгованості, сплачувати проценти за користування кредитом та інші платежі, а також виконувати інші умови, передбачені договором та виконати своєчасно і в повному обсязі зобовязання не пізніше кінцевого терміну повернення кредиту - 25 червня 2015 року. Проте, відповідач порушувала свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості. В судове засідання представник позивача не зявився, надіславши заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши про підтримання позовних вимог та відсутність заперечень проти заочного розгляду справи ( а.с. 49). Відповідач в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить поштова кореспонденція (а.с. 48), заяву про відкладення розгляду справи та відзив на позов до суду не надала. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося через неявку осіб, які беруть участь у розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 25 червня 2012 року [PERSON], товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Кредит" та Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» уклали Договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER], згідно якого [PERSON] отримала споживчий кредит на загальну суму 12276 грн на 24 місяці, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % річних. 22 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір факторингу № 22/12/14/1-1, за яким Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право грошової вимоги і стало кредитором за кредитними договорами, укладеними між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» і боржниками, в розмірі Портфеля заборгованості. За цим договором Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» одержало право вимагати від боржників належного виконання всіх зобовязань за кредитними договорами, у тому числі і за договором про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 25 червня 2012 року. Відповідач свої зобов"язання по договору належним чином не виконував, у зв"язку з чим станом на 14 грудня 2017 року утворилася заборгованість в сумі 21734 грн. 25 коп., з якої 17044 грн. 70 коп. - заборгованість за кредитом, 4689 грн. 55 коп. заборгованість по відсоткам, що підтверджується розрахунком. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов"язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання споживчого кредиту підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved