Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ДТП, в розмірі 7608,77 грн., пояснивши, що відповідач 17 січня 2016 року скоїв ДТП та пошкодив його автомобіль [NUMBER]. По даному факту Чигиринським районним судом 23 лютого 2016 року було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу. Відповідачем було застраховано цивільно-правову відповідальність власників наземних транспортних засобів у страховій компанії "Провідна". Вказана страхова компанія виплатила позивачу суму страхового відшкодування 6403,23 грн., однак її виявилося недостатньо для відновлення пошкодженого автомобіля, поскільки загальна сума збитків становить 11012,00 грн. Тобто, сума невідшкодованого позивачу збитку складає 4608,77 грн. Відповідач добровільно відмовляється відшкодувати завдані ДТП збитки, що спиричинило позивачу душевні страждання та заподіяло моральну шкоду, яку він оцінює в 3000 грн. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, пояснивши, що відповідач внаслідок ДТП у січні 2016 року пошкодив його автомобіль. Частину збитків відшкодувала страхова компанія, але цих коштів виявилося недостатньо для повного відновлення автомобіля. Поскільки добровільно відмовився відшкодувати завдані збитки, тому він просить стягнути з нього 4 608, 77 грн. матеріальної шкоди та 3000 грн. заподіяної такими діями моральної шкоди. Відповідач, будучи належним чином, відповідно до діючого законодавства, повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, а тому суд вважає можливим постановити заочне рішення за наявними у справі доказами. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних встановлених обставин. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди (зі змінами) шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Судом встановлено, що позивач на підставі свідоцтва про реєстрацію серії РКС № 256501 від 31.07.2016 року та довіреності від 29.01.2016 року має право розпорядження транспортним засобом - легковим автомобілем [NUMBER]. З дослідженої судом постанови про адміністративне правопорушення № 3/708/28/16 від 23.02.2016 року вбачається, що [PERSON] визнано винним у порушенні вимог п. 13.1 ПДР України, скоєнні ДТП, внаслідок якого заподіяно механічні ушкодження автомобілю [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], тобто у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу. При цьому, [PERSON] свою провину у вчиненні вказаного правопорушення визнавав повністю. Тобто, факт пошкодження відповідачем автомобіля позивача не заперечувався ним ні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ні під час розгляду матеріалу про адміністративне правопорушення. Як вбачається із накладної № 46 від 02.03.2016 року вартість запчастин до автомобіля [NUMBER], належного [PERSON], становила 5652,00 грн., які було оплачено позивачем, що підтверджується товарним чеком від 02.03.2016 року. [PERSON] виконаних робіт від 20.03.2016 року вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], належного [PERSON], склала 5350, 00 грн. Вказані грошові кошти відповідно до товарного чеку від 20.03.2016 року також було сплачено позивачем. З повідомлення страхової компанії "Провідна" № 17-05/5586 від 26.04.2016 року вбачається, що позивача проінформовано про страхову виплату по факту ДТП в розмірі 6403,23 грн. З наведеного випливає, що різниця між загальною сумою збитків заподіяних ДТП в розмірі 11012,00 грн. та сумою страхового відшкодування в розмірі 6403,23 грн. становить 4608,77 грн. Таким чином, суд вважає, що відповідач в силу ст. 1166 ЦК України повинен нести відповідальність за матеріальну шкоду, завдану майну позивача. Що стосується позову в частині стягнення моральної шкоди, то в силу ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. [PERSON] п. 3 ч. 2 цієї статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку із знищенням чи пошкодженням її майна. [PERSON] статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданим споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Як встановлено в судовому засіданні та випливає з листка непрацездатності № 495895 від 18.01.2016 року, [PERSON] перебував на амбулаторному лікуванні Чигиринської ЦРЛ в період з 19.01.2016 року по 24.01.2016 року, де останній пояснював, що лікування було безпосередньо пов"язане з дорожньо-транспортною пригодою внаслідок порушення звичайного ритму його життя, пов"язаного з ремонтом автомобіля і душевними переживаннями. А тому, суд, виходячи з принципів розумності і справедливості, враховуючи характер скоєної ДТП, ступінь вини відповідача, та враховуючи глибину фізичних та душевних страждань позивача, вважає необхідним задоволити заявлені вимоги в цій частині позову. З урахуванням викладених обставин, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача завданої матеріальної шкоди у розмірі 4 608, 77 грн. та моральної шкоди у розмірі 3000 грн. Також, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved