Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

21.07.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третьої особи Апостолівський районний сектор управління державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом визнання особи такою, що не має права користування житловим приміщенням, та примусове зняття з реєстраційного обліку. В позовній заяві представник позивача в обґрунтування позову посилається на те, що її матері - [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок по [ADDRESS]. У вказаному будинку зареєстрована вона - [PERSON], її мати - [PERSON], та її донька - [PERSON] Відповідачка [PERSON] за вказаною адресою зареєстрована з 2002 року. Після реєстрації за вказаною адресою відповідачка виїхала до м. Дніпропетровськ, тобто з моменту реєстрації по теперішній час не проживала і не проживає в будинку за адресою : [ADDRESS], родинних стосунків відповідач ні з нею ні з її матір"ю не підтримує. Всі обов"язки по обслуговуванню, утриманню житлового будинку, сплаті рахунків за спожиту електроенергію та комунальні послуги виконує вона та її мати [PERSON] Просить позов задовольнити, усунути перешкоди у користуванні житловим будинком шляхом визнання [PERSON] такою, що не має права користування житловим приміщенням та зобов"язати Апостолівський районний сектор управління державної міграційної служби України у Дніпропетровській області зняти відповідача з реєстрації. Представник позивача в судове засідання не з»явився, подавши заяву про слухання справи у його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з"явилася, про час та дату слухання справи повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Ст. 391 ЦК України передбачено, що власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. П.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі - продажу від 05.12.1995 року [PERSON] належить будинок [ADDRESS].( а.с.7) Відповідно довідки, виданої Мар"янською сільською радою 02.07.2014 року у будинку [ADDRESS], який належить [PERSON], зареєстровані : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] ( а.с.6) Згідно акту обстеження житлових умов [PERSON], 1958 року народження, яка мешкає за адресою :[ADDRESS] від 07.07.2014 року встановлено , що [PERSON] проживає разом з матір"ю [PERSON], 1937 року народження яка являється власником будинку. [PERSON] за даною адресою не проживає. (а.с.11) Відповідно довідки адресно - довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області [PERSON], [INFO] зареєстрована 29.05.2002 року за адресою: [ADDRESS] Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачка зареєстрована у будинку за адресою: [ADDRESS], фактично в ньому не проживає з 2002 року, добровільно знятися з реєстрації не бажає, тому вона повинна бути позбавлена права користування житловим приміщенням. В іншій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до п.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття відповідача з реєстрації.

Outcome: partial