Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в інтересах малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в якому просив відібрати малолітню [PERSON] у батьків [PERSON] та [PERSON] без позбавлення батьків дитини батьківських прав, влаштувати малолітню дитину на повне державне утримання до Комунальної установи «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради, стягнути з відповідачів аліменти на утримання дитини в розмірі 1 /4 частини доходу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що батьки дитини є хронічними наркоманами, мати дитини внаслідок вживання наркотиків і неналежного ставлення до здоров»я протягом перебігу вагітності, нанесла непоправну шкоду здоров»ю дитини , яка народилася з цілим переліком уражень та хвороб. З огляду на те, що обстановка в родині є небезпечною для життя, здоров'я і морального виховання дитини, районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району звернулася до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, вказавши, що зможуть належно виконувати батьківські обов»язки, від наркотичних засобів залежності не відчувають, зокрема, [PERSON] пояснила суду , що в пологовому будинку вживала наркотики задля знеболювання. В подальшому, відповідачі, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з»явилися, доказів поважності неявки до судового засідання не надали, в зв»язку з чим на підставі ст. 169 ЦПК України розгляд справи закінчено у їх відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Представник третьої особи Запорізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Запорізької міської ради позов підтримала , просила його задовольнити, зазначивши , що подальше перебування дитини в родині створює загрозу її життю та здоров»ю. Представники третіх осіб комунальна установа «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради, комунальна установа «Обласний клінічний наркологічний диспансер» Запорізької обласної ради просили справу розглядати у їх відсутність. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків. Так судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] народилася [INFO] Її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). З матеріалів справи вбачається, що 02.06.2016 позивачем отримано письмове повідомлення КУ «Запорізька міська багатопрофільна дитяча лікарня № 5» про малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка з 16.05.2016 перебуває на лікуванні, була переведена із Обласного перинатального центру без супроводу батьків. В повідомленні йдеться про те, що дитина була доставлена до відділення для недоношених новонароджених дітей в супроводі медичних працівників. Мати дитини, [PERSON], за даними карти розвитку новонародженого з перинатального центру, на обліку в жіночій консультації не знаходилась, вживала наркотики. В перинатальному центрі проводилась консультація матері лікарем-наркологом, згідно висновку якого, [PERSON] має синдром залежності в результаті постійного вживання опіатів і епізодичного вживання психостимуляторів. Крім того, у [PERSON] виявлений вогнищевий туберкульоз правої легені, у зв'язку з чим жінка була госпіталізована в Обласний протитуберкульозний диспансер. Новонароджену недоношену дитину було залишено для дообстеження і лікування в стаціонарі дитячої лікарні без супроводу батьків. Матір [PERSON] станом здоров'я доньки не цікавилась, участі в її лікуванні не приймала, до лікарні не дзвонила. Батько за весь час перебування дитини у лікарні приходив тричі, участі в лікуванні дитини не приймав (а.с.10). Згідно повідомлення ЗМЦСССДМ від 31.05.2016 КЗ "Обласний перинатальний центр" Запорізької обласної ради надав інформацію про породіллю - громадянку [PERSON], яка вживає психотропні речовини та не приймає участі в утриманні дитини, яка залишилась на лікуванні у закладі. Спеціалістами ЗМЦСССДМ неодноразово були здійснені виходи за адресою проживання родини [PERSON] та [PERSON], а саме 06.05.2016, 12.05.2016, 19.05.2016. Кожного разу потрапити до помешкання не мали можливості, двері не відчиняли, залишалась інформація про діяльність Центру та умови співпраці. Спеціалістами ЗМЦСССДМ, через сусідку, було залишено інформацію про необхідність термінового звернення до Центру, однак батьки не відреагували (а.с.18). На запит відділу по Олександрівському району СУСД ЗМР КУ «Запорізька міська багатопрофільна дитяча лікарня № 5» 24.06.2016 надала наступну інформацію. Дитина [PERSON] продовжує перебувати на стаціонарному лікуванні у ІБВ для недоношених дітей з діагнозом: перенатальний токсикоз - гіпоксичне враження центральної нервової системи; синдром пригнічення; затримка внутрішньоутробного розвитку, симетричний варіант; носій материнських антитіл до гепатиту С; відкрите овальне вікно; псевдохорда лівого шлуночку; анемія І ступеня, змішаного генезу. Дитина недоношена, гестаційний вік 35 тижнів, низька вага тіла при народженні. За час лікування у відділенні мати дитини, [PERSON], відвідувала дитину двічі: 17.06.2016 та 21.06.2016. До цього часу станом дитини не цікавилась, не приходила, не дзвонила. Батько дитини, [PERSON], приходив декілька разів. На прохання лікарів прийти та написати дозвіл на проведення щеплення дитині - не відреагував, це питання вирішувалось в лікарні комісійно. Участі у лікуванні новонародженої дочки батьки не приймали, одноразово оплатили обстеження дитини в розмірі 125 грн. на гепатит С в лабораторії "ШЕКИ", приносили дитячі підгузки в малій кількості. Інші родичі дитиною не цікавились (а.с. 12). 08.06.2016 відділом по Олександрівському району СУСД ЗМР з представником ЗМЦСССДМ родину [PERSON] та [PERSON] було відвідано за місцем проживання за адресою: [ADDRESS], однак громадяни були відсутні, на залишене запрошення до відділу не відреагували. Сусіди родини в усному порядку повідомили, що помешкання цієї родини в антисанітарному стані, в квартирі немає найнеобхіднішого для проживання, обидва батьки дитини не один рік ведуть аморальний спосіб життя, вживають наркотики, мають судимості, не працюють, систематично просять гроші у сусідів начебто для потреб їх донечки, що знаходиться в дитячій лікарні. Крім того, сусіди озвучили- інформацію, що нібито [PERSON] займається проституцією (а.с. 11). 21.06.2016 спеціалістами відділу з батьками дитини [PERSON] та [PERSON] проведено бесіду, вони були ознайомлені зі змістом повідомлення КУ «Запорізька міська багатопрофільна дитяча лікарня № 5» і з інформацією про їх наркозалежність, наявною у відділі. Також батьки повідомлені про норми Сімейного кодексу України, про збір характеризуючої інформації щодо них для подальшої передачі цих матеріалів на розгляд комісії з питань захисту прав дитини. Також батьки інформовані, що дитину [PERSON] за клопотанням відділу буде переведено на повне державне утримання до ЗОСБД «Сонечко» до остаточного вирішення в судовому порядку питання про її подальшу долю. Після ознайомлення із вказаною інформацією громадяни поводилися агресивно, істерично, підвищували голос на присутніх в кабінеті працівників відділу, вживали ненормативну лексику. Громадяни заперечували відомості про власну наркозалежність та свій асоціальний спосіб життя, - вважають, що все в них добре і вони зможуть повноцінно виховувати, лікувати, утримувати дитину. В той же час підтвердили, що офіційного заробітку жоден із них не має і іноді у них відсутні гроші навіть на проїзд у громадському транспорті. Мати [PERSON] підтвердила, що не спостерігалася у жіночій консультації протягом перебігу вагітності, не проходила обстеження і не здавала необхідні аналізи, що стало причиною значних проблем зі здоров'ям новонародженої дівчинки. Зараз [PERSON] лікується від туберкульозу, який виявили у неї під час пологів. Батько [PERSON] підтвердив, що мав судимості за наркотики і наразі також засуджений за крадіжку ( а.с.17). Згідно повідомлень Олександрівського MB КВІ УДПтСУ в Запорізькій області від 12.12.2016 року , [PERSON] неодноразово був засуджений, а саме : 16.07.2012 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, за ст. 317 ч. 1 та ст. 311 ч. 1 КК України ; 19.10.2015 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 2 КК України. Наразі перебуває на обліку КВІ Жовтневого MB КВІ УДПтСУ в Запорізькій області з іспитовим строком до 19.10.2016. В свою чергу згідно наявних обліків та бази даних «АРМОР» [PERSON] з 2006 року перебуває на обліку в поліції як «повія» , притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. ст. 51,178, 181-1 КУпАП. Згідно висновку про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини [PERSON], наданого КУ «Запорізька міська багатопрофільна дитяча лікарня № 5», дитині у віці 1,5 місяця від народження було встановлено клінічні діагнози: церебральна депресія новонародженого; ураження плода і новонародженого, обумовлені вживанням матері наркотичних засобів та інфекційними і паразитарними хворобами матері; внутрішньоутробна інфекція не уточненої етіології; малий розмір плоду для гестаційного віку; дефект межпередсердної перегородки; анемія недоношених; розлади, зв'язані зі скороченням терміну вагітності і малою вагою при народженні. В першій місяць життя дитині проведено курс профілактичного лікування сифілісу, в подальшому дитина потребує серологічного обстеження. Для виключення інфікування гепатитом С необхідно визначення ПЦР до гепатиту С (а.с. 14). Також, в ході розгляду справи було встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку в КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» , мають поведінкові та психічні розлади внаслідок вживання психостимуляторів , опіоїдів та каннабіноїдів , синдром залежності . Крім того, згідно наданих позивачем доказів, [PERSON] вже двічі була позбавлена батьківських право по відношенню до своїх неповнолітніх дітей, які на теперішній час вже усиновлені. Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 1 2 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч.1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 8 Постанови КМУ від 24.09.2008 р. № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров'ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Згідно ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або Органу опіки та піклування. Позов про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав позивачем заявлено з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України. Відповідно до роз'яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. При наведених вище конкретних обставинах, суд вважає встановленим, що дійсно станом на 12.07.2016 року існували умови, загрозливі для життя і здоров'я малолітньої дитини [PERSON] , а саме через те, що батьки дитини є наркозалежними, мати дитини нанесла непоправну шкоду здоров"ю дитини , навіть в пологовому будинку продовжувала вживати наркотичні засоби , і були підстави для негайного відібрання дитини від батьків. Суд погоджується з тим, що на даний час є підстави для відібрання малолітньої дитини від відповідачів, оскільки обстановка в сім'ї неблагонадійна для дитини , для її розвитку, загрозлива для здоров'я і навіть життя, враховуючи вік дитини, стан її здоров»я. Суд вважає, що позивачем доведено наявність підстав для відібрання дитини від батьків без позбавлення останніх батьківських прав. За таких обставин , суд приходить до висновку, що відібрання [PERSON] від батьків з влаштуванням дитини до Комунальної установи «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради повністю відповідає інтересам малолітньої дитини. Крім того , при задоволенні позову про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 3 ст. 170 Сімейного Кодексу України передбачено, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Враховуючи зазначені норми чинного законодавства, суд вважає , що позовні вимоги в частині стягнення з кожного з відповідачів аліментів на утримання доньки по 1/ 4 частині доходу кожного , є обґрунтованим та підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України , ст. ст. 4,6 Закону України «Про судовий збір» з відповідачів слід стягнути на користь держави витрати, пов'язані зі сплатою судового збору з врахуванням заявлених вимог майнового та немайнового характеру.

Outcome: approved