Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

1 вересня 2020 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати за [PERSON] , та [PERSON] , право на завершення приватизації та здійснення державної реєстрації земельної ділянки по 1/2 частині за кожним, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , на земельну ділянку площею 0,7668 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7425587900:04:000:1201, яка розташована на території Серединської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, та за життя належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІУ-ЧН № 042821, виданого 06.02.2003 року Чернігівською районною державною адміністрацією Чернігівської області на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області від 03 січня 2003 року №4, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 457; визнати за [PERSON] та [PERSON] , право на завершення приватизації та здійснення державної реєстрації земельної ділянки по 1/2 частині за кожним, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , на земельну ділянку площею 0,4191 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7425555700:03:000:3201, яка розташована на території Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, та за життя належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧН № 047560, виданого 06.02.2003 року Чернігівською районною державною адміністрацією Чернігівської області на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області від 03 січня 2003 року №4, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 470; визнати за [PERSON] та [PERSON] , право на завершення приватизації та здійснення державної реєстрації земельної ділянки по 1/2 частині за кожним, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , на земельну ділянку площею 0,4313 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7425555700:03:000:4201, яка розташована на території Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, та за життя належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧН № 047560, виданого 06.02.2003 року Чернігівською районною державною адміністрацією Чернігівської області на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області від 03 січня 2003 року №4, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 470. В обгрутування позову зазначено, що позивачі не мають можливості оформити свої спадкові права на спірні земельні ділянки у позасудовому порядку, оскільки оригінали вказаних державних актів були виготовлені, але не отриманні за життя спадкодавцем. Ухвалою судді від 2 вересня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Відзив на позов не надходив. 30 вересня 2020 року ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області закрито підтовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання сторони та інші учасники справи не з"явилися. Позивачі у заявах просять розглядати справу у їх відсутність, зазначивши, що позов підтримують та просять його задовольнити. Відповідачі - Олишівська територіальна громада в особі Олишівської селищної ради Чернігівського району та області та Серединська територіальна громада в особі Серединської сільської ради Чернігівського району та області в судове засідання явку своїх представників не забезпечили, надавши заяви про розгляд справи у відсутності їх представників, зазначивши, що позовні вимоги визнають. Третя особа - Чернігівська районна державна нотаріальна контора явку свого представника не забезпечила, надавши заяви про розгляд справи у відсутності представника нотаріальної контори. Треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області та Чернігівська районна державна адміністрація Чернігівської області явку своїх представників не забезпечили. Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку . Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК). Крім того, у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження № 61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному. Так, положеннями ЗК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акта на право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Судом установлено, що [INFO] помер батько позивачів - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . З копії спадкової справи №144/2004, яка надійшла з Державного нотаріального архіву Чернігівської області встановлено, що після смерті [PERSON] спадщину за законом прийняли його діти - [PERSON] та [PERSON] , позивачі по справі. Державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори позивачам було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину на спірні земельні ділянки в зв"язку з відсутністю у них оригіналу правовстановлюючого документу. Як встановлено з листа Управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 21.09.2020 [PERSON] за життя виготовлялися, але не видавалися Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІV-ЧН №042821 від 06.02.2003, зареєстрований за №457 на території Серединської сільської ради Чернігівського району площею 0,77 га та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧН №047560 від 06.02.2003, зареєстрований за №470 на території Олишівської селищної ради Черніігвського району площею 0,85 га. Копії даних Державних актів мають місце в матеріалах справи. Згідно витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-7417651622020, НВ-7417651622020 та № НВ-7417651542020 від 26 травня 2020 року, земельна ділянка, розміром 0,7668 га, котра належить [PERSON] на підставі Державного акту серії ІV-ЧН №042821 від 06.02.2003, має кадастровий номер 7425587900:04:000:1201; земельна ділянка, розміром 0,4191 га, котра належить [PERSON] на підставі Державного акту серії ІV-ЧН №047560 від 06.02.2003, має кадастровий номер 7425555700:03:000:3201; земельна ділянка, розміром 0,4313 га, котра належить [PERSON] на підставі Державного акту серії ІV-ЧН №047560 від 06.02.2003, має кадастровий номер 7425555700:03:000:4201. За таких обставин, спадкодавець [PERSON] за життя розпочав приватизацію зазначених земельних ділянок та не набув права власності на них, а позивачі, як його спадкоємці за законом позбавлені можливості успадкувати земельні ділянки з підстав відсутності правовстановлюючих документів на земельні ділянки, позивачі мають право на визнання за ними відповідного права в порядку спадкування на завершення приватизації вказаних земельних ділянок. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved