Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту № 21-22/348 від 21.12.2007 року за період з 21.12.2007 року по 06.11.2014 року в сумі 11145,65 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн. В обґрунтування позовних вимог зіслався на те, що 21.12.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та [PERSON] укладено договір кредиту №21-22/348, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 64000,00 грн. зі сплатою 12,5 % річних на умовах повернення кредиту згідно з п.1.1.1. цього договору та з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 20.12.2014 року. Відповідно до дадаткової угоди №1 від 20.10.2008 року процентна ставка встановлена на рівні 21 % річних. Зобов»язання щодо своєчасної сплати тіла кредиту та відсотків позичальником не виконуються, у зв»язку з чим станом на 07.11.2014 року по договору існує прострочена заборгованість по кредиту в розмірі 6858 грн. та прострочена заборгованість за відсотками в розмірі 501, 93 грн. П.4.1 договору кредиту встановлено, що у разі прострочення позичальником строків сплати кредиту та процентів, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період. У зв'язку з неповерненням кредиту підлягає сплаті пеня в розмірі 593, 24 грн., у зв'язку з неповерненням нарахованих відсотків по кредиту підлягає сплаті пеня в розмірі 658, 52 грн., сумі інфляційних витрат становить 683, 07 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості по договору кредиту № 21-22/348 від 21.12.2007 року станом на 07.11.2014 року становить 11145,65 грн., з яких: 8374 грн.- заборгованість по кредиту, 1430,07 грн.- заборгованість по відсотках, 658, 52 грн. -пеня, 683,07 грн.- інфляційні витрати. На надіслану вимогу №08.206-297/96-12947 від 23.09.2014 року про дострокове погашення заборгованості по договору відповідач не відреагував. Такі дії позичальника свідчать про відмову від добровільного повернення ним боргу, через що ПАТ «Укрсоцбанк» змушений звертатися з відповідним позовом до суду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав ,зіславшись на вищевикладені обставини ,не заперечив щодо розгляду справи в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причини своєї неявки, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлена своєчасно, у встановленому законом порядку, про що свідчить оголошення в газеті "Галичина" №11 від 24.01.2015 року. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що дану справу можна розглянути в порядку заочного провадження і позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 1054 Цивільного кодексу України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п.3 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно п. 1.1 договору кредиту №21-22/348 на купівлю автотранспортних засобів від 21.12.2007 року АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач, надав [PERSON] кредит у сумі 64000,00 грн. з кінцевим терміном повкрнення до 20.12.2014 року з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 12,50% річних. Із кредитного договору вбачається, що відповідач ознайомився та згоден з умовами надання кредиту на купівлю автотранспортних засобів та виражає свою згоду з запропонованими кредитором умовами. Приймаючи до уваги вищевикладене, із матеріалів справи вбачається, що позивач прийняв на себе зобов'язання сплачувати платежі за кредитом та нараховані відсотки щомісячно не пізніше 20 числа місяця, наступного за місяцем, за які нараховані проценти. Відповідно до п.3.3.9 позичальник зобов'язується своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п.1.1.цього договору. Згідно п 1.1. додаткової угоди № 1 про внесення змін до договору кредиту №21-22/348 від 21.12.2017 року з 20.10.2008 року процентна ставка за користування кредитом встановлена на рівні 21,00% . Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були перераховані кошти у сумі 64000,00 грн. за купівлю автомобіля згідно рахунку № 814712-3721 від 14.12.2007 року, про що свідчить меморіальний ордер № 61-007 від 24.12.2007 року. Відповідно до розрахунку вимог банку у зв»язку з неповерненням [PERSON] кредитної заборгованості за кредитним договором №21-22/348 від 21.12.2007 року загальна сума заборгованості становить-11145,65 грн., з яких 8374 грн.- заборгованість по кредиту, 1430,07 грн.- заборгованість по відсотках, 658, 52-пеня, 638,07 грн.- інфляційні витрати. У зв'язку із невиконанням умов Договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків, відповідачу була надіслана вимога №08.206-297/96-12947 від 23.09.2014 року. Таким чином, оскільки позичальник [PERSON] не виконав взяті на себе зобов»язання за договором кредиту щодо порядку та строків погашення кредиту і процентів за користування ним, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та ст.ст. 625, 651,1054, 1059 ЦК України,

Outcome: approved