Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

06.11.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Караванської сільської ради Нововодолазького району Харківської області про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначила наступне: [INFO] року в с. Караван Нововодолазького району Харківської області помер батько позивачки - [PERSON]. За життя [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка, площею 3.2682 гектарів в межах згідно з планом (кадастровий номер 6324281000:01:000:0455), яка розташована на території Караванської сільської ради, КСП "Україна" Нововодолазького району Харківської області з цільовим призначенням „Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва" Заповіту батько не залишав, а тому мало місце спадкування за законом. Спадкоємцями першої черги після смерті батька були: позивачка - [PERSON], її мати (дружина померлого) - [PERSON], а також сестра позивачки - [PERSON]. Єдиним зі спадкоємців, хто прийняв спадщину після батька була мати позивачки - [PERSON], яка 26.07.2008 року в Нововодолазький державній нотаріальній конторі отримала свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВКИ №988725 після померлого [INFO] року в с. Караван Нововодолазького району Харківської області [PERSON]. Зокрема, за вказаним вище свідоцтвом, мати позивачки отримала у спадок вказану вище земельну ділянку, однак за життя не отримала Державний акт на земельну ділянку. [INFO] року в с. Першотравневе Зміївського району Харківської області померла мати позивачки - [PERSON]. Заповіту мати не залишала, а тому мало місце спадкування за законом. Спадкоємцями першої черги після смерті матері є: позивачка - [PERSON], а також її сестра - [PERSON], яка, в свою чергу, після смерті матері, відмовилася від спадщини на ім'я позивачки, яка спадщину прийняла шляхом звернення до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини - до приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу [PERSON]. Таким чином, як вказує позивачка, єдиним зі спадкоємців, хто прийняв спадщину після смерті матері є вона - [PERSON]. З урахуванням прийняття матір'ю спадщини після смерті батька, вважає, що ця спадщина належала їй (матері) фактично, однак юридично не оформлена, а тому зазначає про те, що за життя матері позивачки за спадщиною все ж належала земельна ділянка, площею 3.2682 гектарів в межах згідно з планом (кадастровий номер 6324281000:01:000:0455), яка розташована на території Караванської сільської ради, КСП "Україна" Нововодолазького району Харківської області з цільовим призначенням „Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва", що належала до спадкування [PERSON] на підставі державного акту серії ХР №126826, виданого Нововодолазькою райдержадміністрацією 23 грудня 2005 року на підставі розпорядження Нововодолазької райдержадміністрації від 11 квітня 2005 року за №86. Після звернення позивачки до нотаріуса по спливу 6 місяців з дня відкриття спадщини з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії оскільки у неї дійсно відсутній належно оформлений правовстановлюючий документ на спадкову земельну ділянку - Державний акт на землю на ім'я [PERSON]. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи з її відсутності. Також у заяві просила врахувати неможливість нотаріального оформлення спадщини після смерті [INFO] року в с. Першотравневе Зміївського району Харківської області її матері [PERSON], в зв'язку з чим просила позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Караванської сільської ради Нововодолазького району Харківської області у судове засідання не з'явився. Від голови територіальної громади за місцезнаходження спадкового майна до суду надійшла заява про визнання позову, у якій, між тим, йшлося про можливість розгляду справи за відсутності представник відповідача. Треті особи, [PERSON] та приватний нотаріус Зміївського районного нотаріального округу [PERSON] до суду не з'явилися, але надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Заперечень проти позову не надали. Суд, розглянувши заяви позивача та відповідача по справі, заяви третіх осіб, перевірив матеріали справи, надані докази, вважає, що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню за наступних підстав. В ході судового розгляду встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року в с. Караван Нововодолазького району Харківської області помер батько позивачки - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER]. Згідно довідки №398 від 24.12.2013 року, останнім місцем реєстрації та проживання [PERSON] була наступна адреса: [ADDRESS], а тому місцем відкриття спадщини, в силу ч. 1 ст. 1221 ЦК України, є с. Караван Нововодолазького району Харківської області . Факт родинних відносин між позивачкою та померлим [INFO] року в с. Караван Нововодолазького району Харківської області [PERSON] як доньки та батька підтверджується свідоцтвом про народження позивачки серії [NUMBER], витягом №00013206472 . За життя [PERSON] належала на праві власності згідно державного акту серії ХР №126826, виданого Нововодолазькою райдержадміністрацією 23 грудня 2005 року на підставі розпорядження Нововодолазької райдержадміністрації від 11 квітня 2005 року за №86 земельна ділянка, площею 3.2682 гектарів в межах згідно з планом (кадастровий номер 6324281000:01:000:0455), яка розташована на території Караванської сільської ради, КСП "Україна" Нововодолазького району Харківської області з цільовим призначенням „Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва". Заповіту [PERSON] не залишав, а тому мало місце спадкування за законом. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] були: позивачка - [PERSON], її мати (дружина померлого) - [PERSON], а також сестра позивачки - [PERSON]. Єдиним зі спадкоємців, хто прийняв спадщину після [PERSON] була мати позивачки - [PERSON], яка 26.07.2008 року в Нововодолазький державній нотаріальній конторі отримала свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВКИ №988725 після померлого [INFO] року в с. Караван Нововодолазького району Харківської області [PERSON]. Зокрема, за вказаним вище свідоцтвом, [PERSON] отримала у спадок вказану вище земельну ділянку, однак, як було встановлено судом, за життя так не отримала Державний акт на земельну ділянку. [INFO] року в с. Першотравневе Зміївського району Харківської області померла мати позивачки - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] . Згідно довідки про реєстрацію №2904 від 11.10.2013 року, останнім місцем реєстрації та проживання [PERSON] була наступна адреса: 63422, [ADDRESS], а тому місцем відкриття спадщини, в силу ч. 1 ст. 1221 ЦК України, є с. Першотравневе Зміївського району Харківської області . Факт родинних відносин між позивачкою та померлою [INFO] року в с. Першотравневе Зміївського району Харківської області [PERSON] як доньки та матері підтверджується свідоцтвом про народження позивачки серії [NUMBER], витягом №00013206472. Заповіту [PERSON] не залишала, а тому має місце спадкування за законом. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є: позивачка - [PERSON], а також її сестра [PERSON], яка, в свою чергу, після смерті матері відмовилася від спадщини на ім'я позивачки, яка спадщину прийняла шляхом звернення до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини - до приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу [PERSON] . Таким чином, єдиним зі спадкоємців, хто прийняв спадщину після [PERSON] є позивачка - [PERSON]. З урахуванням прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON], суд приходить до висновку, що ця спадщина належала їй фактично, однак юридично не оформлена, а тому за життя [PERSON] за спадщиною все ж належала земельна ділянка, площею 3.2682 гектарів в межах згідно з планом (кадастровий номер 6324281000:01:000:0455), яка розташована на території Караванської сільської ради, КСП "Україна" Нововодолазького району Харківської області з цільовим призначенням „Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва", що належала до спадкування [PERSON] на підставі державного акту серії ХР №126826, виданого Нововодолазькою райдержадміністрацією 23 грудня 2005 року на підставі розпорядження Нововодолазької райдержадміністрації від 11 квітня 2005 року за №86. Як встановлено судом, після звернення [PERSON] до нотаріуса по спливу 6 місяців з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та надано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих. №623/02-31 від 07.10.2014 року через відсутність у позивачки належно оформленого правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку. Згідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, у разі втрати, пошкодження сертифіката на право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну часту (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво на право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Відповідно до абз. 2-3 п. 23 Постанови пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 3.1 Роз'яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до судової практики розгляду цивільних справ про спадкування, узагальненої в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за п.3.5 спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Враховуючи заяву, що надана відповідачем по справі та третіми особами про визнання позову та згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved