Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивач 03.10.2014 року звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.04.2011 року по 31.08.2013році в сумі 4 393, 78 грн., а також судовий збір в сумі 243, 60 грн. Ухвалою від 04 лютого 2014 року Зарічанського районного суду міста Суми, справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, було передано Солом'янського районного суду за підсудністю. 18 листопада 2014 року судді Солом'янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення в порядку черговості. В якій позивач посилається на те, що 05 вересня 2013 року Зарічанським районним судом м. Суми було видано наказ про стягнення з [PERSON] за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за період з 01.04.2011 року по 31.08.2013 року. Однак ухвалою Зарічанського районного суду м. Суми від 30.09.2013 року наказ було скасовано, за заявою [PERSON] Однак позивач зазначає, що зобов'язання боржника оплачувати послуги виникає на підставі законів, а не укладення договору не звільняє боржника від сплати заборгованості за теплову енергію. Відповідач, що мешкає за адресою [ADDRESS], користується послугами з централізованого опалення, вчасно за отриманні послуги не сплачує, у зв'язку з чим його заборгованість перед позивачем за період з 01.04.2011 року по 31.08.2013 року складає 4 393, 78 грн., в тому числі: 2 799, 50 грн. - опалення (лічильник); 1 594, 28 грн. - абонплата. Згідно Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживачі зобов"язані оплачувати житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом. Відповідно до "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції, тощо) або відповідно умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати є календарних місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим (п.18 Правил). Відповідно до п.2.5 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженихПостановою КМУ від 20.05.2009 р. № 529 послуги надаються відповідно до затвердженого (погодженого) рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, йго структури, періодичності та строків надання послуг. Незважаючи не неодноразові попередження про необхідність своєчасної оплати, боржник борг не сплатив, що завдає збитків. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав наведених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Тому суд вирішив розглядати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову заяву позивача, суд приходить до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідач, що мешкає за адресою [ADDRESS], користується послугами з централізованого опалення, вчасно за отриманні послуги не сплачує, у зв'язку з чим його заборгованість перед позивачем за період з 01.04.2011 року по 31.08.2013 року складає 4 393, 78 грн., в тому числі: 2 799, 50 грн. - опалення (лічильник); 1 594, 28 грн. - абонплата. Зазначена заборгованість підтверджується оборотною відомістю по особовому рахунку № 20901 про надані ТОВ «Сумитеплоенерго» відповідачеві послуги з централізованого опалення за період з 01.04.2011 року по 31.08.2013 року. Відповідач неодноразово здійснював оплати спожитих послуг, частково погашав заборгованість, тобто вчиняв дії, що свідчать про визнання ним боргу. Договір між ТОВ «Сумитеплоенерго» та [PERSON] є укладеним незважаючи на відсутність його письмової форми, так як сторони тривалий час виконують конклюдентні дії: Позивач, незважаючи на заборгованість, продовжує виконувати свої обов'язки, визначенні законодавством України стосовно житлово-комунальних послуг і надає відповідачеві послуги з централізованого опалення, а Відповідач отримує ці послуги та частково оплачує. Відповідно до п.23 Правил користування тепловою енергією та згідно з умовами чинного договору, якщо теплові вводи не обладнані вузлами обліку теплової енергії, обсяги фактичної теплової енергії визначаються розрахунковим методом. Відповідно до визначених у договорі теплових навантажень з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія у теплових мережах, середньомісячної температури зовнішнього повітря та фактичного часу роботи тепловикористовуючого обладнання споживача у розрахунковому періоді в межах загальних обсягів теплової енергії, що відпускаються з джерел теплопостачання споживачам. Відповідно до статті 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов"язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Статтями 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначені права та обов"язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, а обов"язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов"язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості. Згідно ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують спеціально уповноважені центральні органи виконавчої влади, друга група - житлово-комунальні послуги. ціни/тарифи на які затверджують орган и місцевого самоврядування для надання на відповідній території; третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін). Відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підстав платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до п. 23 Правил користування тепловою енергією та згідно з умовами чинного договору на теплопостачання у разі, якщо теплові вводи систем теплоспоживання не обладнані вузлами обліку теплової енергії, обсяги фактичної теплової енергії визначаються розрахунковим методом відповідно до визначених у договорі теплових навантажень з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія у теплових мережах, середньомісячної температури зовнішньою повітря та фактичного часу роботи тепловикористовуючого обладнання споживача у розрахунковому періоді в межах загальних обсягів теплової енергії, що відпускаються з джерел теплопостачання споживачам. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, відповідно до якої цивільні права та обов'язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією продовжують цивільні права та обов'язки. Отже, позивач має право вимагати від відповідача виконання обов'язку щодо оплати наданих послуг. Що стосується посилань відповідача відносно того, що між сторонами не існує ніяких договірних відносин, то суд не приймає їх до уваги, оскільки між ТОВ «Сумитеплоенерго» та [PERSON] встановились фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з централізованого опалення на підставі відкритого рахунку на сплату за послуги з централізованого опалення. Відповідачу відповідні послуги надавались, а відтак одержувались і споживались останнім. Борг станом на 31.08.2013 року становив - 4 393, 78 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Оскільки відповідач не виконує покладеного на нього законом обов'язку, щодо оплати за наданні послуги з централізованого опалення та відмовляється в добровільному порядку сплатити заборгованість, то порушене право позивача, на стягнення боргу, за надання цих послуг підлягає захисту. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ст. 118 ЦПК України позовна заява щодо вимог визначених у ч. 1 ст. 96 ЦПК України, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви на видачу судового наказу або скасування його судом. Враховуючи те, що 05 вересня 2013 року Зарічанським районним судом м. Суми було видано наказ про стягнення з [PERSON] за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за період з 01.04.2011 року по 31.08.2013 року. Однак ухвалою Зарічанського районного суду м. Суми від 30.09.2013 року наказ було скасовано, за заявою [PERSON] Відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. В ході розгляду справи встановлено, що споживаючи послуги з централізовано опалення відповідач не сплачує за них. На підставі вказаних норм закону та враховуючи, що розрахунок позивача є арифметично вірним, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за спожиті послуги з централызованого опалення за період з 01.04.2011 року по 31.08.2013 року складає 4 393, 78 грн., в тому числі: 2 799, 50 грн. - опалення (лічильник); 1 594, 28 грн. - абонплата. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 243, 60 грн.

Outcome: approved