Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 09 серпня 2003 року у відділі державної реєстрації актів громадянського стану Виноградівського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 104. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що від шлюбу народилися дочка [PERSON], [INFO]. У них з відповідачем різні характери та погляди на життя, у зв"язку з чим виникали непорозуміння. Близько півтора року назад вони припинили шлюбні відносини, тому проживають окремо. Позивач в судове засідання не з'явилася, будучи належно повідомленою про час та місце його проведення (а.с. 18). 20.06.2017 року від позивача до суду поступила заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 21). Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та пояснив, що вони з позивачем близько пів року проживають окремо, причиною припинення шлюбних відносин стали непорозуміння в сім'ї через поведінку позивача, яка його розлюбила, спроби примиритися не дали позитивного результату, час на примирення не змінить відносини між ними. Просить розірвати шлюб. Заслухавши пояснення відповідача, з'ясувавши обставини, дослідивши та оцінивши докази, суд приходить до таких висновків. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 09 серпня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Виноградівського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 104, що стверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 3). У сторін є дочка [PERSON], [INFO], що підтверджує копія свідоцтва про народження (а.с. 6). Сторони проживають окремо, не підтримують сімейні відносини. Обставини щодо взаємин подружжя, наведені позивачем, визнані відповідачем, а тому в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України (далі - СК України). Стаття 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З врахуванням встановлених обставин щодо тривалості розладу в сім'ї сторін, причин позову про розірвання шлюбу, наявність неповнолітньої дитини, суд прийшов до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Позивач просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як видно із свідоцтва про одруження у зв"язку з реєстрацією шлюбу позивач змінила дошлюбне прізвище на прізвище "[PERSON]", тому має право надалі іменуватися цим прізвищем. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду понесено витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. (а.с. 1), тому дану суму слід стягнути на її користь з відповідача.

Outcome: approved