Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом. Позов мотивовано тим, що [INFO] помер двоюрідний дядько позивача - [PERSON] , про що було зроблено відповідний актовий запис № 10 виконавчим комітетом Бодаквянської сільської ради Лохвицького району Полтавської області. За життя від імені [PERSON] заповіт не посвідчувався. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 2,53 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Бодаквянської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, посвідченого Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0035440 від 19.11.1996 року, на підставі розпорядження Лохвицької райдержадміністрації від 06.09.1996 року № 453 та зареєстрованого під № 1096. У червні 2020 року позивач звернулася до Першої лохвицької державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини, але їй було відмовлено в зв"язку з неможливістю встановити ступінь споріднення між нею та дядьком, а також відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно. В зв"язку з втратою Сертифіката позивач не може отримати Свідоцтво про право на спадщину на право на земельну частку (пай). Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просить суд винести рішення, яким встановити факт, що [PERSON] , який помер [INFO] є двоюрідним дядьком [PERSON] та визнати за нею в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), після померлого [INFO] [PERSON] . В судове засідання позивач не з"явилася, подала заяву про підтримання позову, справу просить розглядати без її участі. Відповідач по справі, Бодаквянська сільська рада Лохвицького району Полтавської області, в судове засідання не з"явилася, подала заяву про визнання позову, справу просить розглядати без її участі. Третя особа: Перша лохвицька державна нотаріальна контора в судове засідання не з"явилася, подала заяву про визнання позову, справу просить розглядати без її участі. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що [INFO] помер двоюрідний дядько позивача - [PERSON] , про що було зроблено відповідний актовий запис № 10 виконавчим комітетом Бодаквянської сільської ради Лохвицького району Полтавської області. За життя від імені [PERSON] заповіт не посвідчувався. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 2,53 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Бодаквянської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, посвідченого Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0035440 від 19.11.1996 року, на підставі розпорядження Лохвицької райдержадміністрації від 06.09.1996 року № 453 та зареєстрованого під № 1096. У червні 2020 року позивач звернулася до Першої лохвицької державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини, але їй було відмовлено в зв"язку з неможливістю встановити ступінь споріднення між нею та дядьком, а також відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно. В зв"язку з втратою Сертифіката позивач не може отримати Свідоцтво про право на спадщину на право на земельну частку (пай). Згідно довідки Бодаквянської сільської ради Лохвицького району від 27.04.2020 року вбачається, що [PERSON] дійсно проживав за адресою: с. Пісочки Лохвицького району. Відповідно до інформаційного листа відділу у Лохвицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 05.05.2020 року [PERSON] отримав Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0035440 як член колгоспу ім. Леніна Бодаквянської сільської ради, розміром 2,53 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). На запит суду, державний нотаріус Першої лохвицької державної нотаріальної контори надала інформаційну довідку зі СР (заповіти/спадкові договори), інформаційну довідку зі СР (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), відповідно до якої після смерті [INFO] [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, чи про відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався. Спадкова справа не заводилася. Заповіт не посвідчувався. Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт. Відповідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії. Встановлення факту родинних відносин з [PERSON] необхідно позивачу для оформлення спадкового права на земельну частку (пай). Так, з письмових пояснень свідка [PERSON] вбачається, що вона є сусідкою [PERSON] і дійсно [PERSON] був двоюрідним дядьком [PERSON] , яка доглядала його до смерті та здійснила поховання. Інших родичів у [PERSON] не було. Свідок [PERSON] , яка надала суду письмові пояснення, пояснила, що вона є сусідкою [PERSON] та їй добре відомо, що у [PERSON] був двоюрідний дядько - [PERSON] . Оскільки [PERSON] інших родичів не мав, [PERSON] здійснювала його догляд та провела поховання. За приписами п.п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» №7 відповідно до статті 1225 ЦК ( 435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» передбачено, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Згідно ст. 2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно ст. 1265 ЦК України у п"яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Встановлено, що дійсно [PERSON] , який помер [INFO] є двоюрідним дядьком [PERSON] , а тому позивач має право на спадкування прав спадкодавця. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). З огляду на вказані норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, так як не порушують чиї-небуть права чи інтереси.

Outcome: approved