Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 14.07.2011 р. [PERSON] отримав у банку кредит у розмірі 2000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач своїм підписом у заяві підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складають між ним та банком договір. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов"язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов"язаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн та 5% від суми позову. Відповідач зобов"язання за договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 30.04.2018 р. утворилась заборгованість в розмірі 27276,96 грн, з яких: 919,34 грн - тіло кредиту, 21082,53 грн - заборгованість по процентах, 3500,00 грн - пеня та комісія, 500,00 грн і 1275,09 грн - штрафи. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.09.2018 р. у позивача АТ КБ «Приватбанк» витребувано письмовий доказ - розрахунок заборгованості за кредитним договором №б/н від 14.07.2011 р., укладеним між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], який має відповідати первинному документу- виписці по рахунку [PERSON] (а.с. 86) В судове засідання представник позивача не з"явився, надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує. (а.с. 41) Позивачем подано відповідь на відзив. (а.с. 72-77) Представник відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON] позов не визнав, заявив про застосування позовної давності щодо позову. Подав відзив на позов. (а.с. 54-57) Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] своїм підписом у заяві погодився на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складають між ним та АТ КБ «Приватбанк» договір про надання банківських послуг б/н від 14.07.2011 р. За цим договором відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов"язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов"язаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн та 5% від суми позову ( п. 2.1.1.7.6 Умов). (а.с. 27) Відповідач [PERSON] не виконував зобов"язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 30.04.2018 р. утворилась заборгованість в розмірі 27276,96 грн, з яких: 919,34 грн - тіло кредиту, 21082,53 грн - заборгованість по процентах, 3500,00 грн - пеня та комісія, 500,00 грн і 1275,09 грн - штрафи, що підтверджується розрахунком заборгованості, здійсненим позивачем. (а.с. 5) Отже, судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини, зокрема, між ними укладено договір кредиту. При укладенні договору сторони керувались ст. 634 ч. 1 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Зазначене підтверджується письмовими доказами: анкетою-заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку відповідача [PERSON] від 14.07.2011 (а.с. 6); витягом з Тарифів (а.с. 7); витягом з Умов і правил надання банківських послуг (а.с. 8-31). Порушення відповідачем умов договору, а, отже, і прав позивача, шляхом не виконання відповідачем умов договору щодо належного і своєчасного повернення кредиту (його складових), розмір заборгованості за кредитним договором позивачем обгрунтовано його розрахунком заборгованості за договором (відповідно до умов договору) та випискою по рахунку відповідача [PERSON] (а.с. 5, 75-76) Надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв"язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована. Умови договору не оспорюються. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов"язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Забезпечення виконання зобов"язання у вигляді неустойки (штрафу, пені) регулюється ст. ст. 549-552 ЦК України. У разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (штрафу, пені) (ст. 611 ЦК України). Представник відповідача - адвокат [PERSON] в судовому засіданні заявив про застосування позовної давності до вимог позивача АТ КБ "Приватбанк". Згідно п. 2.1.1.2.11 Умов і правил надання банківських послуг картка діє до останнього дня місяця, вказаного на лицевій стороні карти. На а.с. 77- довідка позивача АТ КБ "Приватбанк" від 15.08.2018 р., згідно якої відповідач [PERSON] згідно кредитного договору б/н від 14.07.2011 р. отримав картки [NUMBER], [NUMBER] зі строком дії перевипущеної картки до останнього дня 10.2017 р. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (ст. 261 ч.1 ЦК України). Кредитна картка діє в межах визначеного нею строку. За договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (стаття 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (стаття 261 ЦК України), а не закінчення строку дії договору. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19.03.2014 р. у справі №6-14цс14 та постанові Верховного Суду від 14.07.2018 р. у справі №240/726/14-ц. Враховуючи те, що строк дії перевипущеної картки відповідача [PERSON] до 10.2017 р., позивачем АТ КБ "Приватбанк" не пропущено трирічний строк позовної давності стягнення тіла кредиту, процентів. Згідно ст. 258 ч. 2 п. 1 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст. 267 ч. 4 ЦК України). З урахування того, що позивач звернувся до суду 13.06.2018 р., представником відповідача - адвокатом [PERSON] заявлено про застосування позовної давності до вимог позивача, з відповідача [PERSON] потрібно стягнути пеню за останні 12 місяців перед зверненням до суду з позовом позивача, а саме в розмірі 1000,00 грн. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача штраф в розмірі 500,00 грн. та 5% від суми позову (відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов ), що складає 1275,09 грн. На підставі викладеного суд прийшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов"язань, зокрема, кредиту, встановив, що права позивача відповідачем порушені, тому вони підлягають захисту, шляхом стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ "Приватбанк" заборгованості за кредитним договором б/н від 14.07.2011 р. станом на 30.04.2018 р., а саме: 919,34 грн - тіло кредиту, 21082,53 грн - заборгованість по процентах, 1000,00 грн - пеня, 500,00 грн і 1275,09 грн - штрафи, в решті позову необхідно відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 1600,42 грн судового збору.

Outcome: approved