Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить зобов'язати відповідача виключити із суми заборгованості [PERSON] за послуги теплопостачання належній їй квартири за адресою: [ADDRESS], заборгованість попередніх власникій, що виникла до 11 листопада 2016 року. В обґрунтування свого позову вказала, що на підставі договору купівлі-продажу №НВА 936949 від 11 листопада 2016 року, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Право власності було зареєстровано державним нотаріусом Дніпродзержинського нотаріального округу [PERSON] Після придбання квартири та її реєстрації у встановленому законом порядку, вона постала перед фактом заборгованості попереднього власника зазначеної квартири за теплопостачання. У виписці по особовому рахунку, яка надана КП КМР «Тепломережі» зазначено, що заборгованість за послуги теплопостачання станом на 01.11.2016 року становить 5406,17 грн., і це при тому, що вона лише після набуття права власності на квартиру вона почала отримувати ці послуги. Під час написання заяви від 21.12.2016 р. про відкриття на її ім'я особового рахунку в абонентському відділі КП КМР «Тепломережі» вона повідомляла відповідача, що не має наміру відповідати за борги попередніх власників квартири, але працівники відповідача повідомили, що ніхто заборгованість перераховувати не буде, і вони все одно будуть заборгованість покладати на неї. 22.12.2016 року КП КМР «Тепломережі» направило відповідь на заяву про відкриття особового рахунка в якій їй було відмовлено у перерахунку заборгованості. Вважає, що відповідач неправомірно перешкоджає позивачу у переоформленні особового рахунку на її ім'я, зараховуючи на особовий рахунок № 741393 суму заборгованості за послуги теплопостачання за період до 11 листопада 2016 року, оскільки до зазначеного часу послуги позивач не отримувала, жодних договорів та інших правочинів або юридичних фактів, актів цивільного законодавства, рішень суду, які б створювали зобов'язання по сплаті за послуги за теплопостачання в період до 11 листопада 2016 року не укладала. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяви про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує.(а.с.15). Представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 25.10.2016 року, в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала суду заперечення, відповідно до яких вказано, що особовий рахунок відкривається не за особою, а за житловим приміщенням переоформлення відбувається лише в ПІБ власника або квартиронаймача. При переоформленні особового рахунку квартиронаймача або власника відбувається перехід заборгованості за послуги попередніх власників. Тому списати або не переводити заборгованість попередніх власників у КП КМР «Тепломережі» не має жодних підстав. Тому вважають, що твердження позивача про неправомірне перешкоджання відповідачем у переоформленні особового рахунку на його ім'я є безпідставним. (а.с.17-22). Суд, враховуючи думку позивача, заслухав представника відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] придбала у [PERSON], яка діє за себе та як законний представник від імені малолітньої дитини [PERSON], квартиру [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу № НВА 936949 від 11 листопада 2016 року, посвідченого державним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с.6). Згідно листа № 00.09.1491/3 від 22.12.2016 року у відкритті особового рахунку на імя [PERSON] КП КМР "Тепломережі" було відмовлено (а.с.11). Послуги теплопостачання за адресою: [ADDRESS], надаються відповідачем КП КМР "Тепломережі", та заборгованість за надані послуги в період з липня 2007 року по жовтень 2016 року включно становить 5406,17 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку № 741393 (а.с. 12-13). Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності реєстрацію права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], зареєстровано за [PERSON] з 11 листопада 2016 року (а.с.7). Тобто, право власності позивача [PERSON] на квартиру № 3 за адресою: м. Кам'янське, вул.Каштанів, будинок № 7, виникло з 11 листопада 2016 року . Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Так, з урахуванням положень ст.ст. 15, 16 ЦК України не є належним способом захисту судом цивільних прав та інтересів особи пред'явлення позову про зобовязання не нараховувати заборгованість за послуги та виключення заборгованості. Зобов'язання відповідача КП КМР "Тепломережі" щодо не нараховування заборгованості за послуги теплопостачання, наявної на особовому рахунку квартири [ADDRESS] та виключення її із суми заборгованості позивача, без зазначення конкретних порушень при нарахуванні такої заборгованості та надання доказів на її спростування, не передбачено діючим законодавством в якості способу захисту прав, а саме по собі нарахування відповідачем заборгованості за спожиту теплову енергію не встановлює для позивача будь-яких обов'язків. Відповідно до ст. 131 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Суд вважає, що із зазначених позивачем предмета та підстав позову вбачається, що предметом спору стала правомірність нарахованої плати заборгованості за спожите теплопостачання. Оскарження дій відповідача щодо нарахування плати за використане, поставлене тепло, які є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту. А все, що зазначала позивач у позовній заяві, може бути запереченням у разі пред'явлення до неї позову про стягнення суми. Однак, таких вимог до неї не заявлено. Тобто, суд виходить з того, що фактичні обставини, пов'язані із наявністю або відсутністю заборгованості за послуги теплопостачання підлягають доведенню при пред'явленні відповідачем позову про їх стягнення. Отже, сторона звернулася до суду за захистом права за відсутності його порушення іншою стороною, що свідчить про відсутність будь-яких правових підстав для захисту цивільного права позивача, яке в даному випадку не порушене. У зв'язку з цим, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору підлягають віднесенню на рахунок позивача. Повний текст рішення викладено 22 лютого 2017 року. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed