Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивувала тим, що 09.08.2014 року між нею та [PERSON] (далі - відповідач) було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Липовецького районного управління юстиції у Вінницькій області, у зв'язку з чим складено актовий запис № 27. У шлюбі в них народився син, [PERSON] ([INFO]). Спільне життя подружжя не склалося у зв'язку з різними поглядами на життя на ґрунті чого постійно виникали сварки. На даний час сторони проживають окремо. Формальне збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому вона вирішила звернутися до суду з зазначеним позовом. До суду позивач подала заяву в якій просила позовні вимоги задовольнити, а справу розглянути у її відсутність. Також позивач зазначила, що після розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище "[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність в якій також зазначив, що позов визнає. Оскільки сторони скористалися правом на розгляд справи у їх відсутність, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних і доказів, при цьому фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 09.08.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Липовецького районного управління юстиції у Вінницькій області зареєстровано шлюб [PERSON] з [PERSON], у зв'язку з чим складено актовий запис за № 27 (а.с. 4). Після реєстрації шлюбу позивач обрала прізвище чоловіка "[PERSON]". У шлюбі з відповідачем народився син, [PERSON] ([INFO]), що підтверджується Свідоцтво про народження (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. За змістом ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що у зв'язку з різними поглядами на життя в подружжя постійно виникали сварки та скандали, спроби налагодити відносини позитивного результату не дали у зв'язку з чим сім`я фактично розпалась. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За наведених вище обставин суд вважає за можливе розірвати шлюб, що зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Липовецького районного управління юстиції у Вінницькій області 09.08.2014 року, актовий запис № 27. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище "[PERSON]", що узгоджується з приписами ст. 113 СК України. Суд вважає, що витрати позивача на оплату послуг адвоката у зв'язку з отриманням правової допомоги в сумі 250 грн. не підтверджуються допустимими доказами, а тому не підлягають стягненню з відповідача. Згідно ст. 88 ч.1 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved