Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов"язаних з виплатою страхового відшкодування, мотивуючи тим, що 28.10.2011 р. з вини відповідача, яка керувала автомобілем Шкода, державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON] була скоєна дорожньо-транспортна пригода. В результаті вище зазначеної дорожньо - транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль ВАЗ-21104, державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON], яким керував під час пригоди [PERSON] Вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Ворошиловського районного суду м. Донецьк від 09.12.2011 року. Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб, відповідно до авто товарознавчого дослідження складає 16022,09 грн., в тому числі ПДВ. 13.01.2012 року [PERSON] скориставшись своїм правом, передбаченим Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», подала відповідну заяву, як того вимагає ст.35 вказаного Закону, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду, завдану відповідачем. У зв'язку з настанням події, передбаченої ст.41 п.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" Моторно (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату відшкодування [PERSON] в розмірі 13351,74 грн. Відповідно до ст.1191 ЦК України та ст. 38 п.2 ч.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст.1191 ЦК України та ст.38 п.2 ч.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" після проведення виплати у Моторного (транспортного) страхового бюро України виникло право зворотної вимоги до відповідача. На підставі викладеного Моторне (транспортне) страхове бюро України просить суд стягнути з відповідача [PERSON] витрати, пов"язані з виплатою страхового відшкодування, в сумі 13351,74 грн., 200 грн. за послуги аварійних комісарів, 1218 грн. в рахунок понесених судових витрат та 2000 грн. в рахунок понесених витрат по залученню до участі представника про надання правової допомоги. Позивач в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, за участю представника, на позовних вимогах наполягав, просив суд їх задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення у разі повторної неявки відповідача в судове засідання. В судове засідання представник позивача не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає, у разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, через оголошення у газеті «Урядовий кур»єр», заяв про розгляд справи без її участі суду не надала. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, через оголошення у газеті «Урядовий кур»єр», заяв про розгляд справи без його участі суду не надавав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі доказів, наданих позивачем, судом встановлено, що згідно постанови Ворошиловського районного суду м. Донецьк від 09 грудня 2011 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, а саме в тому, що вона 28.10.2011 року о 01 год. 10 хв., на перехресті вул. Челюскінців та пр. [PERSON] у Ворошиловському районі м. Донецьк, керуючи транспортним засобом Шкода, державний номерний знак [NUMBER], при русі з другорядної дороги на головну скоїла зіткнення з автомобілем марки ВАЗ21104, державний номерний знак [NUMBER], який рухався по головній дорозі, чим порушила п. 16.11 ПДР України (а.с. 8). В результаті даної ДТП був пошкоджений автомобіль ВАЗ21104, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який належить [PERSON]. Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб, відповідно до звіту про оцінку транспортного засобу № 1610 від 27.12.2011 року, складає 16022,09 грн. (а.с. 12-14, 15-17). Відповідно до ст.39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Відповідно до ст.41 п.41.1 п.п. «а» Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 13.01.2012 року [PERSON] згідно Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», подала відповідну заяву, як того вимагає ст.35 п.35.1 даного Закону, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду, завдану відповідачем (а.с.6). Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час дорожньо - транспортної пригоди. Ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст.1.3. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких внаслідок дорожньо - транспортної пригоди транспортним засобом заподіяна шкода, цивільно - правову відповідальність за яку несе власник цього транспортного засобу. Відповідач [PERSON] відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатила. В зв'язку з настанням події, передбаченої ст.41 п.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ здійснило виплату відшкодування [PERSON]В.в розмірі 13351,74 грн., що підтверджується наказом № 422 від 10.02.2012 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON]» (а.с. 9) та платіжним дорученням № 628 від 13.02.2012 (а.с.18). Відповідно до ст.1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до частин 1 та 2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Проте частиною 3 зазначеної статті визначено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За таких правових підстав, суд застосовує спеціальну норму, регулюючу дані правовідносини - статтю 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за наслідками вимог частини 3 статті 22 ЦК України. Крім того, позивачем понесені додаткові витрати за послуги аварійних комісарів в розмірі 200 грн., що підтверджується повідомленням (а.с. 11), за послуги про надання правової допомоги, згідно Додаткової угоди № 23 від 04.02.2015 до Контракту про надання правової допомоги № 70 від 27.09.2012 в розмірі 2000 грн. (а.с.20-23), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, суд вважає вимоги позивача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов»язаних з виплатою страхового відшкодування, обгрутованими та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги судом не встановлені. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини 1 статті 88 ЦПК України. Так стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду сплачено судові витрати: судовий збір - 1 218 грн. 00 коп.; 630 грн. витрати за оголошення про виклик до суду відповідача, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved