Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Орган опіки та піклування Рахівської РДА, діючи в інтересах малолітніх дітей, [PERSON], [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що службою у справах дітей Рахівської РДА розглянуто матеріали щодо стану виконання батьківських обов"язків громадянки [PERSON] відносно своїх малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], уродженців с. Розтоки Рахівського району Закарпатської області. Ці діти перебувають на обліку служби у справах дітей, як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах. Сім"ю неодноразово відвідували працівники служби у справах дітей спільно з фахівцями соціальної роботи Рахівського районного центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді, державними соціальними інспекторами соціального захисту населення Рахівського району, працівниками сектору кримінальної міліції у справах дітей Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області. З матір"ю [PERSON] проводилися профілактично-роз"яснюючі роботи щодо утримання та виховання дітей. Однак, відповідачка не виконувала належним чином свої батьківські обов"язки, не дбала про дітей, не вела належного догляду, що спричиноло смерть малолітньої [PERSON] та загрозу життю та здоров"ю малолітніх дітей [PERSON], та [PERSON]. У зв"язку з чим просили позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], судові витрати покласти на відповідачку. В судовому засіданні представник позивача Кокіш О.П. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяві. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Прокурор прокуратури Рахівського району Сич Х.В., діючи в інтересах неповнолітніх дітей на підставі ст. 5 ЗУ "Про прокуратуру", в судовому засіданні позовні вимоги заперечила, пояснюючи тим, що позивачем не доведено позовні вимоги, щодо позбавлення відповідачки батьківських прав відносно неповнолітніх дітей. Вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення. Відповідачка, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, при цьому ніяким обгрунтуванням це не пояснює. Заслухавши представника позивача, відповідачку, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до положень частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернути до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом України (ч.1 ст. 4 ЦПК України). У відповідності до положень ст.ст.10,11,58,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які брали участь у розгляді справи, а кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до положень частин 1-2 статті 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (стаття 212 ЦПК України). В Україні законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Декларації ООН прав дитини (1959р.), Конвенції ООН про права дитини (1989р.), міжнародних договорах, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, Сімейному кодексі України, а також інших нормативно-правових актах, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959р.), "дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості". Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. ст. 150, 164 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] та свідоцтвом про народження [PERSON], серії [NUMBER], стверджено, що відповідачка, [PERSON] являється останнім матір'ю. Встановлено, що розпорядженням т.в.о. голови Рахівської районної державної адміністрації від 28 січня 2015 року №14 "Про тимчасове влаштування дитини, яка залишилася без батьківського піклування до обласного будинку дитини на повне державне утримання", малолітнього [PERSON], [INFO], влаштовано до обласного будинку дитини міста Свалява, на повне державне утримання до набуття дитиною правового стутусу дитини, позбавленої батьківського піклування. Розпорядженням т.в.о. голови Рахівської районної державної адміністрації від 30 січня 2015 року №17 "Про тимчасове влаштування дитини, яка залишилася без батьківського піклування до обласного будинку дитини на повне державне утримання", малолітню [PERSON], [INFO], влаштовано до обласного будинку дитини міста Свалява, на повне державне утримання до набуття дитиною правового стутусу дитини, позбавленої батьківського піклування. Передуванню вирішення питання про тимчасове влаштування малолітніх дітей до дитячого будинку стало їх госпіталізування 5 січня 2015 року у дитяче відділення Рахівської РЛ із ознаками гострої респіраторної інфекції, ознаками охолодження та зголодження. При цьому мати вперше відвідала дітей у відділенні через три дні, не цікавилася умовами їхнього перебування ( наявність одягу, засобів гігієни, тощо), їхнім станом. Короткочасно відвідувала і в наступні дні. Діти були також запущені в плані соціальних навиків: хлопчик агресивний по відношенню до інших дітей, не має навиків гігієнічного плану, не виконував прості накази, втікав, проявляв розпусні дії до меншої сестри. Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] від 27 січня 2015 року №03-18/41, в службу у справах дітей надійшло усне повідомлення від начальника СКМСД Рахівського РВ УМВС України в Закапатській області Паламарчука О.В. про те, що 5 січня 2014 року о 2:00 годині померла новонароджена дитина [PERSON], [INFO] за адресою [ADDRESS]. Працівниками служби у справах дітей спільно з працівниками СКМСД Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області в зв"язку із виникненням загрози життю дітей було 5 січня 2015 року проведено обстеження за адресою [ADDRESS]. На момент обстеження умов проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] було поміщено до дитячого відділення Рахівської РЛ для проходження лікування й вирішення подальшої долі дітей. Сім"ю [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою [ADDRESS], але фактично проживає [ADDRESS] неодноразово відвідували працівники служби у справах дітей спільно з фахівцями соціальної роботи Рахівського районного центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді, працівниками Сектору кримінальної міліції у справах дітей Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області. Дана сім"я перебуває на профілактичному обліку служби у справах дітей. [PERSON] протягом 2014 року неодноразово притягалася до адміністратвиної відповідальності за ст. 184 КУпАП ) ухиляння від виконання передбачених законодавством обов"язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання своїх малолітніх дітей), на даний час відкрите кримінальне провадження по ст. 166 КК України. Постійно проводилася профілактично-роз"яснююча робота з матір"ю. Однак, внаслідок систематичних зловживань алкогольними напоями, мати постійно ухилялася від виконання своїх обов"язків, не дбала про добробут малолітніх дітей та залишала їх самих на свого неповнолітнього брата, що призвело до смерті новонародженої дитини. Матері [PERSON] було надано шанс щодо зміни свого способу життя, наведення порядку в житловому будинку. Однак, остання не змінила свій спосіб життя, чим спричинила загрозу перебування дітей в даній сім"ї. Діти занедбані, відсутні речі особистого вжитку ( одяг, взуття, продукти харчування). Будинок, де проживали мололітні діти знаходиться в антисанітарійних умовах, опалення відсутнє (брудно, холодно). З боку сусідів [PERSON] характеризується з негативної строни, зловживає спиртними напоями, постійно змінює місце свого проживання, участі у вихованні та утриманні своїх малолітніх дітей не бере, веде аморальний спосіб життя. У зв'язку з чим висловлено доцільність позбавлення останньої батьківських прав відносно її двох малолітніх дітей. В матеріалах справи містяться численні акти обстеження матеріально-побутових умов проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], листи скерування Рахівського центру первинної медико-санітарної допомоги до соціальних служб про вжиття заходів до громадянки [PERSON], яка неналежно виконує свої батьківські обов"язки стосовно своїх малолітніх дітей. Зокрема, згідно листа Рахівського центру первинної медико-санітарної допомоги від 25 лютого 2015 року №68/01-18, при патронажі медичною сестрою, а також лікарем виявлено погані матеріально-побутові умови - в кімнаті не прибрано, сиро, постільна та дитяча білизна брудна. [INFO] мати народила третю дитину [PERSON]. Дитина взята в групу підвищеного ризику і спостерагалась по індивідуальтному плану нагляду лікарем і медичною сестрою. При неодноразовому патронуванні систематично виявлено недостатній догляд за новонародженою дитиною, а також старшими дітьми. Щораз виявлено, що діти не купані, голодні, продуктів дитячого харчування не було, в кімнаті прохолодно. Неодноразово діти були залишені матір"ю на неповнолітнього брата. При зауваженні щодо харчування та догляду за дітьми у матері виникала неадекватна відповідь. Судом з актів обстеження умов проживання малолітніх дітей від 28 липня 2014 року, 25 листопада 2014 року, 3 грудня 2014 року, 5 січня 2015 року, 11 лютого 2015 року вбачається, що після кожного обстеження з відповідачкою [PERSON] проводилися профілактичні, роз"яснювальні роботи щодо належного виховання та утримання малолітніх дітей. Більше того, [PERSON], 31 січня 2014 року була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП, за ухилення від виконання, передбачених законодавством обов"язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання своїх дітей, та піддана адміністративному стягненню у виді попередження. Також встановлено, що [PERSON], отримувала від держави державну соціальну допомогу, де згідно довідки управління соціального захисту населення Рахівської РДА №353 від 16 березня 2015 року, за останні шість місяців [PERSON] отримала 17390,38 гривень, отже мала достатні грошові засоби для належного утримання й виховання своїх малолітніх дітей. За роз'ясненнями п., п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками і є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. В залежності від конкретної ситуації в сім'ї позбавленню батьківських прав можуть передувати превентивні заходи впливу на батьків (бесіди, попередження з боку органів опіки і піклування, органів внутрішніх справ, надання сім'ї необхідної допомоги, накладення адміністративної відповідальності), відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав (ст. 170 СКУ). Позбавлення батьківських прав повинно бути результатом свідомої поведінки батьків (одного з них). Якщо вони не в змозі розумно керувати своїми діями та вчинками з причини, що від них не залежать (тяжке психічне захворювання, слабоумство, інвалідність тощо), то, за загальним правилом, їх не можна позбавити батьківських прав. Таким чином, наявність вини батьків належить до обов'язкових умов позбавлення батьківських прав. Судом достеменно встановлено, що превентивні заходи впливу, зазначені вище, на відповідачку [PERSON] до позитивного результату не привели, а відтак вона не являється інвалідом, психічно хворою чи слабоумною людиною, натомість є особою молодого віку, працездатною, отже очевидна свідома умисна поведінка останньої щодо ухилення від обов'язку належного виховання дітей, тобто не піклування про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, відсутність інтересу їх вихованням, не забезпеченням необхідним харчуванням, медичним доглядом, не спілкування з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надання дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяння засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявлення інтересу до їх внутрішнього світу, що є причиною для позбавлення її батьківських прав. І це, на думку суду, буде відповідати інтересам дітей, їх безпеці з огляду на матеріали справи, які вказують в яких умовах проживали діти та якого виховання зазнавали, на підставі чого позовні вимоги підлягають до задоволення. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, з відповідачки в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області слід стягнути судовий збір в сумі 243,60 гривні.

Outcome: approved