Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

Представник позивача, підтримуючи заявлені вимоги в судовому засіданні, посилається на те, що відповідно до укладеного договору № 014/0038/82/70942 від 23 лютого 2007 року відповідач отримав кредит у вигляді невідновлюваної кредитної лінії з лімітом 20 000 доларів США строком до 21 лютого 2017 року, зі сплатою 13, 75 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора. Надання кредитних коштів проводилось згідно вимог п. 3.2. Кредитного договору шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника з можливою видачею готівки через касу кредитора. Протягом строку дії договору [PERSON] систематично порушував його умови, в зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 21 832, 78 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку становить 535 733, 58 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь банку борг за кредитним договором та судові витрати. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання. Заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 23 лютого 2007 року між вікритим акціонерним товариством "Оайффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/0038/82/70942, за яким відповідач отримав кредит у вигляді невідновлюваної кредитної лінії з лімітом 20 000 доларів США строком до 21 лютого 2017 року, зі сплатою 13, 75 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора. Надання кредитних коштів проводилось згідно вимог п. 3.2. Кредитного договору шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника з можливою видачею готівки через касу кредитора. Банк свої зобов"язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором. 06 травня 2009 року між банком та позичальником було укладено Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника, згідно якої сторони досягли згоди про зміну умов погашення кредиту. Натомість відповідач протягом дії кредитного договору систематично порушував його умови, внаслідок чого станом на 15 жовтня 2019 року виникла заборгованість у розмірі 21 832, 78 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку становить 535 733, 58 грн., з яких : 10 712, 15 доларів США, що в еквіваленті складає 262 855, 14 грн. - заборгованість за кредитом; 11 120, 63 доларів США, що в еквіваленті складає 270 501, 69 грн. - заборгованість за відсотками. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В силу ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно умов п.п 5.5, 6.5 Кредитного договору сторони встановили, що у випадку невиконання або неналежного виконання кредитних зобов"язань кредитор має право вимагати дострокового стягнення, а позичальник зобов"язався здійснити повернення заборгованості за кредитом, нарахованих відсотків та штрафних санкцій, відповідно до умов договору. Стаття 625 ЦК України зазначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Виходячи із вищенаведеного та зважаючи на те, що відповідач знає про факт виникнення заборгованості перед банком та не бажає належно виконувати взяті на себе договірні зобов"язання, суму заборгованості визнав у повному розмірі, а відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язань, тому суд вважає, що з нього слід стягнути суму заборгованості, яку вказує позивач. На підставі наведеного та ст.ст. 525, 526, 551, 599, 610, 611, 612, 625, 634, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved