Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із позовом, уточненим в ході розгляду справи, до [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього основну суму боргу за договором зберігання транспортного засобу в розмірі 18 400,00 грн., пеню в розмірі 18 400,00 грн., суму інфляційних втрат в розмірі 1 329,38 грн., 3 % річних у розмірі 525,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 14.09.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений договір на зберігання і охорону автомобіля, відповідно до умов якого позивач зобов`язався виконувати обов`язки по зберіганню і охороні транспортних засобів автовласника на автостоянці № 2 в критому машиномісці № 329 , а відповідач зобов`язувався виконувати обов`язки з вчасної оплати за охорону автомобіля. Проте, відповідач з січня 2017 року припинив сплачувати за послуги автостоянки та охорони, у зв`язку з чим виникла заборгованість на загальну суму 45 424,38 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача, а також витрати на правову допомогу в сумі 4 500,00 грн. та судовий збір в розмірі 2 270,00 грн. Ухвалою суду від 09.08.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти позовних вимог, обґрунтовуючи тим, що 01.01.2017 року були припинені договірні відносини між позивачем та відповідачем з ініціативи відповідача у зв`язку з необґрунтованим підвищенням оплати, про що відповідач неодноразово повідомляв позивача. У зв`язку з безпідставним нарахуванням по спірному договору просить в задоволенні позову відмовити. Ухвалою суду від 11.11.2019 року прийнято до провадження зустрічний позов [PERSON] до ПрАТ СП «Партнер» про визнання договору № 4232 від 14.09.2007р., укладеного між СП «Партнер» та [PERSON] , розірваним з 01.01.2017р., який постановлено розглядати спільно з первісним позовом. Здійснено перехід із розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільної справи за позовом ПрАТ СП "Партнер" до [PERSON] про стягнення заборгованості, пені та індексу інфляції та зустрічним позовом [PERSON] до ПрАТ СП «Партнер» про визнання договору № 4232 від 14.09.2007р., укладеного між СП «Партнер» та [PERSON] , розірваним з 01.01.2017р. - у розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Представник позивача за первісним позовом надав відзив на зустрічну позовну заяву, в якому заперечував проти позовних вимог, обґрунтовуючи тим, одностороння зміна умов договору чи відмова від зобов`язання не допускається. Несплата [PERSON] за послуги охорони порушує права СП «Партнер» та наносить значну матеріальну шкоду підприємству, тому в задоволенні зустрічного позову просить відмовити. Представник позивача в судове засідання не з"явився, направив суду клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з"явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, письмово просили розглядати справу без їх участі, у зв"язку з чим суд вважає за можливе розглядати справу без участі не з"явившихся до суду сторін. Дослідивши докази в справі у їх сукупност та співставленні, вивчивши всі письмові пояснення сторін, суд дійшов наступних висновків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідно до п. 1 Розпорядження Представника Президента України № 383 від 01.09.1992 року автостоянка № 1 та автостоянка № 2 по пр. Корольова передані в експлуатацію малому підприємству «Партнер». Згідно листа Ліцензійної палати України від 28.05.1998 року діяльність гаражних кооперативів, пов`язана з охороною власності членів кооперативу, не ліцензується. 14.09.2007 року між Спільним підприємством «Партнер» та [PERSON] був укладений договір № 4232, відповідно до умов якого СП «Партнер» взяло на себе обов`язки по зберіганню і охороні автомобіля автовласника на автостоянці № 2 в критому машиномісці № 329 , а автовласник зобов`язаний своєчасно проводити оплату за охорону автомобіля. Наказом № 6 від 28.01.2011 року ЗАТ СП «Партнер» з 01.02.2011 року встановлено розмір щомісячних внесків для членів автостоянок та колективних гаражів автостоянки № 2: легкові автомобілі 210 грн., мікроавтобуси 350 грн., легкові автомобілі з причепом 400 грн. Наказом № 121 від 30.12.2016 року з 01.01.2017 року встановлено щомісячні внески на відшкодування витрат в розмірі 350 грн. за одне крите машиномісце. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 527 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Частиною 1 ст. 529 ЦК України передбачено, що кредитор має право не приймати від боржника виконання його обов`язку частинами, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. За ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із частиною першою ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. В силу ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір зберігання транспортного засобу поширюється також на відносини між гаражно-будівельним чи гаражним кооперативом та їх членами, якщо інше не встановлено законом або статутом кооперативу. За змістом ч. 1 ст. 901, частини першої статті 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Відповідно до ст. 977 ЦК України якщо зберігання автотранспортних засобів здійснюється суб`єктом підприємницької діяльності, такий договір є публічним. Договір зберігання транспортних засобів вважається укладеним з моменту передання майна на зберігання, що свідчить про його реальний характер. Між тим, загальні положення про зберігання передбачають обов`язок професійного зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому (ч.2 ст. 936 ЦК). Тобто, зазначена норма передбачає можливість укладення договору зберігання за конструкцією консенсуального і цілком поширюється на спеціальні види зберігання, а отже - і на договір зберігання транспортних засобів. Судом встановлено, що належний відповідачу автомобіль на автостоянці № 2 в критому машиномісці № 329 по пр. Корольова в м. Києві, 1-А обслуговується ПрАТ СП «Партнер» для зберігання та охорони майна. При цьому, встановлено, що відповідач [PERSON] постійно користується послугами позивача, з моменту передання відповідачем майна на зберігання ПрАТ СП «Партнер» між сторонами існували зобов`язання реального характеру по договору зберігання транспортних засобів. У відповідності із ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. До витрат, які здійснює ПрАТ СП "Партнер" відносяться витрати на електроенергію, вивіз сміття, електрообладнання, ремонтно-будівельні роботи, обов`язкові платежі та податки. Встановлено, що з моменту укладення між сторонами договору, відповідач не належно виконує свої зобов`язання щодо оплати за внески за охорону автомобіля та експлуатаційні витрати, внаслідок чого станом на лютий 2021 року утворилась заборгованість на загальну суму 45 424,38 грн., з яких основна сума боргу за договором зберігання транспортного засобу в розмірі 18 400,00 грн., пеня в розмірі 18 400,00 грн., сума інфляційних втрат в розмірі 1 329,38 грн., 3 % річних у розмірі 525,00 грн., яку позивач просить стягнути, а також витрати на правову допомогу в сумі 4 500,00 грн. та судовий збір в розмірі 2 270,00 грн. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи наявність суми боргу в розмірі 18 400 грн, сума заборгованості підлягає стягненню з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних згідно ст. 625 ЦК України.. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи ч. 3 ст. 551 ЦК України, суд вважає необхідним зменшити пеню до 2 000,00 грн. Отже, первісний позов підлягає частковому задоволенню, зокрема з відповідача на кристь позивача підлягає стяненню за договором зберігання транспортного засобу сума заборгованості в розмірі - 18400 грн., пеня в розмірі - 2 000 грн. 00 коп., інфляційні витрати в розмірі 1 329 грн. 38 коп., 3 % річних в розмірі 525 грн. 00 коп., а всього в розмірі: 22 254 (двадцять дві тисячі двісті п"ятдесят чотири) грн. 38 коп. Щодо зустрічного позову про визнання договору № 4232 від 14.09.2007р., укладеного між СП «Партнер» та [PERSON] розірваним з 01.01.2017р., то слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Як вбачається з п. 9.2. договору № 4232, який був укладений 14.09.2007 року між Спільним підприємством «Партнер» та [PERSON] , даний договір не обмежений часом і може бути розірваний по ініціативі однієї із сторін. Проте, суду не надано доказів звернення [PERSON] до ПрАТ СП «Партнер» з наміром розірвання такого договору та відсутня відповідна позиція відповідача. [PERSON] посилається на те, що він усно повідомив про розірвання договору. Проте згідно ст. 654 ЦК України таке розірвання відбувається у спосіб оформленого договору, тобто у письмовій формі. Оскільки, доказів такого звернення суду надано не було, тому вимоги зустрічного позову про визнання договору № 4232 від 14.09.2007р., укладеного між СП «Партнер» та [PERSON] розірваним з 01.01.2017р., задоволенню не підлягають. У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог первісного позову та відмови в задоволенні зустрічного позову у зв`язку з його необгрунтованістю та недоведеністю. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвокат має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З огляду на зазначене також з [PERSON] необхідно стягнути на користь Приватного акціонерного товариства Спільного підприємства "Партнер" витрати на правову допомогу в розмірі 4500 грн. та згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 2270 грн. сплачений при подачі позову.

Outcome: partial