Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, яка навчається та додаткових витрат. На підставу своїх вимог спирається на те, що рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 30 березня 2004 року розірвано шлюб між позивачем та відповідачем. Сина [PERSON] залишено проживати з позивачем. Також зобов"язано стягувати з [PERSON], на позивача користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно і до повноліття сина, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян в місяць. 23 серпня 2013 року їх син змінив прізвище з "[PERSON]" на "[PERSON]" про що свідчить свідоцтво про зміну імені серії [NUMBER] видане відділом ДРАЦС Маньківського РУЮ у Черкаській області 23.08.2013 року. Їх син [PERSON], [INFO] досяг повноліття, але на даний час він є студентом 3 курсу відділу народних інструментів Уманського обласного музичного училища ім. П.Д.Демуцького денної державної форми навчання. Згідно довідки № 50 від 17.04.2015 року син не отримує доходу, а тому потребує матеріальної допомоги, окрім того для розвитку його здібностей та навчання він потребує придбання музичних інструментів. Син знаходиться на її утриманні і відповідно до чека № 22 від 27.04.2014 року з метою розвитку здібностей сина нею проведена оплата за гітару в сумі 1491,50 грн. Для розвитку здібностей сина, продовження його навчання він потребує придбання баяна "Юпітер 5" вартість якого згідно товарного чека № 73 від 17.04.2015 року становить 161970 грн. Відповідач довготривалий час працює приватним підприємцем, має постійний заробіток та в змозі надавати допомогу на навчання та нести витрати для розвитку здібностей сина. Позивач являється інвалідом 3 групи довічно з 07.10.2008 року, по стану здоров'я, не має змоги працювати та нести сама витрати по утриманню сина та витрати для розвитку здібностей сина, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, а саме визнали позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання, а в задоволенні позовних вимог в частині додаткових витрат просили відмовити. Заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що сторони дійсно перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано. Від даного шлюбу у них народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO], який наразі являється повнолітнім, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.3). Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, за загальним правилом, батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, тобто, до 18 років. Проте, існують випадки, коли право на утримання мають також повнолітні діти, як це передбачено ст. 199 СК України. Підставою виникнення обов'язку батьків щодо утримання повнолітніх дітей в даному випадку є такий склад юридичних фактів: походження дітей, продовження повнолітніми дітьми навчання, потреба повнолітніх дітей у зв'язку з продовженням навчання в матеріальній допомозі, здатність батьків таку допомогу надавати. Сукупність цих фактів утворює юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов'язання. У разі відсутності хоча б одного з наведених вище фактів аліментне зобов'язання, пов'язане з утриманням батьками своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не виникає. У випадку наявності зазначених підстав, батьки зобов'язані утримувати дитину, яка навчається, до досягнення нею 23 років. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Аналогічне роз'яснюється Постановою Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів, як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Так, позивачкою заявлена вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], на період його навчання у навчальному закладі та додаткових витрат на навчання. Судом також встановлено, що син сторін [PERSON], [INFO] досяг повноліття, але на даний час він є студентом 3 курсу відділу народних інструментів Уманського обласного музичного училища ім. П.Д.Демуцького денної державної форми навчання (а.с.5). В теперішній час відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги позивачці на навчання повнолітнього сина. Згоди про участь кожного з батьків у витратах на утримання повнолітньої дитини сторони між собою не досягли. Згідно довідки виконачого комітету Кривецької сільської ради № 77 від 27.03.2015 року на позивачки утримані знаходиться син [PERSON], [INFO]. Син сторін,[PERSON], навчаючись у навчальному закладі на денній формі навчання, не в змозі мати самостійний заробіток, через постійну зайнятість у навчальному процесі і тому потребує матеріальної допомоги до отримання відповідної спеціальності у навчальному закладі. Таким чином, враховуючи насамперед інтереси дитини, її матеріальне благополуччя, прагнення отримати освіту, а також приймаючи до уваги матеріальне становище сина сторін, а саме те, що не має доходу, матеріально-побутові умови задовільні і матеріальне становище відповідача, який є працездатним, має інших утриманців однак в змозі надавати посильну допомогу сину [PERSON], шляхом сплати аліментів на дитину яка продовжує навчання і що таку змогу відповідач сам підтвердив в судовому засіданні, та крім цього, виходячи із принципу розумності й справедливості, суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період її навчання у навчальному закладі, позовні вимоги в даній частині слід задовольнити повністю, стягнувши з відповідача , аліменти на утримання повнолітнього сина, [PERSON], до закінчення ним навчання у навчальному закладі, але не більше ніж до 23 річного віку, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку(доходів), щомісячно. Щодо позовних вимог позивачки в частині стягнення з відповідача додаткових витрат, то позов в даній частині не підлягає до задоволення, оскільки дійсно, відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. В даному випадку позивачка пред'явила позов про стягнення аліментів з підстав передбачених ст. 199 СК України. В той же час, із ст. 201 СК України слідує, що до відносин щодо обов'язку батьків утримувати повнолітнього сина не застосовуються положення ст. 185 СК України. Тобто чинне сімейне законодавство не передбачає можливості стягнення додаткових витрат на утримання дитини, аліменти на яку стягуються в порядку передбаченому ст. 199 СК України. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення додаткових витрат на навчання дитини в зв"язку з необхідністю придбання музичних інструментів не підлягає задоволенню. Крім того позивачка заявляючи позовні вимоги про стягнення додаткових витрат з відповідача на придбання музичних інструментів не надала суду жодного належного доказу того, що саме дані інструменти необхідні сину для навчання і розвитку здібностей, а також не надала належного доказу щодо вартості даних інструментів. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 27 квітня 2015 року. Крім того, суд приходить до висновку, що на підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial