Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

20 березня 2019 року позивач звернувся до суду з вимогами про визнання дій відповідача щодо складання Акту порушення № 2194 від 13.04.2018 року незаконними та скасування цього Акту, визнати дії представників відповідача щодо складання акту експертизи лічильника газу № 286 від 18.04.2018 року незаконними та скасувати вказаний акт експертизи, визнати дії представників відповідача щодо нарахування позивачу боргу за період з 01.02.2018 по 12.04.2018 року у розмірі 825,18 грн незаколнними та скасувати акт-розрахунком в сумі 8225,18 грн.; зобов`язативідповідача встановити прилад обліку за адресою [ADDRESS] за рахунок газопостачальної організації. Позивач зазначає, що є споживачем природнього газу за вказаною адресою із встановленням лічильника газу . У березні 208 року при знятті показів лічильника ним було виявлено зупинку лічильного механізму , про що 17 березня 2018 року його дружина [PERSON] , звернулася з письмовою заявою до ПАТ "Миколаївгаз" . 13 квітня 2018 року працівниками ПАТ «Миколаївгаз» за заявкою споживача Склали Акт № 2194 здійснено демонтаж лічильника газу (заводський №8684826) та вилучили його для проведення експертизи, склали протокол щодо направлення ЗВТ та пломби ( яка не пошкоджена) на експертизу і повідомили позивача про направлення лічильника на експертизу із запрошенням на 18.04.2018. 18.04.2018 року, у присутності позивача, працівниками ПАТ «Миколаївгаз» проведено експертизу лічильника газу , висновком якої було встановлено " що мався доступ до відлікового механізму" , хоча при цьому встановлено , що пломби не пошкоджени , тому і втручання в роботу приладу неможливо споживачем без пошкодження пломби. Проте лічильник визнано непридатним до подальшої експлуатації та йому запропоновано оплатити за проведення експертизи у розмірі 1200 грн та придбати за власний рахунок новий прилад обліку та оплатити роботи з його подальшого встановлення. Позивач посилається на порушення його прав через недотримання працівниками відповідача порядку складання актів, проведення експертизи та розгляду комісією норм законодавства, незаконного примушування його до оплати витрат на експертизу, про проведення якої він не клопотава, та оплату за свстанволення нового лічильника, який повинен бути встановлений за рахунок відповідача з власних обмінних фондів. В лютому 2020 року від позивача надійшла уточнена позовна заява, в якій він просить визнати дії представників ПАТ "Миколаївгаз" щодо складання акту порушення № 2194 від 13.04.2018 року протиправними, скасувати акт про порушення № 2194 від 13.04.2018 року; зобов`язати відповідача за рахунок ПАТ "Миколаївгаз" встановити прилад обліку газу за адресою [ADDRESS] , стягнути на його користь моральну шкоду у розмірі 20 000 грн. - яка спричинена йому неправомірними діями працівників відповідача, прийняття ними неправомірних рішень та зловживання ними своїм службовим становищем, що призвело до поуршення звичного складу життя родини позивача, необхідністю докладати значних зусиль для поновлення своїх порушених прав. Представник відповідача 06 серпня 2019 року надав суду відзив, в якому зазначив про необгрунтованість позовних вимог. Акт про порушення та акт про направлення лічильника на експертизу є елементами фіксації порушень для майбутнього звернення АТ «Миколаївгаз» до суду про відшкодування коштів та є елементами претензії, внутрішніми документами, не є обов`язковими за характером зобов`язань -отже саме по собі їх оскарження не є належним способом захисту цивільних прав у розумінні ст. 16 ЦК України. Щодо вимог про зобов`язання відновити становище, яке існувало до порушення, за рахунок газопостачальної організації, зазначають наступне. Оскільки згідно Акту експертизи лічильника встановлено , що мався доступ до відлікового механізму та лічильник непридатний до подальшого використання, прр цьому споживач підписав цей акт без жодних зауважень, - то позивач відповідно до вимог п.3 глави 5 ІІІ розділу Кодексу ГРМ має нести відповідальність згідно законодавства за пошкодження лічильника газу та за дії, що призводять до зниження показів лічильника. За результатами розгляду Акту про порушення комісією з розглчду актів від 11.05.2018 року прийнято рішення задовольнити акт про порушення № 1628 та нарахувати 70% граничних об`ємів споживання природного газу населенням. Згідно п.8 глави 9 розділу Х Кодексу ГРМ, всі роботи, пов`язані з демонтажем, експертизою та встановленням нового лічильника повинні бути компенсовані за рахунок споживача. На момент звернення до суду позивач не звертався з відповідною заявою щодо реєстрації нового лічильника газу або ремонту лічильника газу, отже за вищезазначеною адресою лічильник газу і не був встановлений . 29 квітня 2020 року представник відповідача надав письмові заперечення щодо уточненої позовної заяви від 07.02.2020 року . Щодо вимог про визнання дій неправомірними та скасування Акту про порушення № 2194 від 13.04.2018 року зазначає, що вказані дії є лише фіксацією зупинки облікового механізму лічильника газу, про що не заперечував сам споживач - отже жодних обов`язків на позивача ці дії та Акт не покладають, отже і не порушують його прав .За такого, такий спосіб не відповідає належному способу захисту порушеного права. Крім того, правомірність складання Акту про порушення № 1628 від 13.04.2018 , саме який був розглядуний комісією і на підставі якого було прийнято рішення про нарахування необлікованого газу позивачеві - ним не оскаржується - то перші дві вимоги є абсолютно безпідставними. Щодо вимог про зобов`язання встановити лічильник за власний рахунок - підтримав раніше викладену у відзиві позицію щодо необгрунтованості цих вимог. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, то позивачем не надано суду жодного доказу порушення його прав саме внаслідок неправомірних дій працівників відповідача . Ухвалою суду від 22.04.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою про проведення врегулювання спору за участю судді та зупинення провадження у справі від 12 серпня 2019 року під головуванням судді Центральний районний суд м. Миколаєва Черенкової Н.П. - провести процедуру врегулювання спору за участю судді у справі за вказаним позовом. Встановити строк проведення врегулювання спору за участю судді - протягом тридцяти днів з дня постановлення даної ухвали, до 10.09.2019 року. Провадження у справі за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "Миколаївгаз" про захист прав споживачів, визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, третя особа - [PERSON] зупинити до припинення врегулювання спору за участю судді. Ухвалою від 25 вересня 2019 року припинено врегулювання спору за участю судді у цивільній справі за вказаним позовом та провадження у справі - поновлено. Передано справу №490/2491/19 на автоматизований розподіл для визначення іншого судді для розгляду справи, згідно вимог ст. 33 ЦПК України. Ухвалою судді Гуденко О.А, від 10.10.2019 року справу прийнято до провадження . В судове засідання з`явився представник позивача та підтримав правову позицію викладену в уточненій позовній заяві. Зазнгачив, що позивач не погоджувався на проведення експертизи, факт його несанкціонованого втручання в роботу лічильника встанволений не був, отже витрати на проведення експертизи він не повинен нести, як не повинен оплачувати вартість нового лічильника та роботи з його заміни. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві та запереченнях. Зазначив, що після демонтажу лічильника газу постачання природнього газу позивачу не припинялось та продовжується нарахування споживання газу за середньообліковими показниками. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та встановивши дійсні правовідносини сторін, судом встановлено наступне. Позивач є споживачем природнього газу за адресою [ADDRESS] - особовий рахунок № [NUMBER] із встановленням лічильника газу МКМ G-6(заводський № 8684829 ). 17 березня 2018 року [PERSON] ( дружина позивача, яка є зареєстрованою у вказаній квартирі) надала заяву до технічного директора ПАТ " Миколаївгаз" " в зв`язку з зупинкою лічильного механізму" прошу провести демонтаж та монтаж лічильника газу з використанням тренспорту ПАТ "Миколаївгаз" . В заяві зазначено, що споживач ознайомлений, що відповідно до п.1 глави 8 розділу Х Кодексу ГРМ періодична повірка ( у тому числі демонтаж та монтаж лічильників газу побутових споживачів здійснюється за рахунок Оператора ГРМ незалежно від того, чи він є власником ЗВТ. 13 квітня 2018 року працівниками АТ «Миколаївгаз» здійснено демонтаж вказаного лічильника газу та складено Акт № 2092 демонтажу та відправлення лічильника газу для проведення експертизи , підписаний споживачем [PERSON] , без зауважень. Складено протокол про направлення ЗВТ на експертизу , запрошено споживач для проведення експертизи. Зазначено про порушення Кодексу ГРС - підпункт 1 пункту 3 глави 2 розділу ХІ "зупинка лічильного механізму". Також складено Акт № 2194 про виявлені порушення від 13.04.2018 року , де зазначено, що представник ПАТ "Миколаївгаз" висловлює сумніви у правильності роботи вищевказаного лічильника з причини" ознак порушення конструкції лічильника , у тому числі справності лічильного механізму - зупинка лічильного механізму", підписаний споживачем [PERSON] , без зауважень. Також складено Акт про порушення № 1628 від 13.04.2018 року , де зазначено, що представниками ПАТ "Миколаївгаз" встановлено порушення Кодексу ГРС - підпункт 1 пункту 3 глави 2 розділу ХІ "зупинка лічильного механізму". 18 квітня 2018 року, у присутності позивача, працівниками АТ «Миколаївгаз» проведено експертизу лічильника газу (заводський №8684826), висновком якої було встановлено відсутність стопорів на поломбі заводу-виробника на ЗВТ та зроблено висновок "мався доступ до лічильного механізму". 11 травня 2018 на засіданні комісії із розгляду акту про порушення №1628 від 13.04. 2018 року прийнято рішення про задволення акту та складено акт-розрахунок на суму 8225,18 грн необлікованих об`ємів природного газу за період з 27.01.2018 по 12.04.2018 року. Після цього позивач неодноразово звертався до посадових осіб відповідача та завідувача Сектору Національної комісії , що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у Миколаївській області зі скаргами на неправомірні дії працівників ПАТ "Миколаївгаз" щодо складання Актів про порушення, проведення експертизи лічильника та нарахування збитків. 15 лютого 2019 року згідно рішення постійно діючої комісії по роботі зі зверненнями побутових споживачів природного газу було проведено корегування нарахувань за необліковані об`єми природного газу відповідно до рекомендацій НКРЕ КП та складено Розрахунок необлікованих об`ємів газу, нарахованих за роботу ЗВТ в позаштатному режимі , внаслідок чого витратт природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно - за особовим рахунком № [NUMBER] за період з 27.01.2018 по 17.03.2018 - виходячи з 70% граничних об`ємів спожитого газу населенням з урахуванням газових приладів та пристроїв. - у загальному розмірі 4680,26 грн. Правильность нарахування оплати необлікованого природного газу позивачем не оспорюється, більш того за поясненнями сторін вказаний рахунок [PERSON] сплачено на час розгляду справи добровільно. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій (ч. 5 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішеннямає відповідатизавданню цивільногосудочинства,визначеному цимКодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно із вимогами частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Згідно ч. 1ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту ст.ст.11,15 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається встатті 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. Частиною 4 статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У висновках Великої Палати Верховного Суду, викладених у Постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц, провадження № 14-503цс18 вказано, що як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини. Складений працівниками відповідача Акт про порушення № 2194 є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки, тому оскарження лише факту складення такого акту, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Зазначений акт може бути визнаний як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акту. Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Розглядаючи заявлені позовні вимоги щодо визнання неправомірними дій щодо складання Акту № 2194 від 13.04.2018 та його скасування , суд враховує , що оспорюваний акт є внутрішнім документом АТ «Миколаївгаз» і не належить до актів у розумінні ст. 16 ЦК України. Він не є обов`язковим до виконання ненормативним актом, а лише фіксацією виявленого порушення. Отже певних обов`язків на позивача він безпосередньо не покладає, а відтак не порушує його права та інтереси, тим більше, що постачання природнього газу позивачу не припинилось з цих підстав. Таким чином, оскарження дій лише щодо складання Акту, як і самого Акту ( який до того ж взагалі не став підставою для нарахування позивачеві будь-яких нарахувань), які не встановлюють для позивача будь-яких обов`язків, а є лише різновидом претензії, не передбачено діючим законодавством в якості способу захисту прав, з врахуванням положень ст.ст. 15,16 ЦК України, обставин, встановлених в судовому засіданні, суд доходить висновку, що позивачем обрано не належний спосіб захисту судом цивільних прав та інтересів особи, в зв`язку з чим суд відмовляє в задоволенні позову в цій частині позовних вимог. Щодо вимог про зобов`язання відповідача за власний рахунок встановити прилад обліку газу за адресою позивача - суд зауважує наступне. Взаємовідносини оператора газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем врегульовані статтею 714 ЦК України та спеціальним законодавством, зокремаЗаконом України «Про ринок природного газу»,Кодексомгазорозподільних систем (далі - Кодекс ГРС), що затвердженийпостановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 №2494, який розроблений відповідно доЗакону України «Про ринок природного газу», іншими нормативними актами та умовами укладених між сторонами договорів. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки - засоби вимірювань, вимірювальні системи, матеріальні міри, стандартні зразки та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об`єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності. Отже, засіб вимірювальної техніки - це технічний засіб, який застосовується під час вимірювань фізичних величин і має нормовані метрологічні характеристики. Згідно п.п. 3,4 п. 1 Глави 9 Розділу Х Кодексу газорозподільних систем суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема Оператор ГРМ та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових щодо: відсутності ознак пошкодження ЗВТ та/або пошкодження пломб; відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або несанкціонованого газопроводу. Відповідно до п.п. 2,5 п. 7 Глави 9 Розділу Х Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про: пошкодження ЗВТ (лічильника газу), наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ. Згідно п. 1,2 Глави 5 Розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення. Відповідно до п. 8 Глави 5 Розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем при складанні акта про порушення представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії). Згідно Акту про виявлені порушення № 2194 від 13.04..2018 року, на підставі вказаної заяви, працівниками ПАТ «Миколаївгаз» висловлено сумніви у правильній роботі встановленого за адресою позивач лічильника газу з причин виявлення ознак порушень конструкції лічильника, у тому числі справності лічильного механізму, а саме: зупинка лічильного механізму. Вказаний Акт був підписаний позивачем та представниками відповідача. Лічильник газу був направлений на експертизу , акт про направлення на експертизу від 13.04.2018 року був підписаний споживаем без зауважень, отже твердження позивача , що він не погоджувався на проведення експертизи приладу обліку є хибним. Відповідно до п. 6 Глави 5 Розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем у разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) із зафіксованим в акті про порушення порушенням, яке стосується пошкодження пломб (крім факту їх відсутності або спрацювання магнітного індикатора), пошкодження ЗВТ/лічильника газу (крім явних ознак навмисного в них втручання), він може вимагати проведення їх експертизи чи позачергової або експертної повірки у порядку, визначеному цим Кодексом. У такому разі в акті про порушення робиться відповідний запис, при цьому представник Оператора ГРМ здійснює заходи щодо пакування пошкодженої пломби та/або лічильника газу (ЗВТ) та складає відповідний акт про направлення їх на експертизу чи позачергову або експертну повірку. До отримання їх результатів нарахування, передбачені цим Кодексом, не застосовуються. Згідно п. 2 Глави 10 Розділу Х Кодексу газорозподільних систем після зняття ЗВТ та/або пломби, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу, чи гвинта, на якому закріплено пломбувальний матеріал (далі - пломба), у присутності сторін пломба або ЗВТ пакується в пакет з поліетилену чи з іншого цупкого матеріалу (або в транспортну тару, що передбачена заводом-виробником та зазначена в паспорті на ЗВТ), який опломбовується пломбою Оператора ГРМ з унікальним номером та, за бажанням, пломбою споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу). При цьому представник Оператора ГРМ складає протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу (по одному екземпляру для кожної сторони), в якому чітко зазначає: 1) поштову адресу місця проведення експертизи; 2) дату та орієнтовний час проведення експертизи (у випадку проведення експертизи ЗВТ та/або пломби суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу», Оператор ГРМ зазначає кінцевий строк, до якого має бути передано ЗВТ та/або пломбу до такого суб`єкта); 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо проведення експертизи); 4) сторону, відповідальну за доставку ЗВТ та/або пломби на експертизу; 5) дату останньої повірки ЗВТ. Під час складання протоколу щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу сторона, яка ініціювала експертизу, визначає, ким буде здійснюватися така експертиза (комісією з проведення експертизи ЗВТ та пломб, яка затверджується наказом Оператора ГРМ, або суб`єктом судово-експертної діяльності, діяльність якого регулюється Законом України «Про судову експертизу»). Згідно з пунктом 6 глави 6 розділу X Кодексу ГРС позаштатний режим роботи комерційного ВОГ, зокрема, включає: 1) витоки газу з елементів та конструкції комерційного ВОГ, у тому числі імпульсних ліній манометрів, датчиків тиску і температури тощо; 2) відсутність зміни показань лічильника газу (обчислювача або коректора об`єму газу), загальмованість або рух з ривками зчитувального механізму при фактичній витраті (споживанні) природного газу; 3) наявність сторонніх шумів та нехарактерних звуків при роботі лічильника газу чи іншого ЗВТ; 4) індикація або наявність повідомлень про порушення в роботі ЗВТ, в тому числі про необхідність зміни елементів живлення; 5) забруднення або відкладання осадів, потрапляння сторонніх предметів до внутрішньої порожнини вимірювального трубопроводу або лічильника газу чи на робочі поверхні первинних перетворювачів; 6) інші ознаки порушень вимог щодо експлуатації ЗВТ, які можуть вплинути на результати вимірювання. Пунктом 1 Глави 2 Розділу ХІ Кодексу ГРС передбачено, що до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу. Так, як у Акті про виявлені порушення № 2194, так і У Акті про порушення № 1628 , та к і у рішенні комісії відповідача про задолення цього Акту від 11.05.2018 року зазначено, що споживачем вчинено порушення "зупинка лічильного механізму , передбачене підпунктом 1 пункту 3 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ. Разом з тим, вкзаний пункт викладено у наступній редакції:" До порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як «не з вини споживача»), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, належать: 1) пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно". Згідно п.п. 6-8 глави 9 розділ Х Кодексу, якщо за результатами експертизи або позачергової чи експертної повірки ЗВТ буде підтверджений факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, у всіх випадках витрати, пов`язані з демонтажем, транспортуванням, монтажем ЗВТ, та витрати, пов`язані з експертизою або позачерговою чи експертною повіркою ЗВТ, компенсуються за рахунок споживача (сторони, відповідальної за збереження ЗВТ). При цьому якщо сам ЗВТ за результатами експертизи або позачергової чи експертної повірки буде визнаний таким, що непридатний до подальшої експлуатації та потребує ремонту, витрати, пов`язані з ремонтом ЗВТ або встановленням нового ЗВТ, мають бути компенсовані за рахунок споживача (сторони, відповідальної за збереження ЗВТ). Абзац тринадцятий пункту 7 глави 9 розділу X - Якщо за результатами експертизи та/або позачергової чи експертної повірки підтверджено наявність порушення, у всіх випадках за відсутності дублюючого ВОГ (ЗВТ) об`єм розподіленого в точці вимірювання природного газу за період порушення та відсутності комерційного ВОГ (ЗВТ) розраховується у порядку, визначеному розділом XI цього Кодексу, зі складанням акта про порушення. При цьому витрати, пов`язані з проведенням експертизи та/або позачергової чи експертної повірки, мають бути компенсовані власником комерційного ВОГ/ЗВТ (крім факту несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ). Крім того, власник впродовж двомісячного строку здійснює заходи щодо приведення комерційного ВОГ (ЗВТ) в точці вимірювання у відповідність до вимог розділу X цього Кодексу, за винятком лічильників газу побутових споживачів. У разі невідповідності лічильників газу побутових споживачів нормативним документам у сфері метрології (за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ) об`єм розподіленого в точці вимірювання природного газу за період відсутності лічильника газу та приведення точки вимірювання у відповідність до вимог цього Кодексу забезпечуються відповідно до вимог пункту 5 глави 8 цього розділу, а витрати, пов`язані з позачерговою чи експертною повіркою, компенсуються за рахунок Оператора ГРМ. Усі роботи з демонтажу/монтажу комерційного ВОГ (ЗВТ) забезпечуються його власником, а у випадку взаємовідносин із побутовим споживачем - Оператором ГРМ. Згідно положень п.4 Розділу І Кодексу ГРС , несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу; Згідно пункту 1 глави 2 Розділу ХІ Кодексу ГРС "Види порушень, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування: до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); Згідно п.8 Глави 3 Розділу ХІ Кодексу ГРС "Порядок визначення необлікованих об`ємів природного газу та зміни їх режиму нарахування побутовому споживачу (фізичній особі)" - у разі виявлення Оператором ГРМ пошкодження лічильника газу, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу лічильником газу не обліковується або обліковується некоректно (не в повному обсязі), та за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу визначення об`єму спожитого природного газу здійснюється виходячи з 70 відсотків граничних об`ємів споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Згідно з пунктом 1 глави 3 розділу ХІ КГС у разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Разом з тим, з наданого відповідачем АТ «Миколаївгаз» Акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) обсягу природного газу та його вартості від 15 лютого 2019 року та детального розрахунку донарахованого об`єму газу, вбачається, що розрахунок здійснений відповідно до вимог пункту 8 глави 3 розділу 11 КГС, а саме, виходячи з 70 відсотків граничних об`ємів споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня звернення споживача з відповідною заявою про демонтаж лічильника. За такого, суд доходить до висновку , що оскільки відповідачем у всіх вищезазначених Актах про порушення, рішенні комісії про задоволення Акту про порушення зазначено такий вид порушення передбаченого саме пп.1 п.3 Глави 2 Розділц ХІ Кодексу ГРС , що відноситься саме до порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як «не з вини споживача»), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, більш того навіть розхрахунок необлікованого об`ємів газу йому визначено саме за п.3 глави 3 Розділу ХІ - за пошкодження лічильника газу, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу лічильником газу не обліковується або обліковується некоректно (не в повному обсязі), та за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу - отже виявлена працівниками оператора ГРМ "зупинка лічильного механізму" не належить, згідно визначених Кодексом ГРМ, до видів саме "несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ " . За такого, у відповідності до вищенаведених норм кодексу ГРС витрати, пов`язані з позачерговою чи експертною повіркою повинні компенсуватися за рахунок Оператора ГРМ, а також усі роботи з демонтажу/монтажу комерційного ВОГ (ЗВТ) повинні забезпечуватися у випадку взаємовідносин із побутовим споживачем - Оператором ГРМ. Отже, вимоги позову про зобов`язання АТ "Миколаївгаз" здійснити за власний рахунок встановлення нового ЗВТ (приладу обліку газу) побутовому споживачеві за адресою [ADDRESS] є обгрунтованими та підлягають до задоволення. Що стосується вимог позову про стягнення моральної шкоди на користь позивача у сумі 20 000 грн, то оскільки вони заявлені як наслідок неправомірних дій АТ "Миколаївгаз" щодо складання Акту порушення № 2194 від 13.04.2018 та подальшого направлення лічильника на експертизу, а неправомірності дій відповідача судом не встановлено, то і ці вимоги задоволенню не підлягають. При цьому суд звертає увагу на те, що у справі "Руїс Торіха проти Іспанії", Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994). Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення (аналогічної позиції дотримується Консультативна рада європейських суддів щодо якості судових рішень у своєму Висновку № 11 [2008]). Таким чином, суди не повинні ігнорувати доводи чи докази, на які посилаються сторони у справі, але не зобов`язані надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторони. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру заявлених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частини 1, 2статті 141 ЦПК України). За такого слід стягнути на корсить держави з відповідача 768,40 грн судового збору, оскільки при подачі позову позивач був звільнений від сплати судового збору.

Outcome: partial