Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, мотивуючи тим, що 04.02.08 р. між ВАТ КБ «НАДРА», назву якого змінено на ПАТ КБ «НАДРА» (далі - позивач, банк, ПАТ КБ «Надра») та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 7/5 - ЖР (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого банк надав відповідачеві - [PERSON] - як позичальнику кредит в сумі 54 917,57 доларів США в порядку та на умовах, встановлених договором. Надання кредиту підтверджується заявою на видачу готівки № 1 від 04.02.08 р. та меморіальним валютним ордером № 2 від 04.02.08 р. Зазначає, що відповідно до п. 1.3.1. кредитного договору, відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 12,89 % відсотків річних. Відповідно до п. 1.4. кредитного договору, кінцевий термін повернення кредиту - 04.02.20 р.. Відповідно до п. 3.3.2 кредитного договору, відповідач - [PERSON] - як позичальник, повертає кредит та сплачує передбачені п. 1.3.1. кредитного договору платежі шляхом здійснення сплати необхідного платежу у валюті кредиту. Відповідно до п. 3.3.1 кредитного договору, щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 759,47 доларів США. Поли каючись на ст. ст. 526, 1 054, 530 ЦК України, зазначає, що попри взяті на себе зобов'язання, відповідач - [PERSON] - як позичальник не виконує умови кредитного договору щодо своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановленні кредитними договором терміни. Покликаючись на ч. 1 ст. 612, ст. ст. 1 050, 625 ЦК України, зазначає, що п. 4.3.4 кредитного договору передбачено, що у випадку порушення відповідачем - [PERSON] як позичальником виконання зобов'язань, останній зобов'язаний сплатити штрафні санкції, визначенні кредитним договором. Відповідно до п. 5.3. кредитного договору, у разі порушення відповідачем - [PERSON] - як позичальником вимог п. п. 4.3., за виключенням п. п. 4.З.З., 4.3.4 кредитного договору, останній зобов'язаний сплатити банкові штраф у розмірі 10 % від суми кредиту, визначеної у п. 1.1. кредитного договору за кожен випадок. У разі порушення зобов'язання настають такі правові наслідки, встановлені договором або аконом, зокрема: сплата неустойки, різновидом якої є пеня (ст. 549 ЦК України). Покликається і на ст. 550 ЦК України. Зазначає, що відповідно до п. 5.2. кредитного договору, у разі прострочення виконання зобов'язань відповідачем - [PERSON] як позичальником щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк, визначений п. 3.3.3 кредитного договору, відповідач - [PERSON] як позичальник сплачує банкові пеню в розмірі подвійної облікової ставки Нацбанку України , що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Зазначає, що за станом на 07.08.15 р. заборгованість відповідача - [PERSON] як позичальника перед банком складає 42 517,20 доларів США, що за курсом Нацбанку України є еквівалентом сумі 913 443 грн. 53 коп., у т.ч.: - заборгованість за кредитом - 33 656,08 доларів США, що за курсом Нацбанку України є еквівалентом сумі 72 3070 грн. 45 коп.; - заборгованість по процентах - 2 640,24, що за курсом Нацбанку України є еквівалентом сумі 56 723 грн. 17 коп.; - пеня за прострочення сплати кредиту - 729,12, що за курсом Нацбанку України є еквівалентом сумі 15 664 грн. 48 коп.; - штраф за порушення умов кредитного договору - 5 491,76, що за курсом Нацбанку України є еквівалентом сумі 11 7985 грн. 43 коп.. Зазначає, що в якості забезпечення виконання зобов'язань відповідачем - [PERSON] як позичальником за кредитним договором, 04.02.8 р. між банком та відповідачем - [PERSON] був укладений договір поруки (далі - договір поруки), відповідно до якого відповідач - [PERSON] як поручитель зобов'язалась перед банком відповідати за виконання відповідачем - [PERSON] як позичальником зобов'язань за кредитним договором. Покликаючись на ст. ст. 533, 534, 543 ЦК України, зазначає, що відповідно до п. 1.1, 1.4. договору поруки відповідач - [PERSON] як поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі. Позичальник і поручитель відповідають як солідарні боржники. Відповідно до п. 4.2.4 кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс чергового платежу у термін, визначений п. 3.3.3 кредитного договору. Ним було надіслано відповідачам, кожному окремо, претензії про погашення усієї зборгованості за кредитним договором, що відповідачами проігноровані. Зазначає, що на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 113 від 05.06.15 р. «Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» у ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА»» розпочалась процедура ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку. Просить позов задовольнити та стягнути солідарно з відповідачів на користь банка - ПАТ «Комерційний банк «Надра»» (р/р 32074421101, МФО 321024, код отримувача ЄДРПОУ 20025456, банк отримувача - Головне управління НацБанку України по Києву і Київській області, отримувач ПАТ «Комерційний банк «Надра»» в стані припинення) заборгованість за кредитним договором в сумі 42 517,20 доларів США (сорок дві тисячі п'ятсот сімнадцять доларів США 20 центів), що за курсом Нацбанку України є еквівалентним сумі 913 443 (дев'ятсот тринадцять тисяч чотириста сорок три) грн. 53 коп.. В судове засідання представник позивача не з»явився, хоча позивач належно оповіщений. Про причини неявки свого представника суду не повідомив. Попередньо подано до суду заяву з проханням справу розглядати у відсутності представника позивача, з вказівкою, що позов підтримується повністю. Не заперечує проти заочного розгляду справи судом. Відповідачі та представник відповідача - [PERSON] - адвокат - в судове засідання також не з»явились, хоча, кожен зокрема, належно оповіщені. Причини неявки суду не повідомили. Попередньо відповідач - [PERSON] - подала до суду заяву з проханням справу розглядати у її відсутності. На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності осіб, які не з»явились, з врахуванням позиції позивача, відповідно до ст.ст. 224 - 228 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підставні та підлягають до повного задоволення. При вирішенні спору суд враховує, що на підставі на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 113 від 05.06.15 р. «Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» у ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА»» розпочалась процедура ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку. Спеціальним законом, який має пріоритет перед іншими нормами законодавства під час тимчасової адміністрації та ліквідації банків та в питаннях регулювання правовідносин у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Згідно з ч. 3 ст. 1 зазначеного Закону, відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно - правовими актами Фонду та Нацбанку України. Таким чином, для правовідносин, що виникають під час тимчасової адміністрації або ліквідації банку, яку здійснює уповноважена особа Фонду, пріоритетними є норми Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відповідно до положень ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», визначено обсяг повноважень Уповноваженої особи Фонду з дня її призначення. Із змісту ст. ст. 1 054, 1 055 ЦК України слідує, що за кредитним договором, укладеним у письмовій формі, банк зобов"язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язаний повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 1 050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов"язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов"язаний сплатити неустойку, відповідно до ст. ст. 549 - 552 ЦК України, що нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1 048 ЦК України. Якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1 048 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. ст. 549, 551 ЦК України, неустойка (пеня), що являє собою грошову суму, що встановлена договором, підлягає передачі боржником кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання та обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов"язання за кожен день прострочення виконання. Як вбачається з матеріалів справи, а саме: копії кредитного договору, між банком як кредитором, та відповідачем - [PERSON] - як позичальником склались зобов"язальні правовідносини, за якими банк надав відповідачеві - [PERSON] - кредит в сумі 54 917, 57 доларів США до 04.02.20 р., умови повернення кредиту та сплати відсотків, пені тощо, вказані позивачем, сторонами цього кредитного договору, дійсно, погоджено. Із копії кредитного договору слідує, що відповідач - [PERSON] - зобов»язувався сплачувати відсотки по кредитному договору, інші платежі. Як вбачається з наданих позивачем копій заяв на видачу готівки, позичальникові - [PERSON] - банком, дійсно, надавались за вказаними вище заявками грошові суми. Згідно з розрахунком заборгованості по кредиту, загальна сума заборгованості за кредитом за станом на 07.08.15 р. за кредитним договором становить 913 443 грн. 53 коп. у еквіваленті до нацвалюти України. Як слідує з копій претензій позивача відповідачам про виконання зобов»язань за кредитним договором та договором поруки, від 17.08.15 р., банк направив такі претензії на адресу відповідачів. В судовому засіданні встановлено, що відповідач - [PERSON] - порушив умови кредитного договору, укладеного між ним та кредитором, сума заборгованості нарахована позивачем вірно та відповідно до умов кредитного договору, укладеного саме між банком та цим відповідачем. Як слідує із змісту ч. 2 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. За рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської області від 14.03.16 р. у цивільній справі за позовом [PERSON] до ПАТ «КБ «Надра»», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - [PERSON], приватний нотаріус Ковельського міськнотокругу Ваврищук В.С., про визнання недійсним кредитного договору, договору іпотеки та договору поруки, що залишене без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 20.04.16 р., у задоволенні таких вимог було відмовлено у повному обсязі. Судом було встановлено, що оспорювані договори відповідають як вимогам закону, так і волевиявленню їх сторін. Ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Згідно положень ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права і виконувати свої обов'язки відповідно до договору. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладання. (ч. 1 та ч. 3 ст. 631 ЦК України) Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (ст.ст. 530, 631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1 050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1 048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1 050 ЦК України). Згідно положень ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Посилання відповідача - [PERSON] та його представника - адвоката на те, що позивачем не враховано всі, проведені ним платежі за кредитним договором, не знайшли свого ствердження суді. Так, з розрахунку боргу та копій платіжних документів, що надані суду представником відповідача - [PERSON] - адвокатом, заяв про видачу готівки слідує, що відповідачем - [PERSON] як позичальником отримано у банку вищезазначену суму кредиту, однак, умови його у повному обсязі виконано не було. Позовні вимоги позивача, на думку суду, стверджені у повному обсязі не лише копіями заяв про видачу готівки, а і іншими доказами у справі, як то копія кредитного договору, договору поруки, умови яких відповідачем - [PERSON] оспорювались у іншій цивільній справі безпідставно; розрахунком погашення боргу, що цілком кореспондується з даними копій усіх платіжних документів у справі. Та ж обставина, що банком та відповідачем - [PERSON] було укладено договір поруки від 04.0.08 р. на забезпечення виконання зобов»язань відповідача - [PERSON] - за кредитним договором, стверджується копією договору поруки. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача доведені у повному обсязі, є підставними, сума заборгованості підлягає стягненню у повному розмірі з відповідачів на користь позивача у солідарному порядку. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, суд вважає, що вони підлягають стягненню з відповідачів на доход держави у повному обсязі в рівних частках.

Outcome: approved