Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом, позовні вимоги мотивує тим, що на протязі із травня 2004 року він відкрито та безперервно володіє та користується виробничим приміщенням - критий тік, навіс для зерна, який знаходиться за адресою : с.Жабки, вул. Центральна, 5, Лохвицького району Полтавської області. Вказане приміщення зерносховища позивач придбав за готівку (82 931 грн.) при реалізації майна товариства з обмеженою відповідальністю "Сула-Нова" Лохвицького району, що підтверджується прибутковим касовим ордером № 28 від 23.06.2004 року. Після фактичного отримання у володіння зерносховища, [PERSON] почав відкрито ним користуватися, але нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу зерносховища проведено не було у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на дане приміщення та відсутністю його реєстрації в КП Лубенське МБТІ. Державною реєстраційною службою було роз"яснено позивачу, що у відповідності до Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮУ 22.02.2012 року за № 296/5 посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна власникові. На даний час право власності на зерносховище в КП Лубенське МБТІ не зареєстровано, позивач не має можливості нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу на дане нерухоме майно, а тому просить суд винести рішення, яким визнати за ним право власності за набувальною давністю на виробниче приміщення (навіс для зерна) - зерносховище, який знаходиться за адресою: с. Жабки, вул. Центральна, 5, Лохвицького району Полтавської області. У судове засідання позивач не з"явився, подав заяву про підтримання позовних вимог, справу просить розглядати без його участі. Відповідач в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обовязків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. \~ \~ \~ \~Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. \~ \~ \~ \~Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що на протязі із травня 2004 року [PERSON] відкрито та безперервно володіє та користується виробничим приміщенням - критий тік, навіс для зерна, який знаходиться за адресою : с.Жабки, вул. Центральна, 5, Лохвицького району Полтавської області. Вказане приміщення зерносховища позивач придбав за готівку (82 931 грн.) при реалізації майна товариства з обмеженою відповідальністю "Сула-Нова" Лохвицького району, що підтверджується прибутковим касовим ордером № 28 від 23.06.2004 року. Після фактичного отримання у володіння зерносховища, [PERSON] почав відкрито ним користуватися, але нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу зерносховища проведено не було у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на дане приміщення та відсутністю його реєстрації в КП Лубенське МБТІ. Державною реєстраційною службою було роз"яснено позивачу, що у відповідності до Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮУ 22.02.2012 року за № 296/5 посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна власникові. На даний час право власності на зерносховище в КП Лубенське МБТІ не зареєстровано, позивач не має можливості нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу на дане нерухоме майно. Згідно ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно володіла чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п"яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. У розумінні цієї статті володілець має бути визнаний таким, що добросовісно заволодів нерухомим майном, якщо не буде доведено, що він, набуваючи майно у володіння, знав або повинен був знати про незаконність такого набуття, зокрема про те, що особа, у якої він придбав майно, не мала права його відчужувати: тобто якщо не спростовується факт його добросовісності як обов'язкової умови володіння з метою набуття права власності. Частиною 4 ст. 344 ЦК України визначено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року можливість пред"явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК України, а також ч. 4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв"язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник . У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. З огляду на вказані обставини, а саме факт добросовісного і відкритого користування [PERSON] нерухомим майном за адресою: с. Жабки, вул. Центральна, 5, Лохвицького району Полтавської області, а також на те, що визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси осіб, є всі підстави для визнання права власності за набувальною давністю за [PERSON] на виробниче приміщення (навіс для зерна) - зерносховище, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved