Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини в розмірі ? частини зі всіх видів його заробітної плати, доходів до виповнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину певного віку. Позов мотивовано тим, що вона з 17 січня 2006 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. 17.04.2014 року заочним рішенням Хмільницького міськрайонного суду шлюб між ними було розірвано. Під час спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO], який знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, обов"язків по його вихованню не виконує. Крім їхньої спільної дитини, інших дітей у [PERSON] не має і стягнення по виконавчих документах з нього не проводяться. Тому позивач вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дитини згідно закону. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, а справу розглянути у її відсутність. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутність не подав. Частиною 1 ст. 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про день, час \~і місце судового заідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи, що підстав для відкладення розгляду справи згідно ст. 169 ЦПК України не має, і позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд здійснює заочний розгляд справи з врахуванням \~вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні матері - [PERSON], яка потребує матеріальної допомоги на його утримання. Ці обставини встановлені дослідженими в судовому засіданні доказами, які знаходяться в матеріалах справи, зокрема: свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с. 3), довідкою за № 98 від 30.01.2016 року виданою КП "Хмільниккомунсервіс" (а.с. 4). Також судом встановлено, що відповідач у справі є здоровою працездатною особою, не повідомив суд про наявність обставин, які перешкоджають йому нести зобов"язання по утриманню своєї малолітньої дитини відповідно до вимог закону, на його утриманні інших утриманців немає. Виходячи з цього, суд, визначаючи розмір аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], вважає, що аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину, буде враховувати як інтереси відповідача у справі, так і розумні потреби малолітнньої дитини. Згідно з ст. ст. 180, 182 СК України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч.2 ст. 181 СК України, мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позивачем доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved