Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 22.10.2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського міського управління юстиції зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі у них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з позивачкою. Більше 1,5 останніх років між ними існували вкрай конфліктні відносини, що призвели до взаємної неприязні та остаточного розпаду сім'ї, з відповідачем разом не проживають, спільного господарства не ведуть та шлюбних відносин не підтримують. Вважає, що шлюб існує лише формально, оскільки шлюбні відносини вони не підтримують, а тому, примирення та збереження їхньої сім"ї є не можливим. Просила шлюб розірвати та залишити дітей з нею на проживання. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечив проти розірвання шлюбу та стягнення судових витрат, проте не погоджується з позовною вимогою щодо проживання дітей з позивачкою, оскільки, хоче щоб діти проживали з ним, так як він від народження займався їх вихованням та утриманням. Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 30.09.2013 року до участі в розгляді справи залучено в якості зацікавленої особи - Орган опіки і піклування виконавчого комітету Івано-Франківької міської ради та в судовому засіданні 15.01.2014 року одержано письмовий висновок від 30.12.2013 року № 680 щодо визначення місця проживання дітей. Представник органу опіки і піклування виконавчого комітету Івано-Франківької міської ради, як зацікавлена особа, в судовому засіданні підтримав висновок від 30.12.2013 року № 680 щодо визначення місця проживання дітей. Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги пояснення учасників процесу судом встановлено наступне. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 22.10.2003 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що зроблено запис в Книзі реєстрації шлюбів за № 1747 (а.с.4). Від даного шлюбу у подружжя народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.5, 6, 7). Як вбачається з висновку ООП від 30.12.2013 року №680, що грунтується на зібраній інформації СШ №1, в якій зазначено, що з 17.01.2013 року в даній школі навчається [PERSON]. З дня поступлення в школу по 21.10.2013 року навчанням і вихованням дитини займалася мати. Батько до школи не приходив і не брав участі у навчально-виховному процесі сина. Однак, з 21.10.2013 року батько приходить до школи і цікавиться успіхами сина. Більш значимим для хлопчика зараз є тато. Стосунки з мамою характеризуються напруженістю та конфліктністю. Однак, незважаючи на почуття відчуженості до мами, у нього ще зберігається ставлення до батьків, як до однієї родини. Для хлопчика є дуже важливими відносини з молодшими братами. [PERSON] з вересня 2013 року навчається у приватній ЗШ "Католицька школа святого Василія Великого". Згідно інформації закладу від 01.11.2013 року №366 мати щоденно приходить до школи, підтримує контакт з учителем, цікавиться навчальними досягненнями дитини, відвідує виховні заходи та батьківські збори. Батько на початку навчального року оплачував за навчання сина, але участі у шкільному житті [PERSON] з 01.09.2013 року по 01.11.2013 року не брав. Для хлопчика важлива наявність обох батьків у його житті. [PERSON] з 08.10.2013 року відвідує ДНЗ №28. Згідно інформації закладу від 01.11.2013 р. № 67 дитину приводить і забирає мати, яка відвідує батьківські збори, різні заходи в закладі, цікавиться життям дитини в колективі. Батько за цей період у дошкільний заклад не з'являвся. Згідно довідки державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області від 25.10.2013 р. [PERSON] працює в даній установі на посаді головного державного інспектора відділу з питань погашення заборгованості управління обслуговування платників податків. На даний час остання перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідно до довідок департаменту соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 25.10.2013 р. № 7097, 7098 [PERSON] перебуває на обліку у департаменті і отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні однієї дитини та допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку працюючим. З висновку спеціаліста незалежної аудиторської фірми «Аудит-Сервіс ІНК» від 01.08.2013 р. випливає, що середньомісячний прибуток [PERSON] за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2012 р. як фізичної особи-підприємця становив 2225,98 грн. Інформація про доходи останнього за 2013 р. відсутня (а.с.59-61). Позивачка стверджує, що вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, відповідач не підтримує сімейних відносин, не веде з нею спільного господарства. На думку позивачки шлюб їх існує формально, миритися вона не бажає, збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їхніх малолітніх дітей. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Ст.161 СК України передбачає, що "...якщо мати та батько, які проживають окремо, недійшли згоди щодо того, з ким з них буде проживати дитина, спір між ними може бути вирішений судом. При вирішенні спору щодо місця проживання диини, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них інші обставини, що мають суттєве значення . Ст.19 СК України визначає обов"язкову участь органу опіки при розгляді судами справ щодо спорів про визначення місця проживання малолітніх дітей. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрований 22.10.2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що зроблено запис в Книзі реєстрації шлюбів заактовий запис № 1747- розірвати. Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід визначити місце проживання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] з матір"ю, оскільки, таке визначення їхнього місця проживання буде відповідати інтересам дітей. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв"язку з вищенаведеним позовна вимога про стягнення з [PERSON] понесених позивачкою судових витрат по оплаті судового збору в розмірі 114,70 грн. підлягає до задоволення. На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 19, 104, 110, 112, 161 Сімейного кодексу України, ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved