Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за розпискою від 01.07.2015 року у розмірі 80000 (вісімдесят тисяч) гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.07.2015 року між ним та відповідачем було укладено договір позики у вигляді розписки, за яким позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 80000 грн. на строк 1 рік, тобто до 01.07.2016 року. Грошові кошти відповідач зобов'язався повернути до 01.07.2016 року, але до цього часу зобов"язання ним не виконані. Належним чином повідомлені сторони в судове засідання не з'явились. Представник позивача [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позов (а.с. 20, 27). Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позов визнає в повному обсязі (а.с. 19). Відповідно до ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись із позовною заявою, дослідивши письмові докази у справі та враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Пленум ВСУ в п.11 Постанови № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" роз'яснив, що за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Крім того, як вбачається з роз'яснень, викладених в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні встановлено, що 01 липня 2015 року [PERSON], котрий проживає за адресою: [ADDRESS] отримав в борг від [PERSON] 80000 грн., котрі зобов"язався повернути в термін до 01 липня 2016 року (а.с. 3, 28). Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Договір позики (розписка) відповідає вимогам ст.ст. 1046, 1047 ЦК України. Відповідно до положень ст. 545 ЦК України відсутня розписка, яка б підтверджувала виконання відповідачем перед позивачем зобов'язання по договору позики. Відповідно до положень ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За змістом ст. 610 ЦК України несплата боржником суми боргу вважається порушенням зобов'язання. З урахуванням положень ст. 61 ЦПК України дані обставини є визнаними сторонами і доказуванню не підлягають. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судові витрати у справі складаються з судового збору у сумі 800 грн. 00 коп. (а.с. 1). Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 526, 545, 610, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved