Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 14.03.2016 року, просить стягнути з [PERSON]\~ на його користь борг в розмірі 12400,00 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 335 474, 43 грн., 3% річних за користування коштами в розмірі 14 393,23 грн., 183839, 99 грн. інфляційних нарахувань за період часу з 12.10.2014 року по 01.03.2016 року, що в загальному становить 533 707, 65 грн., а також стягнути з відповідача всі понесені ним судові витрати в розмірі 8735, 72 грн. Свої вимоги мотивує тим, що у 2011 році він надав [PERSON] 6000,00 доларів США з умовою про виготовлення для нього у 2012 році будівельних піноблоків за ціною 2,40 доларів США за штуку у кількості 2 500 штук. У 2012 році за усною домовленістю з відповідачем про доставку піноблоків в с. Сенечів Долинського району, [PERSON] замість 2500,00 штук піноблоків на будівельний майданчик доставив тільки 300, а ще 700 - було вигружено за 12 км від домовленого місця, в сусідньому селі Вишків. Іншу кількість піноплоків по цей час не доставлено. У 2014 році, так і не отримавши в узгодженій кількості оплачені ним піноблаки, дізнавшись про пожежу виробничого цеху відповідача, позичив останньому 2400,00 доларів США для придбання ним для свого виробництва в [PERSON] чотирьох форм-обладнань по виготовленню таких же піноблоків, які і до цього часу використовуються ним у своєму виробництві. Таким чином залишок боргу [PERSON] за недовезені блоки у 2012 році складав 3600, 00 доларів США, а тому з урахуванням позичених 2 400,00 грн., загальна сума боргу становила 6 000,00 доларів США. Того ж року, за усною домовленістю з відповідачем, він знову надав кошти в розмірі 4000,00 доларів США [PERSON] для погашення боргових зобов"язань, які виникли між останнім та [PERSON] в результаті придбання останнім форм для виготовлення піноблоків. Боргову розписку він віддав відповідачу. Наведені обставини вказують на те, що протягом 2011-2014 року між ним та відповідачем існували договірні зобов"язання, які згодом переросли у боргові, про що 12.10.2014 року [PERSON] була надана розписка на 10 000,00 доларів США. Інша сума в розмірі 2400,00 доларів США (вартість доставлених піноблоків), на його думку, також підлягає поверненню відповідачем, оскільки договірні зобов"язання щодо доставки пінобоків на будівельний майданчик не були виконані належним чином. Наведене узгоджується і з ст. 670 ЦК України. У відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України [PERSON] зобов"язаний йому повернути 3 % річних за користування позиченими коштами за період з 12.10.2014 року по 11.03.2016 року та стплатити інфляційні нарахування за вказаний період. В добровільному порядку відповідач кошти не повертає, натомість при зверненні до нього з такою вимогою, відповідач звертався в правоохоронні органи з заявами, про притягнення його до відповідальності за вимагання та погрози фізично розправитись. Все вищезазначене стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач\~ та його адвокат в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили\~ їх задовольнити з підстав, наведених в позовній заяві та уточненнях до неї. Відповідач та його адвокат в судовому засіданні позов не визнали, у його задоволенні просили відмовити з підстав, викладених у заперченні. Окрім цього, [PERSON] просив застосувати до даних правовідносин строк позовної давності. [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що боргова розписка на суму 10 000,00 доларів США написана ним під фізичним тиском зі сторони позивача, який скористався його безпорадним становищем в зв"язку з його захворюванням. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню,\~ виходячи з наступних міркувань. У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61цього Кодексу. Судом встановлено, що у 2011 році на підставі усно укладеного договору купівлі-продажу між Віткаускас Вакарюсом Антанасовичем та [PERSON], було досягнуто згоди про виготовлення останнім 2 500 штук піноблоків та доставлення їх на місце будівництва позивача, оплативши за них в місті Долина 6 000,00 доларів США. У 2012 році замість 2 500 штук піноблоків Віткаускасу Вакарюсу Атанасовичу в с. Сенечів Долинського району на місце його будівництва відповідачем було завезено тільки 300 штук таких блоків, ще 700 - вигружено у сусідньому селі Вишків, що не відповідало їх домовленості, на загальну вартість 2 400 доларів США. Решту піноблоків в кількості 1500 штук відповідачем довезені не були, як і не були повернуті оплачені за них кошти в сумі 3600,00 доларів США, про що відповідачем в судовому засіданні не заперечувалось. У 2014 році позивач, маючи на меті допомогти [PERSON], в якого згорів виробничий цех, в його інтересах, за попередньою домовленістю з відповідачем , надав [PERSON] 2 400, 00 доларів США, придбавши для [PERSON] чотири форми - обладнання для виготовлення піноблоків, які досі використовуються у його виробництві. Про це підтвердив у судовому засіданні, допитаний в якості свідка [PERSON] та не заперечив сам відповідач. Окрім цього, судом встановлено, що того ж року, за попередньою домовленістю з відповідачем, Віткаускас Вакарюс Антанасович для погашення боргового зобов"язання, яке також виникло в результаті придбання у [PERSON] форм для виготовлення піноблоків, надав останньому 4 000,00 доларів США взамін на боргову розписку. В судовому засіданні [PERSON] підтвердив вищезазначене та вказав, що отримавши від позивача кошти в розмірі 4000,00 доларів США, віддав йому боргову розписку, написану [PERSON] на таку ж суму. Про те, що Віткаускасом Вакарюсом Антанасовичем був викуплений борг на вказану вище суму, не заперечив в судовому засіданні сам відповідач, вказавши, що власноручно отримав від нього боргову розписку. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Статтею 1053 ЦК України передбачено, що за домовленістю сторін\~ борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов"язанням. Заміна боргу позиковим зобов"язанням\~ провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики. Стаття 1047 ЦК України передбачає, що договір позики укладається у письмовій формі , якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З матеріалів справи вбачається, що боргове зобов"язання [PERSON] 12.10.2014 року оформлено власноручно написаною борговою розпискою про те,що він взяв в борг у позивача 10 000,00 доларів США у присутності свідка [PERSON]. Відповідачем не заперечується факт написання ним зазначеної розписки, однак вказав про те, що зі сторони позивача при її написанні чинився фізичний тиск та було використане його безпорадне становище в зв"язку з його захворюванням. Договір позики є укладеним з моменту передавання грошей або інших речей і може не співпадати з датою складання розписки ,яка посвідчує цей факт ,однак в будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг. Суд критично оцінює дане твердження відповідача, оскільки будь-яких доказів, які б підтверджували наведене, суду не надано, натомість медичні дослідження про стан його здоров"я, їх результат та висновок, які містяться в матеріалах справи, датовані 05.11.2014 року, 07.11.2014 року та 18.11.2014 року, пізніше, ніж була написана сама розписка. Доводи адвоката відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності для звернення до суду за захистом своїх прав є безпідставними з огляду на наступне. Відповідно до ч.3 ст. 251 ЦК України строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Правовідносини з приводу стягнення боргу за договором купівлі-продажу, які існували між сторонами у 2011 році до укладання договору позики, припинили свою дію з моменту новації у формі договору позики від 12.10. 2014 року за спільною домовленістю сторін для впорядкування боргового зобов"язання [PERSON] перед позивачем, що узгоджується з ч.4 ст. 604 ЦК Укаїни. За таких підстав, суд дійшов висновку про те, що позов пред"явлено в межах трирічного строку, встановленого ст. 257 ЦК України. Окрім цього, зі змісту розписки від 12.10.2014 року вбачається, що строк настання виконання зобов"язання сторонами не обумовлений, а тому згідно ч.2 ст. 530 ЦК України кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час; боржник повинен виконати такий обов"язок у семиденний строк від дня пред"явлення вимоги. Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується матеріалами перевірки Долинського РВ УМВС у Івано-Франківській області № 1866 ЄО 2299 від 04.06.2015 року та № 2090 ЄО №2568 від 20.06.2015 року, Віткаускас Вакарюс Антанасович неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути борг, передбачений розпискою. 10 000,00 доларів США [PERSON] не повертав, однак звертався з заявами в Долинський РВ УМВС в Івано-Франківської області про те, що позивач йому грозиться фізичною розправою та виражається в його сторону нецензурними словами. Згідно висновків ДІМ Долинського РВУМВС від 07.06.2015 року та 21.06.2015 року підстав для внесення відповідної інформації до ЄРДР не було в зв"язку з відсутністю даних про наявність кримінального правопорушення. Позовні вимоги про стягнення з відповідача індексу інфляції за весь час прострочення, 3 % річних від простроченої суми, а також 2 400,00 доларів США вартості доставлених відповідачем піноблоків в зв"язку з порушенням договору купівлі-продажу, суд вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Ч.2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Однак, як передбачено нормами ст.ст.1,2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991\~року з наступними змінами та доповненнями, індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Таким чином, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору в даному спорі, індексації не підлягає. Вищенаведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викледеною в рішенні від 28.03.2012\~року у справі 6-36736вов10. За таких обставин розмір інфляційних нарахувань в сумі 183 839,99 грн. не підлягає стягненню з відповідача. Не підлягає стягненню з [PERSON] і 14 393,23 грн. 3% річних за період з 12.10.2014 року по 11.03.2016 року за користування згаданими коштами, оскільки кінцевий термін повернення коштів договором позики від 12.10.2014 року не встановлений, а розрахунок трьох відсотків річних здійснюється за кожен день прострочення зобов"язання, а не з моменту укладання договору позики. Як вбачається з роз"яснень, вказаних у п. 9 постанови Пленуму ВСУ " Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду" №5 від 12.06.2009 року, уточнюючи позовні вимоги або заперечення проти позову, суд визначає характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових вимог і матеріальний закон, що їх регулює, і яким належить керуватися при вирішенні спору. Зокрема, у позивача суд повинен з'ясувати предмет позову (що конкретно вимагає позивач), підставу позову (чим він обґрунтовує свої вимоги) і зміст вимоги (який спосіб захисту свого права він обрав). Виходячи з наведеного, позовна вимога позивача про стягнення з [PERSON] 2 400,00 доларів США за неналежне виконання умов договору купівлі-продажу піноблоків у 2011 році не підлягає до задоволення , оскільки вона не стосується предмету даного спору. Відповідно до роз"яснень, викладених у п.14 постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі"у разі пред"явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з передаванням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення". Станом на 17.03.2016 року офіційний курс Національного банку України гривні щодо долара США становив 2684, 4691 грн. за 100 доларів. Таким чином, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, та встановлені судом обставини свідчать про те, що заміна боргу , що виник із договорів купівлі-продажу блоків та форм ,позиковим зобов"язанням проведена з додержанням вимог про новацію, а\~ форма укладеного договору позики узгоджується з положеннями ст. 1047 ЦК України, договір позики від 12.10.2014 року є чинним, оскільки не визнаний судом недійсним, наявність боргового документу - розписки підтверджують зобов'язання боржника та свідчать про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 10 000,00 доларів США, що еквівалентно 268 446, 00 гривням. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст. ст.251, 257, 526, 530, 604, 625, 1046-1053 Цивільного кодексу України, ст.ст.1,2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд - \~

Outcome: partial