Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

26 квітня 2017 року Публічне акціонерне товариство "Миколаївобленерго" подало до суду позов про стягнення з відповідачки заборгованості платежів за обліково спожиту електричну енергію на суму 1213грн.76коп. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що [PERSON] на договірних засадах є побутовим споживачем електроенергії, що постачається філією Снігурівського району, за адресою її проживання в [INFO] (бувша вул. Піонерська), 21. При цьому, оплату за спожиту електроенергію не вносить, заборгованість визначена станом на 26 квітня 2017 року. У судове засідання сторони не з"явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивача, у порядку ст.158 ЦПК України, подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. У письмовій заяві вказав, що позовні вимоги підтримує, проти розгляду справи заочним порядком не заперечує. Відповідачка про причини неявки суд не сповістила, заяви про відкладення розгляду справи не надала. Суд, за письмової згоди представника позивача, ухвалив про заочний розгляд справи в порядку глави 8 ЦПК України. Дослідивши докази в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Відповідачка за адресою фактичного проживання [INFO] є споживачем електроенергії, що постачається підприємством позивача на підставі договору про користування електричною енергію від 27.11.2013 року. Про таке суду надано копію договору і за його умовами по п.12 оплата за електричну енергію здійснюється за діючим тарифом (ціною) відповідно до показників приладу обліку. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду (календарного місяця) електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, як слідує за звітним - а.с.5. У відповідності до п.20 "Правил користування електричною енергією для населення", затверджених Постановою КМУ №1357 від 26 липня 1999 року, споживач електроенергії зобов'язаний здійснювати оплату за спожиту електроенергію не пізніше 10 числа наступного за звітним місяця. З записів лицьового рахунку №43100221 на ім"я [PERSON] вбачається, що сальдо платежів за обліково спожиту електроенергію становить 1213грн.76коп., останнє нарахування проведено у березні 2017 року, остання часткова оплата мала місце у січні 2017 року (а.с.4). Між сторонами мають місце цивільно-правові відносини, які виникають із зобов'язального права. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина перша статті 626 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми, зобовязання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Частиною 1 ст.625 ЦК Укрїни визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. З наданої довідки ПАТ "Миколаївобленерго" (вих.№01/12-1016 від 15 травня 2017 року), слідує, що відповідачка визнала боргові зобов"язання та 11 травня 2017 року частково оплатила суму заборгованості в розмірі 1030грн. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та ухвалює про їх часткове задоволення на захист права енергопостачальної компанії, яке порушено відповідачкою в частині забезпечення виробничої діяльності платежами за надану споживачеві електроенергію, внаслідок її безоплатного споживання у розмірі різниці заявлених вимог та фактичної сплати на 183грн.76коп. У відповідності до ст.88 ЦПК України, у зв"язку з задоволенням позовних вимог, з відповідачки на користь позивача належить до стягнення розмір судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви згідно платіжних доручень №№122,187 від 24 березня та 20 квітня 2017 року відповідно на суму 1600грн. (а.с.1).

Outcome: partial