Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" в особі представника за довіреністю звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 10.06.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір № 004-28053-100611 , згідно з яким позичальнику надано кредит у сумі 1826,00грн. на умовах, визначений у цього договорі. Сторонами визначено умову договору про сплату позичальником 5,0% в рік та за ведення кредитної справи 3,00% в місяць. Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що позичальником не було виконано умов кредитного договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, станом на 19.07.2013р. заборгованість дорівнює 1060,19грн., яка складається з заборгованості за сумою кредиту 738,17грн., заборгованості по відсотках 7,02грн., заборгованості по комісіям 315,00 грн., просили суд позов задовольнити та стягнути на користь позивача з відповідача вказану суму заборгованості. В судове засідання представник позивача за довіреністю не з»явився, надав письмові клопотання про розгляд справи за їх відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, а по справі може бути постановлено заочне рішення. Відповідно до ч.1 ст.. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутністю або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так, в судовому засіданні було встановлено, що 10.06.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір № 004-28053-100611 , згідно з яким позичальнику надано кредит у сумі 1826,00грн. на умовах, визначений у цього договорі. Сторонами визначено умову договору про сплату позичальником 5,0% в рік та за ведення кредитної справи 3,00% в місяць. Банк надав позичальнику кредит шляхом сплати грошових коштів за придбаний товар згідно з рахунком - фактурою № БЦ-1901 від 10.06.2011р. в ДП «ГКФ -Біла Церква». На підтвердження позовних вимог суду надано копію кредитного договору, анкету позичальника, копію паспорта позичальника, розрахунок заборгованості. Відповідно до розрахунку заборгованості наданому позивачем, оплата за договором з боку відповідача проводилася не в повному обсязі, станом на 19.07.2013р заборгованість дорівнює 1060,19грн., яка складається з заборгованості за сумою кредиту 738,17грн., заборгованості по відсотках 7,02грн., заборгованості по комісіям 315,00 грн. Згідно з п. 3.1 договору позичальник зобов»язується сплачувати платежі в строки, визначені цим договором. Відповідно до п.1.2 строк дії цього договору визначений сторонами - 10 місяців з дня перерахування банком грошових коштів за товар , придбаний на суму 1826,00грн. по рахунку фактурі від 10.06.2011р. Тобто, строк дії кредитного договору сплинув 09 квітня 2012р. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосуються положення п.1 цієї глави. Згідно з ст. 509 цього Кодексу зобов"язанням є право відношення, в яких одна сторона (відповідач) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від відповідача виконання його обов"язку. Зобов"язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А тому, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення на користь позивача суми заборгованості по кредитному договору підлягають до задоволення.

Outcome: approved