Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

31 березня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування позову зазначала, що [INFO] померла її мати [PERSON], на момент смерті якої позивач була зареєстрована та фактично проживала разом з нею. Після смерті спадкодавиці залишилася спадщина у вигляді вказаного будинку, що належав останній на підставі договору купівлі-продажу від 13 липня 1991 року, посвідченого секретарем виконкому Пересадівської сільської ради та зареєстрованого в реєстрі за № 79, в якому зазначено по-батькові матері на російській мові як "[PERSON]", втім, згідно свідоцтва про смерть по-батькові спадкодавиці вказано на російській мові як "[PERSON]". В липні 2011 року позивач звернулася до Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про прийняття спадщини Однак, нотаріусом було роз'яснено, що договір купівлі-продажу будинку не зареєстровано в Бюро технічної інвентаризації та є невідповідності у написанні прізвища спадкодавиці у наданих документах. Ці обставини змусили позивача звернутися з позовом, оскільки порушуються її права на спадщину. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, до суду надіслала заяву, в якій просила позов задовольнити та слухати справу за її відсутності. Відповідач Пересадівська сільська рада Жовтневого району Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, в надісланій суду заяві просила розглянути справу у відсутність представника, проти задоволення позову не заперечувала. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження, [PERSON] народилася [INFO], матір'ю якої на російській мові вказана [PERSON] (а.с.6). Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на "[PERSON]", що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.7). Як вбачається зі свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] (а.с.9). Через відмінність в написанні по-батькові матері позивач зверталася до суду про встановлення факту родинних відносин. Так, на підставі рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 28.04.2014 року встановлено факт, що [PERSON], [INFO], є дочкою [PERSON], померлої [INFO] (а.с.8). Згідно договору купівлі-продажу від 13 липня 1991 року, посвідченого секретарем виконкому Пересадівської сільської ради та зареєстрованого в реєстрі за № 79, покупцем житлового будинку [ADDRESS] вказана на російській мові "[PERSON]" (а.с.14). Такі ж дані про власника містяться у довідці Пересадівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 14.04.2014 року за №363/0125 (а.с.43). Втім, в технічному паспорті на будинок [ADDRESS] власником вказана [PERSON] (а.с.15-18). В довідці Пересадівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 13.05.2014 року за № 570/01-25 зазначено, що [PERSON], яка померла [INFO], є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS], відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 13.07.1991 року за №79. Зазначений договір складений та підписаний сторонами в Пересадівській сільській раді, в якому була допущена механічна помилка, а саме: покупцем зазначено на російській мові "[PERSON]" замість "[PERSON]" (на російській мові) або "[PERSON]", як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER], яке була видано на підставі паспорту померлої. В копії трудової книжки та відомостях щодо отримання пенсійних виплат по-батькові померлої зазначено "[PERSON]" (а.с.49). З роз'яснень Жовтневої державної нотаріальної контори вбачається, що оформити спадкові права на спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS], неможливо, оскільки в договорі купівлі-продажу, посвідченого виконкомом Пересадівської сільської ради від 13 липня 1991 року за реєстровим № 79 зазначено по-батькові власника "[PERSON]", а згідно свідоцтва про смерть по-батькові померлої вказано "[PERSON]". Крім того, вище зазначений договір не зареєстровано в бюро технічної інвентаризації та не надано документів, що підтверджують родинні відносини зі спадкодавицею (а.с.19). Дослідивши копію спадкової справи № 155/2011 року після смерті [PERSON], судом встановлено, що 09 червня 2011 року позивач [PERSON] подала до Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. Разом з тим, спадкодавиця [PERSON], [INFO], заповідала позивачу [PERSON] будинок в [ADDRESS] з усіма господарськими будівлями та спорудами (а.с.80-96). До складу спадщини відповідно до ст.1218 ЦК України входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Аналізуючи досліджені докази, суд приходить до висновку, що спадкодавиці [PERSON] на момент смерті на праві власності належав будинок [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 13 липня 1991 року, посвідченого секретарем виконкому Пересадівської сільської ради та зареєстрованого в реєстрі за № 79, в якому було невірно записане по-батькові власника (спадкодавиці) в зв'язку з неправильним перекладом, а відтак після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять усі права та обов'язки на зазначену квартиру. Згідно з ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Зі змісту ст.1233 ЦК України вбачається, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст.1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. На підставі ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Враховуючи, що спадкодивиці [PERSON] на момент смерті належав будинок [ADDRESS], який вона заповідала позивачу, остання не відмовилася від прийняття спадщини, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, оскільки в даному випадку слід визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: partial