Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

Представник позивача: адвокат Кушнеренко Тамара Валеріївна звернулась до суду з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] , в якому просить : -Звільнити [PERSON] від сплати заборгованості по аліментам по виконавчому листу № 657/879/13-ц від 30.07.2013 року, який видано Каланчацьким районним судом Херсонської області, виконавче провадження №39161682 за період з 01 квітня 2018 року по 01 червня 2020 року. -Змінити розмір аліментів, визначений рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області по справі № 657/879/13 ц шляхом зміни способу їх присудження на тверду грошову суму та стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1000,00 гривень від усіх видів заробітку. Позов мотивований тим, що Рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області від 04.07.2013 року по справі № 657/879/13-ц винесено рішення про стягнення аліментів з гр. [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Виконавчий лист знаходиться на виконанні у Каланчацькому районному відділі ПМУМЮ (м. Одеса). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 39161682 заборгованість станом на 01.06.2020 року становить 52619,61 грн., яка почала виникати з квітня 2018 року. Аліменти позивачка не могла та не може сплачувати у зв`язку із тим, що хворіє тяжкою хворобою та перебуває на обліку у лікаря психіатра КНП «Каланчацька ЦРЛ» з приводу д-з: Епілептична хвороба з рідкими генералізованими нападками. Без змін особистості. Розмір аліментів є непід`ємним для позивачки та вона на даний час у зв`язку із зміною обставин не може їх сплачувати у визначеному судом розмірі. В зв`язку з чим представник позивача просить звільнити позивача від сплати заборгованості по аліментам та зменшити розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження \~ \~ \~ Ухвалою\~судді від\~03.07.2021\~року відкрито\~провадження,\~по справі\~призначено підготовче\~судове засідання\~та вирішено\~розглядати справу\~за правилами\~загального позовного\~провадження.\~Ухвалою суду\~від 25.01.2021\~року закрито\~підготовче провадження\~по справі\~та призначено\~справу до\~розгляду.\~Будь-яких\~інших процесуальних\~дій по\~справі не\~вчинялося. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, причину неявки суду не повідомила. Про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник позивача [PERSON] (діє згідно довіреності від 19.06.2020 року; доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 19.06.2020 року № 70-2020) підтримала позовні вимоги просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, причину неявки суду не повідомила. Про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши доводи сторін та їх представників, перевіривши та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Статтями\~8,\~11 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до\~статтей 180-181 СК України\~ батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у разі недосягнення згоди між батьками щодо їх участі у витратах на утримання дитини, суд своїм рішенням визначає розмір аліментів на утримання дитини. Судом встановлено, що згідно виконавчого листа № 657/879/13-ц від 30.07.2013 року виданого Каланчацьким районним судом про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 від усіх видів заробітку та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 11.06.2013 року, розрахунку заборгованості по аліментах, складеного посадовими особами відділу державної виконавчої служби Каланчацького РВДВС ПМУМЮ (м. Одеса) вбачається те, що станом на 01.06.2020 року заборгованість по сплаті аліментів, яку має [PERSON] складає 52619,61 грн.. Однак, позивач [PERSON] не погоджується з даною сумою заборгованості по аліментам, оскільки вона хворіла та хворіє і не має змоги сплачувати аліменти в таких розмірах (довідка №169 лікарсько-консультативною комісією КНП «Каланчацької РЛ» від 27.11.2019 року) Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про правам дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно до ч.2\~ст.197 СК України\~за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Аналогічна вимога мається у п.22 Постанови Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", де вказано, що суд за передбачених\~ст.197 СК\~умов може повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. Тобто, в розумінні цих положень закону, підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами - можуть бути лише ті істотні обставини, які вплинули та пов`язані із самим фактом виникнення такої заборгованості. Інших підстав для звільнення від сплати заборгованості за аліментами діюче законодавство не передбачає. За змістом ч.3\~ст.12\~Закону України\~"Про\~виконавче провадження" виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров"я, втрати годувальника тощо може бути пред"явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. Пред"явлення виконавчого листа до виконання у будь-який час, але в межах строку на його пред"явлення, не є підставою для звільнення позивача від обов"язку сплачувати заборгованості з аліментів. Крім того, позивач був обізнаний про свій обов"язок сплачувати аліменти у визначеному рішенні суду від 04.07.2013 року. Відповідачка пред"явила виконавчий лист до виконання, виконавче провадження було відкрито ще в 2013 році, вини відповідача у необізнаності щодо сплати аліментів позивача не має. На підтримку наведених норм направлено також і зміни ч.1\~ст. 194 СК України, згідно яких аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання (Частина перша статті 194 із змінами, внесеними згідно із\~Законом № 2475-VIII від 03.07.2018р.). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). Згідно з ч.1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. \~ Суд\~дійшов висновку,\~що позивач\~ не\~ надав\~належних доказів,\~які б\~спростовували неможливість\~сплати позивачем\~заборгованості по\~аліментам з\~01.04.2018\~року,\~оскільки довідку\~про захворювання\~позивачем надано\~ від\~27.11.2019\~року (а.с.\~10). Приписами частини 2 статті 197 Сімейного кодексу України визначено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Однак, варто зазначити, що це право, а не обов`язок суду ухвалити відповідне рішення. Тому суд відмовляє в задовленні позову в частині позовних вимог, а саме звільнення [PERSON] від сплати заборгованості по аліментам по виконавчому листу № 657/879/13-ц від 30.07.2013 року, який видано Каланчацьким районним судом Херсонської області, виконавче провадження №39161682 за період з 01 квітня 2018 року по 01 червня 2020 року. Адже інтереси дитини підлягають захисту в першу чергу. Відповідно до статті 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Стаття 273\~СК України містить дві підстави для їх коригування: шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. \~ \~ \~А тому\~суд приходить\~до висновку,\~що позовні\~вимог в\~частинні зміни розміру аліментів, визначений рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області по справі № 657/879/13 ц шляхом зміни способу їх присудження на тверду грошову суму та стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1000,00 гривень від усіх видів заробітку підлягають задоволенню. При зверненні до суду позивачем не сплачено судовий збір та не надано належних доказів про звільнення позивача від його сплати. Законом України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви про звільнення від нарахованої заборгованості по сплаті аліментів, позивач зобов`язаний сплатити 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, коли останній звільнений від сплати судового збору. \~ \~ На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~суд вважає необхідним стягнути з позивача на користь держави судовий збір за вимогу майнового характеру в загальній сумі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial