Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про захист, честі, гідності та ділової репутації, та відшкодування моральної шкоди. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по справі було призначено суддю Шкамерду К.С. та ухвалою суду від 23.11.2018 року провадження у справі відкрито. 24.04.2019 року до суду найшла заява позивача про зміну предмету позову, згідно якої позивач просив: - Визнати недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію [PERSON], інформацію, поширену [PERSON] на особистій сторінці у соціальній мережі Facebook (Фейсбук) за посиланням [INFO] у публікації від [INFO] року, а саме: «….П.С. Моя жесткая позиция в отстаивании прав нескольких сотен обманутих строительными аферистами ладей типа [PERSON] и [PERSON] является одной из версий того, что на меня покушались и хотели убить выстрелом в сердце….». - Зобов'язати [PERSON] не пізніше 15 днів з моменту набрання рішенням законної сили видалити публікацію з особистої сторінки у соціальній мережі Facebook (Фейсбук) за посиланням ([INFO]) від [INFO] року. - Визнати недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію [PERSON], інформацію, поширену [PERSON] [INFO] року на особистій сторінці у соціальній мережі Facebook (Фейсбук) за посиланням [INFO] наступного змісту: «Хорошо, что даже Агентства недвижимости присоединились к очистке Одессы от строительных аферистов. Которые покупают суды и готовы убивать людей. Это настоящий бич Одессы, уничтожающий доверие ко всем добропорядочным застройщикам и компаніям. #[INFO] #стопафера». - Зобов'язати [PERSON] не пізніше 15 днів з моменту набрання рішенням законної сили видалити інформацію від [INFO] року з особистої сторінки у соціальній мережі Facebook (Фейсбук) за посиланням [INFO]. - Визнати недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію [PERSON], інформацію, поширену [PERSON] [INFO] року на особистій сторінці у соціальній мережі Facebook (Фейсбук) за посиланням [INFO][INFO][INFO] наступного змісту: «Тайно подготовленная пресс-конференция строительного мошенника и руководителя ОПГ [PERSON], ворующего у пайщиков их квартиры в ЖК "Гагарин Плаза" и ЖК "Золотой берег" (Аква Марин) тайной не получилась. Пришли несколько десятков пайщиков, которых он со своей бандой обманул. Ни на один вопрос [PERSON] ответить обманутым пайщикам не смог. А его компаньон [PERSON], грозивший убивать несогласных с очередным обманом пайщиков, просто сбежал из зала…». - Зобов'язати [PERSON] не пізніше 15 днів з моменту набрання рішенням законної сили видалити інформацію від [INFO] року з особистої сторінки у соціальній мережі Facebook (Фейсбук) за посиланням [INFO][INFO][INFO]. - Визнати недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію [PERSON], інформацію, поширену [PERSON] [INFO] року у соціальній мережі Facebook (Фейсбук) за посиланням [INFO]/ наступного змісту: «Негодяй должен сидеть в тюрьме. А он еще проводит пресс-конференции и продолжает покупать суды. (((». - Зобов'язати [PERSON] не пізніше 15 днів з моменту набрання рішенням законної сили видалити коментар від [INFO] року у соціальній мережі Facebook (Фейсбук) за посиланням [INFO]/ наступного змісту: «Негодяй должен сидеть в тюрьме. А он еще проводит пресс-конференции и продолжает покупать суды. (((». - Зобов'язати [PERSON] не пізніше 15 днів з моменту набрання рішенням законної сили спростувати недостовірну інформацію, поширену ним з особистої сторінки у соціальній мережі Facebook (Фейсбук) у спосіб найбільш близький до способу їх поширення, шляхом публікації резолютивної частини рішення на особистій сторінці у соціальній мережі Facebook (Фейсбук) за посиланням ([INFO]). - Стягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER]) на користь [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER]) 50000 (п'ятдесят) тисяч грн. моральної шкоди. - Стягнути на користь позивача судові витрати. Ухвалою суду від 23.11.2018 року провадження у справі було відкрито (с. Шкамерда К.С.). 14.04.2019р. до суду відповідач надав відзив (а.с.42-49), згідно якого заперечував проти позову та просив відмовити. При цьому відповідач не заперечував факт публікації спірної інформації в мережі Фейсбук, однак не вважає її такою, що не відповідає дійсності. Ухвалою суду від 07.06.2019 року за клопотанням представника [PERSON] призначено проведення семантико-текстуальної експертизи, на час проведення якої провадження у справі було зупинено. До суду 23.09.2019 року матеріали цивільної справи були повернуті із експертної установи разом із клопотання про уточнення експертного завдання. На підставі наказу від 16вересня 2019року № 50-ос/с Голови суду Кічмаренко С. М. про відрахування зі штату Приморського районного суду м. Одеси судді Шкамерди К.С. у зв`язку із закінченням терміну відрядження, з метою забезпечення дотримання прав та законних інтересів сторін по справі, а також дотримання розумних строків розгляду справи,та на підставі службової службової записки помічника та секретаря судового засідання судді Шкамерди К.С. Іванової О. І. та Довгань Ж. А. здійснено перерозподіл справи. Матеріали справи надійшли до провадження судді Домусчі Л.В.. Ухвалою суду від 28.10.2019 року цивільну справу прийнято до провадження. Ухвалою суду від 31.10.2019 року поновлено провадження по цивільній справи та призначено до розгляду у підготовчому засіданні на 16грудня 2019року. Ухвалою суду від 16.12.2019 року по справі було призначено судову семантико-текстуальну експертизу, на час проведення якої провадження у справі було зупинено. 13.04.2020 року матеріали цивільної справи були повернуті до суду з висновком експерта за результатами проведення експертизи №72-20 від 19.03.2020 року. Ухвалою суду від 15.04.20 року (головуючий суддя Домусчі Л.В.) провадження по справі відновлено та призначене підготовче засідання. Ухвалою суду від 20.07.2020р. підготовче засідання по справі закрито, а справу призначено до розгляду по суті на 12.11.2020р.. При цьому в підготовчому засіданні були присутні представник позивача та представник відповідача. Судом розглянуто клопотання. Задоволено клопотання про дослідження доказів у мережі Інтернет, та відмовлено у задоволенні клопотання про виклик свідків. Представник відповідача відмовився від клопотання про виклик експерта. 12.11.2020 року судове засідання відкладалося на 18.11.2020 року, у зв`язку з неявкою представника відповідача. 18.11.2020 року судове засідання відкладалося на 11.03.2021 року, у зв`язку з неявкою представника відповідача. У судовому засіданні 11.03.2021 року представником позивача адвокатом Саєвською О.П. надано пояснення по суті спору яка підтвердила викладені обставини і підстави в позові та зазначила, що виходячи з буквального тлумачення даного тексту, слідує, що [PERSON] намагається виставити [PERSON] в очах усіх читачів в образі злочинця. Публікації побудовані у формі звинувачень та направлені лише на дискредитацію [PERSON]. Вважає, розповсюджену відповідачем інформацію недостовірною та такою, що ганьбить честь, гідність та ділову репутацію позивача, оскільки позивач є і керівником підприємства. При цьому відповідач та представник відповідача - [PERSON]. позов не визнали та просили суд залишити його без задоволення, та зазначила що інформація є дійсною, загальновідомою та викладена у формі оціночних суджень, про те, що позивачем не доведено доказів того, що він зазнав моральної шкоди. Крім того, представник відповідача в судовому засіданні зауважила, щодо висновку семантико-текстуальної експертизи №27/19 від 15 березня 2019 року складеного не судовим експертом. 11.03.2021 року судом по справі здійснено дослідження письмових доказів по справі та оголошено перерву до 27.03.2021 року з метою дослідження публікацій у мережі Інтернет та підготовки сторонами до судових дебатів. У судовому засіданні 15.03.2019 року представник позивача Саєвська О.П. позов підтримала з викладених в ньому підстав (з урахуванням заяви про зміну предмету позову) та просила його задовольнити. Представник відповідача - [PERSON]. позов не визнавала та просила суд залишити його без задоволення та не приймати до уваги висновки експертизи які надані позивачем. Заслухавши пояснення осіб, які були присутні в судових засіданнях, дослідивши матеріали справи та оглянувши публікації у мережі Facebook, суд приходить до наступних висновків. Згідно із Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Відповідно до частини четвертої статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Разом з тим відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Частиною першою статті 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація. Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (частина перша статті 277 ЦК України). Згідно зі статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації має право пред`явити, зокрема, фізична особа в разі поширення про неї недостовірної інформації, що порушує її особисті немайнові права. Згідно з п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Із наведеного вбачається, що в справах про захист честі, гідності та ділової репутації, захисту підлягають порушені немайнові права особи у разі сукупності таких обставин як поширення інформації, інформація стосується певної фізичної особи, інформація є недостовірною (не відповідає дійсності), поширення такої інформації порушує особисті немайнові права. У п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року N 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", роз`яснено, що згідно з положеннями ст. 277 ЦК України, обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, а позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом та формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної чи юридичної особи. Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначає, що відповідачем на власній сторінці в соціальній мережі Facebook поширена недостовірна та образлива інформація про позивача. Facebook - найбільша у світі соціальна мережа. Соціальна мережа - соціальна структура, утворена індивідами або організаціями. Вона відображає розмаїті зв'язки між ними через різноманітні соціальні взаємовідносини, починаючи з випадкових знайомств і закінчуючи тісними родинними зв'язками. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] року відповідач на персональній сторінці у соціальній мережі Facebook [INFO] розмістив пост в якому містяться зокрема наступні вислови: «….П.С. Моя жесткая позиция в отстаивании прав нескольких сотен обманутых строительными аферистами ладей типа [PERSON] и [PERSON] является одной из версий того, что на меня покушались и хотели убить выстрелом в сердце….». [INFO] року відповідач на персональній сторінці у соціальній мережі Facebook [INFO] розмістив пост в якому містяться зокрема наступні вислови: «Хорошо, что даже Агентства недвижимости присоединились к очистке Одессы от строительных аферистов. Которые покупают суды и готовы убивать людей. Это настоящий бич Одессы, уничтожающий доверие ко всем добропорядочным застройщикам и компаниям. #[INFO] #стопафера». [INFO] року відповідач на персональній сторінці у соціальній мережі Facebook [INFO][INFO][INFO] розмістив пост в якому містяться зокрема наступні вислови: «Тайно подготовленная пресс-конференция строительного мошенника и руководителя ОПГ [PERSON], ворующего у пайщиков их квартиры в ЖК "Гагарин Плаза" и ЖК "Золотой берег" (Аква Марин) тайной не получилась. Пришли несколько десятков пайщиков, которых он со своей бандой обманул. Ни на один вопрос [PERSON] ответить обманутым пайщикам не смог. А его компаньон [PERSON], грозивший убивать несогласных с очередным обманом пайщиков, просто сбежал из зала…». [INFO] року відповідач зі своєї персональної сторінки у соціальній мережі Facebook [INFO]/ розмістив коментар в якому містяться зокрема наступні вислови: «Негодяй должен сидеть в тюрьме. А он еще проводит пресс-конференции и продолжает покупать суды. (((». В своєму відзиві відповідач не заперечував, що зазначені позивачем публікації були розміщені відповідачем. Факт поширення вищезазначеної інформації в указаний спосіб сторонами не оспорюється. Крім того, судом оглянуто у судовому засіданні веб-сайт (сторінки Фейсбук) за місцем збереження оскаржуваної інформації в мережі Інтернет. Публікації зроблено під ім'ям [PERSON] та з його фотографією. Наведене дає підстави для висновку, що [PERSON] є належним відповідачем по справі. Зважаючи на викладене суд дійшов висновку, що цивільно-правову відповідальність за поширення інформації, яка порушує особисті немайнові права позивача повинен нести відповідач як автор публікацій. У зазначених вище публікаціях від [INFO] року, від [INFO] року, від [INFO] року йде мова про позивача, що не спростовується відповідачем, так як використовується його прізвище та ім'я. Цей факт також сторонами не оспорюється. Щодо публікації від [INFO] року, то суд вважає, що інформація викладена в ній не стосується безпосередньо [PERSON]. Суд бере до уваги висновок експерта за результатами проведення судової лінгвістичної експертизи №72-20 від 19.03.2020 року проведеного на підставі ухвали Приморського районного суду від 16.12.2019 року який встановив, що досліджена публікація має образливий характер щодо будівельних компаній, діяльність яких порівняна автором з діяльністю особи [PERSON]., але не виражена щодо нього прямо. Таким чином, суд дійшов висновку, що право позивача порушене у публікаціях від [INFO] року, від [INFO] року, від [INFO] року, та не порушено у публікації від [INFO] року, оскільки не стосується безпосередньо позивача. Крім того, суд бере до уваги наступні висновки експерта за результатами проведення судової лінгвістичної експертизи №72-20 за матеріалами цивільної справи №522/20192/18 проведеної на підставі ухвали Приморського районного суду від 16.12.2019 року у цій справі. Щодо тексту публікації «Хорошо, что даже Агентства недвижимости присоединились к очистке Одессы от строительных аферистов. Которые покупают суды и готовы убивать людей. Это настоящий бич Одессы, уничтожающий доверие ко всем добропорядочным застройщикам и компаниям. #[INFO] #стопафера» від [INFO] року, то у ній міститься негативна інформація про будівельні компанії, які недобросовісно виконують свої обов'язки, а навіть схиляються до вчинення неправомірних дій. Наявність негативних відомостей співвідносна з особою [PERSON] за посередництвом посилання (хештегу). Висловлювання викладені як у формі оціночних суджень так й у формі фактичних тверджень. Так, лексико-семантичний аналіз досліджуваної публікації показав, що наведені мовні засоби, за їх словниковими значеннями, містять негативний компонент. Таким чином, словосполучення «строительных аферистов» має негативну конотацію й означає нечесних людей, що займаються шулерством, махінаціями у будівельному бізнесі, тобто це словосполучення містить інформацію негативного характеру. Також, поняття «аферисти» та пов'язану з ним діяльність (шулерство, махінації), автор публікації доповнює порівнянням із явищем бича, тобто того, що завдає великої шкоди, лиха: «Это настоящий бич Одессы». Зміст наведених висловів інформує широку аудиторію мережі Інтернет про недобросовісну діяльність будівельних компаній, до яких відносить й особу [PERSON] через вказання у публікації на прізвище [PERSON] за посередництвом посилання (хештегу - який дає можливість групувати подібні повідомлення з метою отримання набору інформації, який його містить): #[INFO] #стопафера», а також через текстову інформацію на ілюстрації. Також встановлено, що наявна і фактуальна інформація, що подається через висловлювання, виражені у формі тверджень, котрі відображають обставини чи події, які відбувались у минулому або, які вже відбулись. Висловлювання «…Агентства недвижимости присоединились к очистке Одессы от строительных аферистов» підкреслює факт діяльності, яку можна перевірити на предмет правдивості чи хибності так як у вираженні «присоединились к очистке» мова про допомогу добропорядних забудовників, яка вже мала місце, у ліквідації нечесних будівельних компаній, що займаються шулерством, махінаціями. Щодо тексту публікації «Тайно подготовленная пресс-конференция строительного мошенника и руководителя ОПГ [PERSON], ворующего у пайщиков их квартиры в ЖК "Гагарин Плаза" и ЖК "Золотой берег" (Аква Марин) тайной не получилась. Пришли несколько десятков пайщиков, которых он со своей бандой обманул. Ни на один вопрос [PERSON] ответить обманутым пайщикам не смог. А его компаньон [PERSON], грозивший убивать несогласных с очередным обманом пайщиков, просто сбежал из зала…» від [INFO] року, то наявність негативних відомостей про особу та поведінку [PERSON] свідчить про те, що досліджена публікація містить негативну інформацію образливого характеру про [PERSON] та викладена у формі фактичного твердження. Так, відповідно до семантики наведених слів у контексті аналізованого тексту адресант, у своєму зверненні до широкої аудиторії мережі Інтернет висловлюється в образливій формі, виражаючи своє негативне ставлення стосовно [PERSON]: «Тайно подготовленная пресс-конференция строительного мошенника и руководителя ОПГ [PERSON], ворующего у пайщиков их квартиры в ЖК "Гагарин Плаза" и ЖК "Золотой берег" (Аква Марин) тайной не получилась. Пришли несколько десятков пайщиков, которых он со своей бандой обманул. Ни на один вопрос [PERSON] ответить обманутым пайщикам не смог. А его компаньон [PERSON], грозивший убивать несогласных с очередным обманом пайщиков, просто сбежал из зала…» називаючи його «будівельним шахраєм» та «керівником Організованого злочинного угрупування». Також автор стверджує, що О. [PERSON] ошукав «несколько десятков пайщиков», тобто людей, які вклали гроші у будівництво свого житла. Діяльність О.[PERSON] адресант називає злочинною діяльністю у вислові «… он со своей бандой обманул», який має негативну конотацію через слово «банда», щор трактується, за лексикографічними джерелами, як озброєна група злочинців, що чинять грабежі, розбої, вбивства. Використання зазначених слів указує на те, що надана на дослідження публікація має образливий характер. Щодо тексту публікації «Негодяй должен сидеть в тюрьме. А он еще проводит пресс-конференции и продолжает покупать суды. (((», від 10.11.2018р. то він містить негативну інформацію образливого характеру, яка була викладена як у формі фактичного твердження так і оціночного судження. Через лексему «негодяй», яка вживається як лайливе слово в значенні того, «хто здійснює ганебні, підлі вчинки, мерзотника, низької, підлої людини» та через словосполучення «покупать суды» в значенні: «залучати на свою сторону за допомогою підкупу, хабара; підкуповувати» наявний образливий характер всього висловлювання. Друге речення цієї публікації: «А он еще проводит пресс-конференции и продолжает покупать суды» можна перевірити на предмет правдивості чи хибності, отже воно викладено у формі фактичного твердження. При цьому, суд не бере до уваги твердження експерта, що у даному тексті неможливо встановити особу, оскільки коментар здійснено відповідачем під публікацією [PERSON] саме про позивача. Крім того, у матеріалах справи міститься висновок №27/19 від 15 березня 2019 року семантико-текстуальної експертизи складений ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива» ([PERSON]) за заявою адвоката Саєвської О.П., яка діє в інтересах позивача. Згідно якого, у текстах публікацій: пост [PERSON] від [INFO] року, пост [PERSON] від [INFO] року, пост [PERSON] від [INFO] року, коментар [PERSON] до посту [PERSON] від [INFO] року наявні висловлювання, що містять інформацію негативного характеру щодо [PERSON]. та висловлювання, наявні у текстах цих публікацій, які стосуються особи [PERSON] є фактичними твердженнями, а не оціночними судженнями. За змістом ч. 6 ст. 102 ЦПК України, у висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. Отже, в аспекті ч. 6 ст. 102 ЦПК України при складанні висновку експерта не вимагається обов`язкове присвоєння експерту кваліфікації судового експерта. Експерту [PERSON] рішенням Експертно-кваліфікаційної комісії КНДІСЕ від 29.03.2016 р. підтверджено кваліфікацію судового експерта з правом проведення почеркознавчих і авторознавчих експертиз за спеціальністю 1.2. (дослідження писемного мовлення) та в подальшому їй було підтверджено кваліфікацію судового експерта за цим видом експертиз до 29.03.2021 р. 01 листопада 2016 року [PERSON] звільнено з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, згідно Наказу №216к. Відповідно до п. 6 розділу VI Положення про експертно-кваліфікаційні комісії та атестацію судових експертів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2015 р. № 301/5 (в редакції, чинній станом на 01.11.2016 року), у разі звільнення працівника НДУСЕ у Свідоцтві робиться відмітка про його анулювання і до структурного підрозділу Міністерства юстиції України, на який покладено експертне забезпечення правосуддя, направляється подання про внесення відповідної інформації до державного Реєстру атестованих судових експертів. Свідоцтво підлягає анулюванню у разі звільнення працівника з НДУСЕ (пп. 5 п. 14 вказаного Положення (в редакції, чинній станом на 01.11.2016 року). Таким чином, анулювання Свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта [PERSON] як судового експерта було здійснено у зв`язку з її звільненням з КНДІСЕ. Скасування та визнання недійсним свідоцтва експерта не позбавляє останнього кваліфікації. Фахівці, які працюють у науково-дослідних установах судових експертиз Мін`юсту на підставі договорів і залучаються до проведення інших видів експертиз, проходять атестацію в ЦЕКК. Тобто за наявності трудових відносин кваліфікація періодично підтверджується та видається свідоцтво про підтвердження або подовжується дія старого свідоцтва. Отже, станом на час проведення експертного дослідження [PERSON], як того вимагає ст. 72 ЦПК України, володіла спеціальними знаннями У зв'язку з викладеним, заперечення відповідача, що висновок №27/19 від 15 березня 2019 року семантико-текстуальної експертизи складений не судовим експертом приймаються судом до уваги. Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Враховуючи вищевикладене, оскільки наведена інформація викладена автором у публікаціях від [INFO] року, від [INFO] року та від [INFO] року у формі категоричних стверджень про існування конкретних обставин (фактів), які нічим не підтверджені, є негативною, а тому суд визнає її недостовірною і такою, що порушує особисті немайнові права позивача. Щодо наданих відповідачем витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань про досудове розслідування, то вони не є достатніми доказами, оскільки реєстр є лише електронною базою даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до реєстру, тому суд не бере їх до уваги. До того ж, суд не бере до уваги визначені у відзиві Відповідачем обставини як загальновідомі, а саме: публікація УКРАЇНСЬКОЇ СЛУЖБИ ІНФОРМАЦІЇ під назвою «Имущество застройщика «Таировских садов» [PERSON] и его родственников арестовано» та КОМЕНТАР.ЮА під назвою «В Одессе от вкладчиков ЖК «Аквамарин» требуют деньги за жилье, которое не могут сдать уже 12 лет» оскільки у оспорюваних публікаціях не робив посилання на ці публікації. Крім того, у публікації КОМЕНТАР.ЮА зроблені посилання на слова самого Відповідача: «Стоит отметить, что имя [PERSON] связывают также со строительством комплекса «Гагарин-Плаза», который горел в 2015 году. По словам [PERSON], тогда от дыма пострадали пожарные, которые якобы не выявили на месте воду для тушения. «После сдачи комплекса без своих квартир остались где-то 70 человек. Их фактически «кинули» на несколько миллионов долларов», - сказал [PERSON]». Таким чином, оскаржувана інформація не є загальновідомою, а вказані докази є неналежними. Щодо посилання відповідача на розгляд справи №520/15842/18 за позовом дружини Позивача - [PERSON] як доказ того, що Позивач є керівником Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "ПРЕСТИЖ VII" (далі - ОК «ЖБК «ПРЕСТИЖ VII»)який є учасником різних судових справ, що стосуються обману вкладників, повторного продажу квартир та визнання права власності на квартири, суд вважає, що це не спростовує доводів позовної заяви, та не має значення для вирішення справи №522/20192/18. Щодо твердження Відповідача у відзиві, що викладена ним інформація є оціночним судженням то це спростовується наявними у матеріалах справи та дослідженими судом висновком семантико-текстуальної експертизи №27/19 від 15.03.2019 року складеного ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива» ([PERSON]) та висновком експерта за результатами проведення судової лінгвістичної експертизи №72-20 від 19.03.2020 року на підставі ухвали Приморського районного суду від 16.12.2019 року. Суд також зазначає, що під час огляду у судовому засіданні веб-сайту (сторінки Фейсбук) за місцем збереження оскаржуваної інформації, судом встановлено, що пост [PERSON] від [INFO] року станом на час його дослідження видалено. Пост [PERSON] від [INFO] року змінено, до фрази (мовою оригіналу) «от строительных аферистов» додано словосполучення (мовою оригіналу) «самых разных». Згідно історії змін, зміни зроблено 10.03.2021 року о 20:57 годині. Пост [PERSON] від [INFO] року змінено, до фразу (мовою оригіналу) «строительного мошенника и руководителя ОПГ [PERSON]» змінено на (мовою оригіналу) «строительного «девелопера» - больше похожего на мошенника - и руководителя кооперативов (ОПГ) [PERSON]». Згідно історії змін, зміни зроблено 10.03.2021 року о 20:42 годині. Коментар [PERSON] до посту [PERSON] від [INFO] року також змінено, додано фразу (мовою оригіналу) «Это мое личное мнение!». При цьому, у матеріалах справи містяться належним чином засвідчені роздруківки цих публікацій з текстом, що досліджувався експертами, подані позивачем разом з позовною заявою. Вказані доказі свідчать про факт поширення інформації та існування її на сторінці Фейсбук на протязі декількох років, та станом на день винесення рішення у розділі «Історія змін», тому належним способом захисту також є видалення цих публікацій. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.( ч.3 ст. 23 ЦК ) Згідно зі ст. 280 ЦК України фізична особа, особисте немайнове право якої порушено, має право на відшкодування майнової та (або) моральної шкоди, яку їй завдано у зв`язку з таким порушенням. Відповідно до п.п.3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року із змінами внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25 травня2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та урахуванням інших обставин. Суд вважає, що позивачем в порядку ст.13, 81 ЦПК України не представлено належних доказів про заподіяння йому моральної шкоди відповідачем, яка виразилася у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, у порушенні стосунків з оточуючими людьми, або ж при настанні інших негативних наслідків, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для відшкодування моральної шкоди. За ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд зазначає, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ч. 5 ст. 263 ЦПК України). На підставі викладеного суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON]. до [PERSON]. про захист особистих немайнових прав шляхом визнання інформації недостовірною у текстах публікацій: пост [PERSON] від [INFO] року, пост [PERSON] від [INFO] року, коментар [PERSON] до посту [PERSON] від [INFO] року, зобов'язання видалити інформацію у текстах публікацій: пост [PERSON] від [INFO] року, пост [PERSON] від [INFO] року, коментар [PERSON] до посту [PERSON] від [INFO] року та спростувати інформацію. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судові витрати позивача складаються лише з судового збору у розмірі 7048,00 грн. сплаченого за подачу позову немайнового характеру у розмірі 6343,20 грн. (704.80 грн. х 9) за кожну позовну вимогу та позову майнового характеру у розмірі 704.80 грн., враховуючи, що фактично задоволено сім позовних вимог з десяти, суд стягує з відповідача на користь позивача 4933,60 грн. (чотири тисячі дев'ятсот тридцять три гривні 60 копійок).

Outcome: partial