Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі Банк) звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до Кредитного договору від 25.12.2006 р. Банком було надано [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. У відповідності до Договору Позичальник зобов'язаний повернути кредит зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої зобов'язання по поверненню кредиту Відповідач повністю не виконав і має заборгованість перед Банком в розмірі 18332,62 грн., яку просять стягнути. У судове засідання представник Банку не з"явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує, просив розглянути справу у його відсутність, згоден на заочний розгляд справи. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином через оголошення в пресі , причину неявки суду не повідомив, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню . У судовому засіданні встановлено, що відповідно до Кредитного договору від 25.12.2006 р. Банком було надано [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. У відповідності до Договору Позичальник зобов'язаний повернути кредит зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Рішення Октябрського районного суду Полтавської області від 16.06.2011 р. (а.с.6-7) стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором з [PERSON] в розмірі 15477,61 грн. та судові витрати по справі. Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов"язань по вищезазначеному договору станом на 30.11.2014 р. утворилась заборгованість по кредиту, з врахуванням боргу, стягнутому за вищевказаним судовим рішенням, на загальну суму 18332,62 грн., що підтверджується розрахунком, наданим Банком. (а.с. 8-10). Зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604- 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом на суму 18332,62 грн., що , відповідно до розрахунку Банку, який не оспорюється відповідачем, розраховано наступним чином : Відповідач станом на 30.11.2014 р. має заборгованість - 32461,06 грн., яка складається з наступного: -6676,65 грн. - заборгованість за кредитом; - 25784,41 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; Від цієї суми заборгованості віднімається сума в розмірі 15477,61 грн., яка була задоволена судовим рішенням Октябрського районного суду Полтавської області від 16.06.2011 р. , різниця становить 16983,45 грн. До цієї суми додається - 500 грн. штраф (фіксована частина) - 849,17 грн. - штраф (процентна складова) Таким чином розмір заборгованості відповідача, який підлягає стягненню на користь позивача становить 18332,62 грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідності. 610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов"язання відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. Враховуючи надані обґрунтування розміру заборгованості, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: approved