Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

[PERSON] 21.03.2018 року звернулася в суд з вищезазначеним позовом. Позов мотивувала тим, що за час перебування у шлюбі з відповідачем у них народилося троє дітей: донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу 17.11.2017 року постійно проживають з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Згідно судового наказу №704/1214/2012 виданого Воловецьким районним судом 02.10.2012 року на двох старших дітей присуджено стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Коштів на утримання сина [PERSON], [INFO] відповідач, який не має регулярного доходу, добровільно не надає, позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, у зв"язку з чим працевлаштування її є неможливим, самостійно забезпечувати дитину всім необхідним можливості у неї немає, тому просить суд сятгнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати покласти на відповідача. Позивач та її представник у судове засідання не з"явилися, від позивача надійшла заява про слухання справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає. Відповідач [PERSON] на виклик суду не з"явився, про причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджено оголошенням про його виклик на сайті "Судова влада України". Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Свідоцтвом про народження серії 1-ФМ №407657 від 28.11.2017 року підтверджено, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.33). Шлюб між сторонами розірвано рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 17.11.2017 року (а.с.38). Неповнолітні діти від даного щлюбу, а саме: донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] постійно проживають з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджено довідкою виконкому Воловецької селищної ради №3737 від 06.12.2017 року (а.с.35). Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.08.2017 року на виконанні у Воловецькому районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області перебуває судовий наказ №704/1214/2012, виданий Воловецьким районним судом 02.10.2012 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.26). За ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. На підставі ч.1, ч.2 ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» та ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З огляду на те, що відповідач [PERSON] офіційно не працює, постійного доходу не має, однак є особою працездатного віку та зобов"язаний утримувати дитину, суд вважає необхідним стягувати з нього аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно. У відповідності до вимог ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 21.03.2018 року (а.с.1). На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежів за один місяць. У частині позовних вимог про про присудження аліментів не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку слід відмовити, оскільки така вимога одночасно з вимогою про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі чинним законодавством не передбачена. З відповідача на користь держави підлягає стягненню також судовий збір в розмірі 704 гривень 40 копійок, згідно ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved