Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Комунальної установи „Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту" Запорізької обласної ради про визнання незаконним та скасування наказів про догану та звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, премії, матеріальної допомоги на оздоровлення, моральної шкоди, зазначивши, що з 17.02.2014 року по 01.07.2014 року працювала на посаді провідного спеціаліста сектору внутрішнього аудиту та матеріально-технічного забезпечення. 16.05.2014 року їй було винесено догану без наявних для цього підстав. 15.05.2014 року її під моральним тиском заставили написати заяву про звільнення та звільнили 01.07.2014 року, тоді як вона 01.07.2014 року відкликала свою заяву про звільнення. Просить суд визнати незаконним та скасувати наказ про винесення догани та про звільнення; поновити на посаді провідного спеціаліста сектору внутрішнього аудиту та матеріально-технічного забезпечення; зобов"язати відповідача нарахувати та виплатити на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу; нарахувати та доплатити премію за квітень 2014 року у розмірі 500 грн., матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі посадового окладу; стягнути моральну компенсацію у розмірі 3000 грн. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позові, пояснивши, що працюючи на посаді провідного спеціаліста сектору внутрішнього аудиту та матеріально-технічного забезпечення Комунальної установи „Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту" Запорізької обласної ради вона виконувала свої посадові обов"язки на належному рівні. Головний бухгалтер управління [PERSON] 06.05.2014 року в усній формі поставила їй завдання виконати паспорти бюджетних програм до кінця дня 13.05.2014 року, завідомо знавши про неможливість виконання завдання у такі короткі терміни та передбачені наказом Міністерства фінансів України терміни - 30 днів, та на доопрацювання - 45 діб. Завдання вона виконала своєчасно, однак їй безпідставно була винесена догана. Звільнення також вважає незаконним, оскільки заяву про звільнення вона писала під моральним тиском, більш того в подальшому відкликала заяву про звільнення. Їй незаконно не виплатили премію за квітень 2014 року у розмірі 500 грн. та матеріальну допомогу на оздоровлення на підставі її заяви від 26.05.2014 року. Внаслідок незаконного звільнення вона зазнала моральних страждань, розмір яких оцінює в 3000 грн. Представник відповідача позов не визнав, пояснивши, що догана позивачу була винесена на законних підставах, їй було доручено підготувати документи щодо приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей, однак нею своєчасно не були підготовлені документи з приймання-передачі майна, у зв"язку з чим їй була винесена догана. Крім того, позивачка 15.05.2014 року подала заяву про звільнення за власним бажанням, по догляду за дитиною до досягнення нею 14-річного віку з 30.06.2014 року. 30 червня 2014 року був офіційний вихідний день, тому позивач була звільнена з 01.07.2014 року.01.07.2014 року позивачкою була подана заява про відкликання заяви про звільнення, однак їй було відмовлено у залишенні на роботі, оскільки на її місце було запрошено за переведенням з іншого комунального закладу працівник [PERSON] Звільнення було здійснено на законних підставах. Стосовно нарахування та виплати премії та матеріальної допомоги на оздоровлення , то це є правом керівника установи, а не його обов"язком, тому позивачка не вправі вимагати про призначення цих виплат як обов"язкових. Щодо моральної шкоди, відповідач вважає що жодних доказів нанесення моральної шкоди та пережитих страждань позивачка не наводить. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін по справі, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено, що позивач з 17.02.2014 року по 01.07.2014 року працювала на посаді провідного спеціаліста сектору внутрішнього аудиту та матеріально-технічного забезпечення Комунальної установи „Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту" Запорізької обласної ради (копія трудової книжки а/с 16). Наказом т.в.о. директора Комунальної установи „Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту" Запорізької обласної ради від 16.05.2014 року № 022 за систематичне невиконання покладених завдань, несвоєчасну підготовку звітності установи оголошена догана провідному спеціалісту сектору внутрішнього аудиту та матеріально-технічного забезпечення Комунальної установи „Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту" Запорізької обласної ради [PERSON] (а/с 8). Підставою винесення догани у наказі зазначена службова записка завідувача сектором [PERSON], пояснювальна [PERSON] Як слідує зі службової записки завідувача сектором внутрішнього аудиту та матеріально-технічного забезпечення [PERSON] (а/с 45) [PERSON] неодноразово несвоєчасно та не в повному обсязі виконувала завдання які доручались їй головним бухгалтером [PERSON] та ним особисто. [PERSON] було поставлене завдання до 13 травня 2014 року підготувати паспорти бюджетних програм місцевого бюджету на 2014 рік по програмно-цільовому методу, завдання не виконано вчасно, та містить багато помилок. Відповідно до ч. 1 ст. 147 КЗпП України догана - це дисциплінарне стягнення, яке може бути застосоване до працівника саме за порушення трудової дисципліни. Згідно ст.ст.148,149 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Згідно ст.139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Посадовою інструкцією провідного спеціаліста сектору внутрішнього аудиту та матеріально-технічного забезпечення Комунальної установи „Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту" Запорізької обласної ради, затвердженою 17 лютого 2014 року, передбачені обов"язки провідного фахівця сектору, а саме п.2.8 „приймати участь в підготовці квартальних, річних звітів, складати договори на матеріальну відповідальність. Відповідно до вимог ч.1 ст.147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняти на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Тобто, виключною компетенцією власника або уповноваженого ним органу є видача наказів, визначення підстав, мотивів, обґрунтування та виду дисциплінарного стягнення. В свою чергу, до компетенції суду належить перевірка додержання передбачених законом підстав та порядку застосування до працівників дисциплінарного стягнення, тобто законність наказу. Оцінивши надані суду письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідачем порушений порядок застосування дисциплінарного стягнення, визначений ст. 149 КЗпП України , а тому, встановлені підстави для визнання незаконним та скасування наказу № 022 від 16.05.2014 року. Судом встановлено, що в наказі про дисциплінарне стягнення не викладено фактичних обставин проступку, тобто відсутнє формулювання допущеного позивачем дисциплінарного проступку, не зазначено, коли саме позивачем було вчинено дисциплінарний проступок, від неї не витребувані пояснення щодо допущеного нею конкретного дисциплінарного проступку, не було погодження профспілкової організації на притягнення її до дисциплінарної відповідальності. Сама ж службова записка завідувача сектором внутрішнього аудиту та матеріально-технічного забезпечення [PERSON], яка була підставою для оголошення догани позивачці не містить конкретних зазначень щодо несвоєчасної підготовки звітності, як це вказано в наказі. Крім того, посилання на те, що позивачка неодноразово несвоєчасно та не в повному обсязі виконувала завдання, які доручались їй головним бухгалтером [PERSON] та ним особисто носять загальний характер. Тому визначитись коли саме вчинила дисциплінарний проступок позивач не вдається за можливе. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування наказу про дисциплінарне стягнення. Щодо звільнення позивачки суд встановив наступне. 15.05.2014 року [PERSON] звернулася до виконуючого обов"язки директора комунальної установи з заявою про звільнення її за ст.38 КЗпП України „за власним бажанням, по догляду за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку", з 30.06.2014 року. 01.07.2014 року [PERSON] звернулася до виконуючого обов"язки директора комунальної установи з заявою про відкликання заяви про звільнення. Наказом виконуючого обов"язки директора комунальної установи „Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту" Запорізької обласної ради № 027 від 01.07.2014 року звільнено провідного фахівця сектору внутрішнього фінансового аудиту та матеріально-технічного забезпечення [PERSON] за власним бажанням з 01.07.2014 року відповідно до ст.38 КЗпП України (а/с 13). Статтею 38 КЗпП України визначено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Частиною 2 статті 38 КЗпП України передбачено, якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою. Законодавець передбачив лише один випадок, коли після закінчення двотижневого строку попередження працівник, що подав заяву на звільнення за власним бажанням, не може продовжити трудовий договір. А саме, в разі, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору. Виходячи з матеріалів справи і доказів, наданих сторонами, в даній справі має місце такий випадок, а саме звернення виконуючого обов"язки директора Комунальної установи „Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту" Запорізької обласної ради Войтко Ю.В. до директора КЗ „Запорізька обласна спеціалізована ЗОШІ спортивного профілю" Запорізької обласної ради про надання згоди на звільнення за переводом до КУ „Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту" ЗОР бухгалтера установи [PERSON] з 01.07.2014 року. (а/с 49) та заява [PERSON] про прийняття її на посаду провідного фахівця за переводом (а/с 50). Твердження позивачки про те, що при звільненні на неї чинився моральний тиск належними та допустимими доказами не підтверджені. Таким чином, судом не встановлені порушення відповідача при звільненні позивачки, тому підстави для визнання незаконним звільнення та поновлення її на роботі відсутні, як відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, які є похідними від позовних вимог щодо визнання незаконним звільнення та поновлення на роботі. Позовні вимоги щодо зобов"язання відповідача нарахувати та виплатити на користь позивачки премію за квітень 2014 року у розмірі 500 грн., матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі посадового окладу є безпідставними, виходячи з наступного. Відповідно до ч. ч. 2, 3 т. 97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, чрифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, «нагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюється підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій та винагород встановлюються власником або уповноваженим органом з урахуванням вимог, передбачених ч. 2 цієї статті. Вказані положення кореспондуються з нормами частин 1, 2 ст. 15 Закону України «Про оплату праці», відповідно до яких форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми І посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються з урахуванням вимог, передбачених частиною першою цієї статті. Так, Положенням про преміювання працівників КУ „Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту" Запорізької обласної ради передбачено, що преміювання працівників КУ „ЦБ" ЗОР здійснюється в межах затвердженого фонду оплати праці, в межах коштів передбачених на преміювання у кошторисі установи, а також економії фонду оплати праці, розмір премії визначається директором установи, виплата премії та позбавлення премії частково або повністю здійснюється відповідно до наказу директора КУ „ЦБ" ЗОР. П.4 постанови Кабінету Міністрів України „Про оплату праці працівників на основі єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери" від 30.08.2002 р. № 1298 передбачено, що надається право керівникам бюджетних установ, закладів та організацій в межах фонду заробітної плати, надавати працівникам матеріальну допомогу, у т.ч. на оздоровлення. За результатами перевірки Територіальною державною інспекцією з питань праці у Запорізькій області встановлено, що в Комунальній установі „Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту" Запорізької обласної ради відсутній колективний договір. Будь-яких інших доказів щодо розміру премій та матеріальної допомоги встановлених КУ „Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту" Запорізької обласної ради працівникам установи суду не надано. Вимоги щодо стягнення заробітної плати позивачкою не заявлялись, тому позовні вимоги про покладення на відповідача зобов"язань щодо нарахування та доплати премії та матеріальної допомоги не є належним способом захисту трудових прав працівника. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь державирозмірі 243 грн.60 коп.

Outcome: partial