Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом, в якому просив щодо стягнення на користь Публічного акціонерного товариства „Акціонерний Банк „Експрес-Банк", ЄДРПОУ 20053145, з [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], заборгованості в сумі 1842 грн. 14 коп. В обґрунтування позовних позивач, зокрема зазначив, що між позивачем (далі - Банк) та відповідачем було Кредитний договір №1103/39/к3 від 30 травня 2013 року, зобов'язання за яким позивач виконав повністю надав відповідачу кредит в сумі 5200 грн., за умови його повернення щомісячними платежами зі сплатою обумовлених сторонами у цьому договорі річних процентів, а відповідач свої зобов'язання не виконала належним чином, а саме станом на 21 грудня 2016 року не сплатила на користь позивача заборгованість по вказаному кредитному договору в сумі 1842 грн. 14 коп., яка складається з заборгованості за: кредитом - 366,60 грн.; за процентами - 427,40 грн.; суми штрафу - 520 грн.; інфляційних нарахувань - 288,15 грн.; а також з пені за несвоєчасне повернення: кредиту - 117,04 грн., процентів - 122,95 грн. У письмовій заяві представник позивача просив позов задовольнити. Відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом також враховано перевагу норм міжнародного права, а саме, що в силу вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Обов»язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції (параграф 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Всі ці обставини слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вказаний розумний строк для справи даної категорії визначено згідно з національним законодавством, а саме у ч.1 ст.157 ЦПК України, згідно з імперативними вимогами якої - суд розглядає цивільні справи вказаної категорії протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження по справі (яке було відкрито згідно з ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Парамонова М.Л. 15 травня 2017 року - а.с.48, при цьому, справу було передано в провадження судді Вовка Є.І. 07.08.2017 року а.с.2 №1181). Проаналізувавши наведені дані, всі матеріали справи, в тому числі копії: вказаного кредитного договору; розрахунку заборгованості, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Між позивачем (далі - Банк) та відповідачем було Кредитний договір №1103/39/к3 від 30 травня 2013 року, зобов'язання за яким позивач виконав повністю надав відповідачу кредит в сумі 5200 грн., за умови його повернення щомісячними платежами зі сплатою обумовлених сторонами у цьому договорі річних процентів, а відповідач свої зобов'язання не виконала належним чином, а саме станом на 21 грудня 2016 року не сплатила на користь позивача заборгованість по вказаному кредитному договору в сумі 1842 грн. 14 коп., яка складається з заборгованості за: кредитом - 366,60 грн.; за процентами - 427,40 грн.; суми штрафу - 520 грн.; інфляційних нарахувань - 288,15 грн.; а також з пені за несвоєчасне повернення: кредиту - 117,04 грн., процентів - 122,95 грн. Відповідно до положень ст.1054 ЦК України: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору; Відповідно до положень ст.526, ч.1 ст.530 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, в тому числі, у встановлений в ньому строк. Відповідно до положень ст.ст.549, 550 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання, при цьому, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов"язання. Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, судові витрати по справі у виді судового збору належить стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved