Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ПрАТ "УПСК" про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої смертю потерпілого, мотивуючи його тим, що 22.12.2019 р. біля 21-00 год. водій [PERSON] , керуючи автомобілем Infiniti QX 80, р/н [NUMBER] , рухаючись автодорогою сполученням Житомир-Могилів-Подільський поблизу повороту на с. Радівка Калинівського району Вінницької області, допустив наїзд на пішоходів [PERSON] та [PERSON] , які, не виділивши себе в темну пору доби, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, перетинали проїзну частину у невстановленому місці. [PERSON] була матір"ю позивача [PERSON] . Постановою від 29.05.2020 р. кримінальне провадження №12019020000000506 за фактом ДТП закрито у зв"язку з відсутністю в діях водія ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 3 КК України. Станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Infiniti QX 80, р/н [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ "УПСК", що підтверджується полісом №АО4711302 від 22.12.2019 р. 27.01.2020 р. представник позивача повідомив відповідача ПрАТ "УПСК" про настання страхового випадку, подав заяву на виплату страхового відшкодування, а саме 16692,00 грн - у відшкодування моральної шкоди, 9639,00 грн - у відшкодування витрат на поховання. 25.02.2020 р. відповідачем прийнято рішення про призупинення розгляду страхової справи до надання позивачем документів про склад сім`ї потерпілої та рішення у кримінальній справі. Позивач [PERSON] вважає рішення відповідача ПрАТ "УПСК" незаконним та необгрунтованим. Позивач просить стягнути з ПрАТ "УПСК": 16692,00 грн - у відшкодування моральної шкоди, 12639,00 грн - витрат на поховання, 1402,35 - інфляційних, 720,82 грн - 3% річних, 3011,46 грн - пені за порушення строку виплати страхового відшкодування, а також 3% річних та пеню, нараховувати на суму основного боргу, починаючи з 24.02.2021 р. до моменту виконання рішення (згідно ст. 265 ч. 10 ЦПК України). (а.с. 1-16) В судове засідання позивач [PERSON] не з"явилась, до позовної заяви додано клопотання її представника - адвоката Лабика Р.Р. про розгляд справи у відсутність сторони позивача. (а.с. 57) Представник відповідача ПрАТ "УПСК" в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи, відзиву не подав. (а.с. 96, 102) Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що згідно постанови про закриття кримінального провадження №12019020000000506 від 29.05.2020 р. о 21-00 год. 22.12.2019 р. водій [PERSON] , керуючи автомобілем Infiniti QX 80, р/н [NUMBER] , рухаючись автодорогою сполученням Житомир-Могилів-Подільський, поблизу повороту на с. Радівка Калинівського району Вінницької області, допустив наїзд на пішоходів [PERSON] і [PERSON] , які, не виділивши себе в темну пору доби, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, перетинали проїзну частину у невстановленому місці справа наліво по ходу руху автомобіля. Згідно висновку судово-медичної експертизи №119 від 03.02.2020 р. пішохід [PERSON] отримала тяжкі тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла. Смерть [PERSON] настала від сполученої травми тіла та має ознаки тяжкого тілесного ушкодження і стоїть в причинному зв"язку зі смертю. При судово-токсикологічній експертизі крові [PERSON] виявлено етиловий спирт у концентрації 3,00 ‰, що відповідає сильному алкогольному сп"янінню на момент настання смерті. Відповідно до висновку експертизи технічного стану транспортного засобу №50 від 20.01.2020 р. робоча гальмівна система, рульове керування автомобіля «Infiniti QX 80», р/н [NUMBER] , знаходилося в технічно-справному стані при якому були відсутні які-небудь несправності, що впливають на її вихідні параметри. Згідно висновку автотехнічної експертизи №30 від 17.01.2020 р., в у мовах даної пригоди, водій [PERSON] не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішоходів шляхом термінового гальмування, з зупинкою автомобіля до смуги руху пішоходів, тобто шляхом виконання вимог п. 12.3 ПДР. В діях водія [PERSON] не вбачається порушення ПДР, які б з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням події ДТП. Причиною ДТП стало порушення [PERSON] і [PERSON] вимог п.п. 4.4, 4.14 (а), (г) ПДР, ці порушення знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками. Кримінальне провадження №12019020000000506 закрито на підставі ст. 284 ч. 1 п. 2 КПК України в зв`язку з відсутністю в діях водія [PERSON] складу злочину, передбаченого ст. 286 ч. 3 КК України. (а.с. 20-22) Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Infiniti QX 80», р/н [NUMBER] , була застрахована на час ДТП - 22.12.2019 р. в ПрАТ "УПСК", що підтверджується полісом №АО4711302. (а.с. 36) Позивач [PERSON] є дочкою загиблої [PERSON] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] (а.с. 30), копією свідоцтва про шлюб (а.с. 31), згідно якого позивач [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] зареєстрували шлюб 15.09.2006 р., дружина змінила прізвище на [PERSON] . (а.с. 31) На а.с. 19 - копія свідоцтва про смерть [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Представник позивача [PERSON] - [PERSON] 27.01.2020 р. повідомив відповідача ПрАТ "УПСК" про ДТП, що сталась 22.12.2019 р. о 20-30 год. на автодорозі М-21, поблизу повороту на с. Радівка Калинівського району Вінницької області, внаслідок якої загинула [PERSON] (а.с. 37-38) 27.01.2020 р. представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся до відповідача ПрАТ "УПСК" з заявами про виплату страхового відшкодування, пов"язаного із понесеними витратами на поховання в розмірі 9639,00 грн, моральної шкоди в розмірі 16692,00 грн. (а.с. 40, 42) Згідно відповіді ПрАТ «УПСК» №659/18 від 25.02.2020 р. відповідач, розглянувши заяву про виплату страхового відшкодування вх. №1675/18 від 31.01.2020 р. за шкоду, пов`язану зі смертю [PERSON] в результаті ДТП, за участі транспортного засобу «Infiniti QX», р/н [NUMBER] , поліс А0/4711302, повідомив про необхідність надати документи: довідку про склад сім"ї потерпілої, документи, які підтверджують смерть батьків потерпілої, рішення у кримінальній справі (постанову про закриття кримінального провадження чи рішення суду). (а.с. 45) 17.04.2021 р. представником позивача [PERSON] - [PERSON] було направлено на адресу страховика заяву про долучення документів на виплату страхового відшкодування, а саме: оригіналу товарного чека понесених витрат на поховання в сумі 3000,00 грн, копії витягу з Єдиного державного реєстру ФОП - [PERSON] , копії свідоцтва № [NUMBER] про реєстрацію платника ПДВ. (а.с. 46) Надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв"язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована. Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст. 1187 ч. 2 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 22 п. 22.1 абз. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 23 п. 23.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», визначено порядок здійснення та розміри страхових виплат за шкоду, пов`язану зі смертю потерпілого. Пунктом 27.2. ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених ст. 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Згідно ст. 1200 ч. 1 ЦК України у разі смерті потерпілого, право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Відповідно до ст. 1167 ч. 2 п. 1 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно зі ст. 23 ч. 3-5 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб; розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення; при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості; моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування; моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1168 ч. 2 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. У п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 р. судам роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить із характеру, тривалості, обсягу та змісту душевних страждань дочки, яка втратила матір. Втрата близької людини є непоправною, та безсумнівно призводить до суттєвих негативних наслідків, у тому числі, пов`язаних із нормальним життєвим укладом родини, неможливістю повного відновлення попереднього стану. Згідно ст. 81 ч. 1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що є підстави для відшкодування позивачу моральної шкоди в заявленому позивачем розмірі - 16692,00 грн. Щодо вимоги про стягнення витрат на поховання. Відповідно до ст. 1201 ч. 1 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Пунктом 27.4. ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку (постанова Верховного Суду від 10.07.2019 р. (справа №500/8418/13-ц). У постанові Верховного Суду від 19.03.2018 р. (справа №554/1793/15-ц) зазначено, що у відповідності до ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» від 10.07.2003 р. під похованням померлого потрібно розуміти комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Згідно квитанції до прибуткового касового ордера №623 від 23.12.2019 р., виданого ПП [PERSON] , позивачем [PERSON] на оплату ритуальних товарів було витрачено 9639,00 грн. (а.с. 34) На підготовку тіла до поховання [PERSON] позивачем було витрачено 3000,00 грн, що підтверджується копією товарного чека від 23.12.2019 р., виданого КП ВМР "Комбінат комунальних підприємств". (а.с. 35) Отже, вимога про стягнення витрат на поховання в сумі 12639,00 грн підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо вимоги про стягнення інфляційних та 3% річних. Згідно п. 35.1. ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Пунктом 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Оскільки заява про виплату страхового відшкодування разом з усіма документами подана представником позивача 27.01.2019 р., то обов`язок у страхової компанії щодо виплати страхового відшкодування виник не пізніше 90 днів з дня такого звернення, тобто з 31.01.2020 р. (коли ПрАТ "УПСК" отримало заяву про виплату страхового відшкодування) до 30.04.2021 р. Згідно постанови Верховного Суду від 06.06.2019 р. (справа № 758/8819/16-ц) правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачається передача грошей як предмета договору або сплата їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про надання послуг, оскільки він установлює ціну договору - страхову суму. Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника, яким у цих правовідносинах виступає страховик. При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за цим договором: на його або третьої особи користь страховик зобов`язаний здійснити страхове відшкодування. Враховуючи викладене, правовідносини, які склалися між сторонами у справі на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є грошовим зобов`язанням. На ці правовідносини поширюється ст. 625 ч. 2 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. У п. 21 абз. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ» від 01.03.2013 р. №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснення, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 526, ст. 625 ч. 2 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 527, 530 ЦК України зобов"язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Відповідно до ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Отже, позов в частині вимоги про стягнення інфляційних в сумі 1402,35 грн та 3% річних в розмірі 720,82 грн, нарахованих за період з 01.05.2020 р. (наступний день після закінчення строку для здійснення страхової виплати) до 24.02.2021 р. ( до подачі позову) підлягає задоволенню. Щодо вимоги про стягнення пені за порушення строку виплати страхового відшкодування. Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. З розрахунку пені, зробленого позивачем, вбачається, що пеня в розмірі 3011,46 грн нарахована за період з 01.05.2020 р. до 23.02.2021 р. (період початку прострочення страхової виплати та дня подачі позовної заяви), а тому вимога про стягнення пені, нарахованої за порушення строку виплати страхового відшкодування, підлягає задоволенню. Ст. 265 ч. 10, 11 ЦПК України визначено, що суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимога про нарахування і стягнення пені і 3% річних на суму основного боргу - 29331,00 грн до моменту виконання рішення (згідно ст. 265 ч. 10 ЦПК України) підлягає частковому задоволенню, необхідно нараховувати і стягнути з відповідача ПрАТ "УПСК" на користь позивача [PERSON] пеню згідно п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на суму 29331,00 грн, починаючи з 24.02.2021 р. і до моменту виконання рішення. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача потрібно стягнути на користь держави 908,00 грн судового збору.

Outcome: approved