Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

\~\~\~\~\~ Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою, зобовязати відповідачку не чинити перешкоди в участі позивача у вихованні та вільному спілкуванні з їх спільною дитиною, визначити наступні способи участі позивача у вихованні його сина [PERSON], [INFO], як особисте спілкування, а саме: побачення пять разів на тиждень з понеділка по пятницю з 15-00 год. до 19-00 год. за місцем проживання, перебування сина; спільний відпочинок кожної суботи та неділі з 09-00 год. до 20-00 год., необмежене спілкування з сином особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу звязку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином; у разі, якщо святкові дні\~ припадають на день побачення позивача з сином або цей день передує побаченню або є наступним після нього, то такі дні син проводить з батьком, в день побачення з сином забирати останнього з дому/дитячого садка особисто та зобовязати [PERSON] за два дні до його зустрічі з сином надавати точну інформацію щодо фактичного місця перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити позивача особисто на наступний день після настання таких обставин. В обгрунтовання своїх вимог посилається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 19.03.2015 року. Від даного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, відповідач із самого початку вагітності ухилялась від виконання обов»язків дружини у подружжі, а в подальшому вони взагалі стали проживати окремо, сімейних стосунків не підтримували. Після розірвання фактичних шлюбних відносин народилась дитина [PERSON], який постійно проживає з відповідачкою за її місцем мешкання. Позивач постійно надає відповідачці матеріальну допомогу на утримання дитини. Проте, [PERSON] та її батьки, фактично з часу народження дитини, всяко перешкоджають спілкуванню батька з сином, створюють штучні перешкоди у нормальному спілкуванні із дитиною. Усі спроби вирішення питання мирним шляхом виявились марними. Вважає, що його права, як батька, є порушеними та така поведінка з боку відповідачки негативно впливає на розвиток дитини, її характер, поведінку тощо. Також просив стягнути з нього аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON]В, [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою від 30.01.2017 року провадження по справі в частині позовних вимог [PERSON] про стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини -\~ [PERSON]В, [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття закрито. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.\~\~ Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечувала. Заперечувала проти ствердження позивача про перешкоджання з її боку у спілкуванні дитини з батьком. Зазначила, що дитина є малолітньою, а тому вимоги позивача, щодо встановлення способів його участі у вихованні сина не є приємлимими з огляду на вік дитини та умови проживання і праці позивача. Не заперечує проти спілкування дитини у спосіб, а саме: побачення 2 рази на місяць у суботу або неділю з 15.00 до 18.00 години у присутності матері або інших родичів (бабусі, дідуся як з боку батька, так і з боку матері) до досягнення шкільного віку; спілкування будь-якими засобами зв»язку у будь-який проміжок часу, крім часу коли дитина харчується та відпочиває. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради проти задоволення позову не заперечувала, проте вважала за доцільним визначити порядок спілкування батька із малолітнім сином згідно наданого висновку. Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню частково, оскільки відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно свідоцтву про шлюб ( а.с. 11) сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.03.2015 року. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження ( а.с. 10). [PERSON] разом із малолітньою дитиною [PERSON]В, [INFO], зареєстрована та проживає за адресою: [INFO], про що свідчить відмітка у паспорті громадянина (а.с.12-13) і позивачем не оспорювалось. Внаслідок непорозумінь між подружжям подальше сумісне проживання є неможливим. Спільне сумісне господарство не ведеться. Спроби примирення, вжиті сторонами, виявлялися невдалими. За вказаних вище обставин, шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню. Спору про розподіл майна та визначення місця проживання дитини на теперішній час немає. Відповідно до ст. 153 Сімейного Кодексу України мати,\~\~батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них. Згідно ст. 157 Сімейного Кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. При наявності спору чи таких стосунків між батьками, що не уможливлюють укладення договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим із них, хто проживає окремо від дитини, в порядку ст.158 СК України за заявою мати або батька дитини орган опіки і піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно зі ст. 159 СК України,\~\~якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. І тоді суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини шляхом встановлення періодичності чи систематичності побачень, можливості спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання, місця та часу їхнього спілкування. Відповідачкою в судовому засіданні оспорювались ствердження позивача про перешкоди з її боку у спілкуванні з дитиною. Але, суд вважає, що між сторонами дійсно існують непорозуміння та складнощі при вирішенні питання участі батька, який проживає окремо в іншому місті, у вихованні малолітнього [PERSON]. Зазначене підтверджується дослідженими, витребуваними за клопотанням відповідачки даними журналу єдиного обліку Херсонського відділу поліції ГУНП в Херсонській області та поясненнями свідків [PERSON]О, [PERSON], [PERSON], [PERSON] Так, свідок [PERSON] пояснив, що 17.06.2016 року позивач намагався зустрітися з сином, але на дзвінки та стук у двері нихто не відповідав. У жовтні 2016 року позивач також намагався побачитися з сином. [PERSON] вимушений був поїхати до батька відповідачки - передав дитині подарунки та дізнався, що [PERSON] знаходиться за містом. Свідок [PERSON] - батько відповідачки пояснив суду, що 6 місячну дитину позивач без згоди відповідачки увіз до м. Одеси. Свідок та його донька вимушені були терміново поїхати до позивача. Після цього випадку 2 місяця поспіль вони возили дитину до м. Одеси, щоб [PERSON] мав можливість бачити сина. Свідок [PERSON] також підтвердила обставини вивезення позивачем малолітнього [PERSON] від його матері. Наявність складних відносин сторін щодо дитини також підтвердила свідок [PERSON] Покази свідка [PERSON] суд визнає непереконливими, оскільки під час її допиту в судовому засіданні позивач корегував пояснення своєї матері. Таким чином, є підстави для визначення способу і порядку участі позивача у вихованні свого сина. З висновку № 7 від 13.01.2017 року виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради - органу опіки та піклування Суворовського району м. Херсона щодо визначення способу участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON], убачається, що дитина проживає разом з матір"ю [PERSON] та її батьками у чотирикімнатній квартирі за адресою: м. Херсон, вул. Володимира Великого (Ворошилова)[ADDRESS]. У квартирі зроблено ремонт, чисто, охайно, є окреме ліжко, шафа для одягу. Створено умови для виховання та розвитку дитини. Згідно з актом обстеження умов проживання, складеного службою у справах дітей Одеської міської ради від 13.12.20106 року, батько малолітнього [PERSON], проживає у власній двокімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS]. Житлово-побутові умови сприяють перебуванню малолітнього [PERSON], [INFO]. Враховуючи інтереси дитини, виконавчий комитет Суворовської районної у м. Херсоні ради - орган опіки та піклування Суворовського району м. Херсона, вважає доцільним визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні малолітнього [PERSON], [INFO], шляхом спілкування: щосуботи, щонеділі з 10.00 до 17.00 годин за місцем проживання малолітнього, у випадку приїзду батька до м. Херсона, зустрічі батька з сином за домовленістю з матір"ю дитини, особисте необмежене спілкування з [PERSON], [INFO], засобами телефонного, поштового та електронного зв"язку (а.с.102). Суд вважає за можливе встановити саме такий спосіб, порядок та час спілкування позивача з дитиною, оскільки запропонований [PERSON] варіант не враховує те, що сторони проживають у різних містах, позивач працює і тому є неможливим його спілкування з дитиною 5 разів на тиждень з 15 до 19 години. У випадку встановлення спільного відпочинку позивача та дитини кожні суботи та неділі з 09 до 20 години порушуються права матері дитини. Окрім цього, при таких варіантах спілкування не враховуються позивачем потреби 2 річної дитини у прийомі їжі та відпочинку. Це ж стосується і вимоги проведення святкових днів лише з батьком. Також позивачем не враховуються психологічні особливості дворічної дитини, яка проживає з матір"ю, її батьками, а відповідно почуває з цими людьми себе безпечно та комфортно. Окрім цього у дитини такого віку порушення звичайного порядку та обстановки може спричинити нервову напругу, а відповідно порушити спокій, що негативно відобразиться на здоров"ї хлопчика. Викликають сумніви щодо спілкування батька з дитиною засобами телефонного, поштового та електронного зв"язку, але, враховуючи рівень технічного прогресу та навички дітей швидко засвоювати та користуватися приладами в тому числі і для комунікації, суд вважає, що в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому, не можуть бути прийняті доводи позивача та його представника щодо винесення рішення суду та задоволення позову з метою передбачити усі можливості на майбутнє, оскільки неможливо передбачити наперед потреби дитини, якій зараз 2 роки. На підставі викладеного,

Outcome: partial