Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] селі Новоолександрівка Вовчанського району Харківської області померла її рідна бабця по материнській лінії [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належні померлій житловий будинок по [ADDRESS] та право на земельну частку /пай/, розміром 4,23 умовних кадастрових гектари у землі колективної власності САТ „Олександрівське" на території колишньої Новоолександрівської сільської ради Вовчанського району, Харківської області. Спадщина після смерті [PERSON] відкрилася за законом. На сьогодні вона, рідна онука померлої, є єдиним спадкоємцем за законом, оскільки чоловік бабці, дід позивача по справі, [PERSON] помер [INFO] , єдина донька спадкодавиці, мати позивача по справі, [PERSON] померла того ж дня , [INFO] . На момент смерті спадкодавиці [PERSON] однією сім`єю з нею в її будинку проживали і були зареєстровані батьки позивача по справі, [PERSON] , [PERSON] та вона онука померлої, зі своїм сином. Після смерті бабці і матері вона на правах власника продовжує проживати в спадковому будинку .Таким чином, у відповідності до закону вона є спадкоємцем, прийнявшим спадщину. Зазначила, що в минулому році виникла потреба в документальному оформленні спадщини і вона звернулася до нотаріуса, але постановою від 07.02 2020 року державний нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , пославшись на неправильно зазначене її по батькові в сертифікаті на право на земельну частку (пай): [PERSON] замість вказаного в свідоцтві про смерть „ [PERSON] " та на відсутність реєстрації на ім`я померлої права власності на житловий будинок. Просила встановити юридичний факт, визнати за нею право власності на житловий будинок та право на земельну частку (пай) після смерті бабці, померлої [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщалася судом завчасно та належним чином. Представник позивача до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався судом завчасно та належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, не заперечував проти задоволення позову [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення у підготовчому судовому засіданні, що відповідає положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Пунктом 1 ч.2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON] підтверджено наступними доказами: З свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що її, в народженні [PERSON] , матір`ю була [PERSON] . З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, суд вбачає, що 11.11. 1997 року, вона зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила дівоче прізвище [PERSON] на шлюбне [PERSON] .(а.с. 12-14) З свідоцтва про народження матері позивача по справі, в народженні [PERSON] (в свідоцтві ім`я записане „ [PERSON] " ) вбачається, що її матір`ю була [PERSON] (в свідоцтві записано [PERSON] ). Відповідно свідоцтву про укладення шлюбу 24.02.1979 року з батьком позивача по справі, [PERSON] , [PERSON] змінила прізвище [PERSON] на шлюбне [PERSON] .(а.с. 8-9) З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 15 березня 1999 року Новоолександрівською сільською радою Вовчанського району Харківської області, суд вбачає, що [PERSON] померла [INFO] .(а.с. 10) Факт належності спадкового майна і прав [PERSON] підтверджєно наступними документами : З фотокопії договору купівлі - продажу будинку, посвідченого 15.09.1985 року секретарем виконкому Новоолександрівської Ради народних депутатів за реєстровим номером 17, суд вбачає, що на підставі нього [PERSON] набула у власність будинок житловою площею 48 кв. метри в с. Новоолександрівка Вовчанського району, але належним чином в органах БТІ право власності на своє ім`я не зареєструвала.(а.с. 13) З витягу з Погосподарської книги Новоолександрівської сільської ради Вовчанського району за 1996-2000 роки, вбачається, що станом на момент своєї смерті, що сталася в 1999 році [PERSON] була головою домогосподарства і до складу її сім`ї входили: [PERSON] та [PERSON] , її онука, позивач по справі [PERSON] та син позивача по справі, [PERSON] (а.с.15-16) Довідкою Новоолександрівської сільської ради від 16.01.2020 року №20, підтверджено, що [PERSON] на праві особистої власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] .(а.с. 17) Технічним паспортом на житловий будинок та довідкою Вовчанського БТІ від 23.12.2019 року , підтверджено, що по [ADDRESS] з верандами а, а2, тамбуром аі, загальною площею 60,7 кв. метри та житловою площею 26,8 кв. метри з надвірними будівлями та спорудами: сараєм Б, убиральнею У, погрібом П, колодязем к, ворітьми №-1, №-2,огорожею №-3, право власності на який належним чином не зареєстроване. (а.с.18-21) Сертифікатом серія ХР №0190813, виданим Вовчанською РДА 02.06.1998 року, зареєстрованим в Книзі реєстрації сертифікатів за № 833 підтверджено, що на підставі рішення Вовчанської РДА від 02.03.1998 року №122 [PERSON] набула право на земельну частку (пай) розміром 4,23 умовних кадастрових гектари у землі, яка перебуває у колективній власності CAT „ Олександрівське" і знаходиться на території Новоолександрівської сільської ради Вовчанського району Харківської області.(а.с. 22) З довідки відділу Держгеокадастру у Вовчанському районі Харківської області від 02.03.2021 року, вбачається, що на ім"я [PERSON] в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по CAT „Олександрівське" від 02.06. 1998 року за № 833 зареєстрований сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХР № 0190813.(а.с. 23) Але суд вбачає, що в вищезазначеному сертифікаті на право на земельну частку (пай) по-батькові бабці помилково записане як „ [PERSON] " замість правильного „ [PERSON] ", прізвище та ім`я зазначені правильно як [PERSON] . Згідно ст. ст. 293, 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.ст. 293, 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 12 постанов Пленуму ВС України від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", судом розглядаються справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті. Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР, в редакції 1963 року чинній на час виникнення даних правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] має право на спадкове майно, після померлої [INFO] [PERSON] , в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved