Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із позовом про визнання протиправним та скасування рішення [PERSON] міської ради Жовківського району Львівської області. Свої позовні вимоги, позивачі мотивують тим, що їм стало відомо про те, гр. [PERSON] отримано у приватну власність згідно рішення [PERSON] міської ради від 22.03.2006 року № 11 земельну ділянку площею 0,0157 га. за адресою Львівська область, м.Жовква, вул.Б.Хмельницького,45, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Згідно архівного витягу від 04.09.2013 року Ч-78, рішення Виконавчого комітету Нестеровської міської Ради депутатів трудящих від 14.01.1955 року № «Про розгляд матеріалів по обміру земель по кварталах №№…43…» залишити в користуванні земельні ділянки відповідно до існуючих норм за землекористувачами в таких розмірах: за будинкоуправлінням № 1 м.Нестеров по вул.Нестеров по вул.Б.Хмельницького при будинках: …№ 45 -1200,0 кв.м. вилучити з користування будинку № 45 лишок земельної ділянки площею 434,7 кв.м. та зарахувати до міського земельного фонду. Відповідно до генерального плану присадибної ділянки № 45 по вул.Торунецка в м.Жовква за житловим будинком закріплена земельна ділянка розміром 36,10 м. х 24,50 м. Відповідно до листа [PERSON] міської ради від 29.07.2011р. № 02-14\\933 житловий будинок № 45 в м.Жовква по вул. Б.Хмельницького складається з трьох квартир. Оскільки, спірна земельна ділянка є прибудинковою територією трьохквартирного житлового будинку № 45 по вул. Б.Хмельницького, тому не може бути надана у приватну власність сторонній особі. Передача земельної ділянки по вул.Б.Хмельницького, 45 в м.Жовква порушує інтереси власників квартир будинку № 45, оскільки вони не мають можливості використовувати прибудинкову територію. Передана у власність [PERSON] земельна ділянка на час її передачі перебувала у користуванні мешканців зазначеного будинку та не була у них вилучена. На момент передачі спірної ділянки у власність [PERSON], останній не був користувачем даної ділянки. Передача у приватну власність гр. [PERSON] земельної ділянки порушує права власників квартир та унеможливлює їх користування житловим будинком, зокрема горищем, вхід на горище житлового будинку виходить на земельну ділянку гр. [PERSON]Просять задоволити їх позов. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з наведених у ньому підставах. Просив суд такий позов задоволити. Представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та надала суду аналогічні пояснення як і в позовній заяві, додатково повідомила, що п.26 рішення від 22.03.2006 року за №11 [PERSON] міської ради Жовківського району Львівської області 26-ї сесії 4 скликання від 22.03.2006 року "Про передачу у приватну власність земельних ділянок в м.Жовква", в частині передачі безоплатно у приватну власність гр.[PERSON], для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, земельну ділянку площею 157 м.кв. по вул.Б.Хмельницького, 45 в м.Жовква є протиправним та незаконним. Окрім того, просить скасувати право власності , яке посвідчується державним актом від 03.11.2006 року серії ЯГ №509243 , виданим на ім"я [PERSON] на земельну ділянку площею 157 м.кв., яка знаходиться в м.Жовква по вул.Б.Хмельницького. 45. А також просить зобов»язати Державну реєстраційну службу виключити із Реєстру прав власності на нерухоме майно, відомості про Державний акт на право власності на земельну ділянку від 03.11.2006 року Серії ЯГ №509243. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Однак подала письмову заяву якою позовні вимоги підтримала та просила суд справу розглядати за її відсутності. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Однак подав письмову заяву, якою позовні вимоги підтримав та просив суд справу розглядати за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] міської ради, щодо позову заперечив, вважає що п.26 рішення від 22.03.2006 року за №11 [PERSON] міської ради Жовківського району Львівської області 26-ї сесії 4 скликання від 22.03.2006 року "Про передачу у приватну власність земельних ділянок в м.Жовква", в частині передачі безоплатно у приватну власність гр.[PERSON], для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, земельну ділянку площею 157 м.кв. по вул.Б.Хмельницького, 45 в м.Жовква є законним . Оскільки таке видавалось на підставі акту встановлення та узгодження межі земельної ділянки громадянина [PERSON] від 22.07.2006 року. Третя особа [PERSON] щодо позову заперечив з мотивів пропуску строку позовної давності, про що подав письмові заперечення. Третя особа [PERSON] щодо позову заперечила та подала зустрічний позов третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору, в якому просить визнати її право власності на спірну земельну ділянку. Представник третьої особи Реєстраційної служби [PERSON] районного управління юстиції в судове засідання не прибув, однак на адресу суду подав заяву про розгляд справи у відсутності їх представника. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених ними вимог Згідно рішення [PERSON] міської ради від 22.03.2006 року № 11 земельну ділянку площею 0,0157 га. за адресою Львівська обл., м.Жовква, вул. Б.Хмельницького,45 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд передано [PERSON]. Із державного акту серія ЯГ № 509243 виданого 03.11.2006 року власником земельної ділянки площею 0,0157 га. кадастровий номер 01:06:455:01382 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою Львівська обл. м.Жовква, вул. Б.Хмельницького, 45 являється [PERSON], який проживає [INFO]. Згідно архівного витягу від 04.09.2013 року Ч-78, рішення Виконавчого комітету Нестеровської міської Ради депутатів трудящих від 14.01.1955 р. №3 «Про розгляд матеріалів по обміру земель по кварталах №№…43…» розглянувши представлені матеріали Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації матеріали по обміру земель та висновки міської земельної комісії виконком міської Ради депутатів трудящих вирішив , залишити в користуванні земельні ділянки відповідно до існуючих норм за землекористувачами в таких розмірах: за будинкоуправлінням № 1 м.Нестеров по вул.Нестеров по вул.Б.Хмельницького при будинках: …№ 45 -1200,0 кв.м. вилучити з користування будинку № 45 лишок земельної ділянки площею 434,7 кв.м. та зарахувати до міського земельного фонду. Відповідно до генерального плану присадибної ділянки № 45 по вул.Торунецка в м.Жовква за житловим будинком закріплена земельна ділянка розміром 36,10 м. х 24,50 м. Відповідно до листа [PERSON] міської ради від 29.07.2011р. № 02-14\\933 житловий будинок № 45 в м.Жовква по вул. Б.Хмельницького складається з трьох квартир. Суд приходить до висновку, [PERSON] міська рада приймаючи дане рішення діяла всупереч ст.19 Конституції України, у відповідності до якої, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, виходячи з наступного. Згідно ст. 42 Земельного кодексу України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. У разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватися у користування об»єднанню власників. Як вбачається з плану земельної ділянки, спірна земельна ділянка є частиною земельної ділянки житлової забудови у відповідності до архівного рішення Нестеровської міської ради депутатів трудящих від 14.01.1955 м. Нестеров ( тепер Жовква) за № 3, на якій розташований 3-ох квартирний житловий будинок за адресою м.Жовква вул.Б.Хмельницького 45. З акту погодження меж від 22 липня 2006 року сусідніми землекористувачами було погоджено межі земельної ділянки в тому числі і [PERSON] хоча остання свою квартиру продала ще 06.06.2006 року, що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Як вбачається із договору дарування квартири [PERSON] 22.04.2005 року подарувала [PERSON] [ADDRESS], проте не будучи власником вищевказаної квартири підписала акт погодження меж від 22 липня 2006 року сусідніми землекористувачами було погоджено межі земельної ділянки сусідніми землекористувачами. Оскільки, спірна земельна ділянка є прибудинковою територією трьохквартирного житлового будинку № 45 по вул. Б.Хмельницького, тому не може бути надана у приватну власність сторонній особі. Передача земельної ділянки по вул.Б.Хмельницького, 45 в м.Жовква порушує інтереси власників квартир будинку № 45, оскільки вони не мають можливості використовувати прибудинкову територію. У відповідності до п.4.2 рішення Конституційного Суду України від 2 березня 2004 року, власники приватизованих квартир є власниками багатоквартирного будинку, які стають об»єктами права сумісної власності одночасно з приватизацією квартир, що засвідчується єдиним документом, свідоцтвом права власності на квартиру. Для підтвердження набутого в такий спосіб права не потребується вчинення будь-яких інших додаткових юридичних дій. Таким чином, передана у власність [PERSON] земельна ділянка на час її передачі перебувала у користуванні мешканців зазначеного будинку та не була у них вилучена. Відповідно до п.1 ст.118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Згідно п.6 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву про вибір місця розташування земельної ділянки та виготовлення проекту відведення даної земельної ділянки. Таким чином земельну ділянку з порушенням процедури її передачі. З наведеного вище суд приходить до висновку, що земельна ділянка належить співвласникам жилого будинку на праві спільної сумісної власності, яка разом із загальним майном і неподільною часткою житлового комплексу (допоміжні споруди, приміщення, конструктивні елементи будинку, його технічне обладнання) є майном співвласників, то саме співвласники визначають порядок використання майна житлового комплексу та земельної ділянки, яка є прибудинковою територією. Нормами земельного законодавства не передбачена можливість передача у власність чи користування окремих співвласників багатоквартирних будинків земельної ділянки (на якій розташований багатоквартирний жилий будинок) або її частини. Відповідно ст. 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи (осіб) щодо володіння, користування чи розпорядження належної їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно ч.5 ст.158 Земельного кодексу України у разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом. Відповідно до ч.2 ст.77 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні» спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 1 Закону Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація речових прав на нерухоме майно являє собою офіційне визнання та підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Однак при вчиненні правочинів та інших дій щодо земельних ділянок їх власники та користувачі мають подати документ, який підтверджує наявність у них відповідного права Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. № 868 , Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно п.37 п.п. 10, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. А тому, вимога позивачів про зобовязання Державної реєстраційної служби виключити із Реєстру прав власності на нерухоме майно, відомості про Державний акт від 03.11.2006 року серії ЯГ №509243 , виданим на ім"я [PERSON] на земельну ділянку площею 157 м.кв., яка знаходиться в м.Жовква по вул.Б.Хмельницького, 45, є передчасною та безпідставною , що є підставою для відмови в задоволенні позову в цій частині. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог [PERSON], [PERSON], [PERSON] .

Outcome: approved