Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом,відповідно до якого зазначив,що 29.11.2012 р. гр. [PERSON] взяла у нього в борг гроші у сумі 74000,00 гривень, про що власноручно написала розписку. Вказаний борг відповідачка зобов'язалась повернути до 29.11.2015 р. періодичними щомісячними рівними платежами у розмірі 2 056,00 грн. кожного десятого числа місяця. При цьому, між позикодавцем та позичальником згідно умов розписки від 29.11.2012 р. передбачено, що у випадку порушення відповідачкою умов даної розписки щодо сплати періодичних щомісячних рівних платежів у розмірі 2056,00 грн. кожного десятого числа місяця, а саме, несплати боргу протягом двох місяців підряд гр. [PERSON] зобов'язується повернути протягом одного наступного місяця з моменту виникнення двомісячного прострочення гр. [PERSON] загальну суму позики 74000,00 грн. Разом з тим, умовами розписки від 29.11.2012 р. сторонами було також передбачено, що гр. [PERSON] за порушення [PERSON] строків повернення позикодавцеві грошових коштів щомісячних рівних платежів у розмірі 2056,00 грн. кожного десятого числа місяця несе солідарну відповідальність перед гр. [PERSON] Однак, починаючи з 11.01.2014 р. взяті на себе зобов'язання по поверненню позивачеві періодичних щомісячних платежів у розмірі 2056,00 грн. кожного десятого числа місяця гр. [PERSON] припинила виконувати Позичальником більше ніж вісім місяців не повертаються грошові кошти. Він-позивач - неодноразово звертався до гр. [PERSON] з проханнями виконати взяті нею зобов'язання та повернути передбачені розпискою від 29.11.2012 р. грошові кошти, однак, на звернення відповідачка не реагувала та взагалі відмовилась повернути грошові кошти, що взяла у нього в борг 29.11.2012 р. Зі змісту розписки від 29.11.2012 р. вбачається, що відповідачкою порушений встановлений строк виконання зобов'язання, а саме обов'язок сплати періодичних щомісячних рівних платежів у розмірі 2 056,00 грн. кожного десятого числа місяця [PERSON]. Починаючи з 11.01.2014 р. взяті на себе зобов'язання по поверненню йому-позивачу-періодичних щомісячних платежів у розмірі 2 056,00 грн. кожного десятого числа місяця гр. [PERSON] припинила виконувати, а отже, для позичальника виникли зобов'язання по поверненню загальної суми позики у розмірі 74 000,00 грн., як це було передбачено умовами розписки від 29.11.2012 р. Тому [PERSON] повинна була повернути позивачу загальну суму боргу, 74000,00 грн. починаючи з 11.01.2014 р., а тому розмір трьох відсотків річних та інфляційні збитки за прострочення зобов'язання відповідно до ст. 625 ЦК України починає нараховуватись з 11.01.2014 р. і до моменту подання позову до суду - до 31.08.2014 року та має становити:сума трьох відсотків річних за прострочення зобов'язання по поверненню боргу у сумі 74 000,00 гривень за період з 11.01.2014 р. по 31.08.2014 року складає: 1 417,15 гривень.,сума інфляційних збитків за прострочення зобов'язання по поверненню боргу у сумі 74 000,00 гривень за період з 11.01.2014 р. по 31.08.2014 р. складає: 8889,80 грн. Також внаслідок неправомірних дій відповідачки, а саме, порушення та не виконання ним зобов'язання за договором позики призвело до його-позивача- моральних страждань, втрати нормального життєвого тонусу. Він зазнав великого потрясіння та психологічного стресу, що безпосередньо вплинуло на його здоров'я як інваліда. Позивач зазначив,що він є інвалідом, а тому для підтримання свого здоров'я я щоденно повинен купувати лікарські засоби. Однак, через відсутність грошових коштів з вини відповідачів він не міг вчасно та в необхідній кількості купувати ліки, що дуже негативно вплинуло на його здоров'я. Моральну шкоду він оцінює у 10 000,0 гривень. Отже, загальна сума заборгованості гр. [PERSON] та гр. [PERSON] перед [PERSON] становить: 94 306, 95 гривень, з яких: 74 000,00 грн. - сума основного боргу; 1417,15 грн. - три відсотки річних за прострочення зобов'язання по поверненню боргу у сумі 74 000,00 грн.; 8 889,80 грн. - інфляційні збитки за прострочення зобов'язання по поверненню боргу у сумі 74 000,00 грн.; 10 000,0 грн. - моральна шкода. Позивач просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на його користь 94 306, 95 гривень з яких:74 000,00 грн. - сума основного боргу; 1417,15 грн. - три відсотки річних за прострочення зобов'язання по поверненню боргу у сумі 74 000,00 грн.;8889,80 грн. - інфляційні збитки за прострочення зобов'язання по поверненню боргу у сумі 74000,00 грн.; 10000,0 грн. - моральна шкода. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила,що гроші у позивача вона не брала,на зазначену у розписці суму вона від позивача отримала станки та матеріали для здійснення підприємницької діяльності.Розписку про отримання грошей у суммі 74000гр вона писала особисто.Спочатку вона сплачувала позивачу гроші згідно розписки,але із січня 2014р перестала гроші платити,поскільки були певні матеріальні складнощі.Пояснила,що вона не заперечує повернути повизачу гроші,але не в такому розмірі як просить позивач у позовній заяві,поскільки позивачу вона сплатила уже 27000гр.Просила у позові відмовити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив,що на даний час він не знає кому сплачувати борг, позивачу згідно розписки було сплачено 27 451гр.Також відповідач не згоден із розміром 3% річних та інфляційних втрат.Відповідач не заперечує повернути позивачу кошти ,але не у такому розмірі як просить позивач у позовній заяві. Суд,заслухавши пояснення учасників процесу,дослідивши письмові докази по справі,вважає позов таким,що підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст.3 ЦПК України «Кожна особа має право у порядку,встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів. У випадках,встановлених законом,до суду можуть звертатися органи та особи,яким надано право захищати права,свободи та інтереси інших осіб,або державні чи суспільні інтереси». Відповідно до ст..11 ч 1 ЦПК України «Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі». Відповідно до ст.. 60 ЦПК України «Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,крім випадків,встановлених ст.. 61 цього Кодексу». Відповідно до ст.. 61 ч 3 ЦПК України «Обставини,встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі,що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ,у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини». У судовому засіданні було встановлено,що 29.11.2012 р. між позивачем та відповідачкою [PERSON] було укладено договір позики,відповідно до якого [PERSON] взяла у позивача в борг гроші у сумі 74000,00 гривень.Вказаний борг [PERSON] зобов'язалась повернути позивачу до 29.11.2015 р. періодичними щомісячними рівними платежами у розмірі 2 056,00 грн. кожного десятого числа місяця. Також,згідно умов розписки від 29.11.2012 р. передбачено, що у випадку порушення відповідачкою умов даної розписки щодо сплати періодичних щомісячних рівних платежів у розмірі 2056,00 грн. кожного десятого числа місяця, а саме, несплати боргу протягом двох місяців підряд гр. [PERSON] зобов'язується повернути протягом одного наступного місяця з моменту виникнення двомісячного прострочення гр. [PERSON] загальну суму позики 74000,00 грн. Крім того, умовами розписки від 29.11.2012 р. сторонами було також передбачено, що [PERSON] за порушення [PERSON] строків повернення позикодавцеві грошових коштів щомісячних рівних платежів у розмірі 2056,00 грн. кожного десятого числа місяця несе солідарну відповідальність перед гр. [PERSON] Наведені обставини справи стверджуються копією проз пики,яка долучена до матеріалів справи,оригінал якої був досліджений у судовому засіданні. Відповідно до ст. 1046 ЦК України "За договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі,визначені родовими ознаками,а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості". Відповідно до ст. 1049 ЦК України " Позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку,що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред"явлення вимоги,позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред"явлення позикодавцем вимоги про це,якщо інше не встановлено договором". У судовому засіданні було встановлено,що відповідачка [PERSON] порушила умови договору позики і з січня 2014р перестала повертати позивачу борг у порядку визначеному договором. Наведені обставини справи не заперечуються відповідачкою. [PERSON] у судовому засіданні. Позивач просить стягнути із відповідачів солідарно на його користь заборгованість у суммі 94 306, 95 гривень з яких:74 000,00 грн. - сума основного боргу; 1417,15 грн. - три відсотки річних за прострочення зобов'язання по поверненню боргу у сумі 74 000,00 грн.;8889,80 грн. - інфляційні збитки за прострочення зобов'язання по поверненню боргу у сумі 74000,00 грн.; У судовому засіданні було встановлено,що позивачка [PERSON] повернула позивачу згідно договору позики від 29.11.2012р 27 451 гр. Дані обставини у судовому засіданні визнав представник позивача,тому відповідно до ст.. 61 ч 1 ЦПК України «Обставини визнані сторонами та іншими особами,які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню». Залишок боргу згідно договору позики складає 46 549 гр.,які суд вважає за необхідне стягнути із [PERSON] на користь позивача.Суд відмовляє позивачу у позовних вимогах про стягнення із відповідачів солідарно всієї суми позики а саме 74000гр,поскільки вважає дані вимоги безпідставними. Так,згідно розписки (а.с.15-16),оригінал якої був оглянутий у судовому засіданні,позику у суммі 74000гр отримувала відповідачка [PERSON],і відповідно до вимог ст.. 1046 ЦК України саме відповідачка [PERSON] повинна позику повернути.Той факт,що відповідач [PERSON] був присутнім при отриманні позики,а також ті обставини,що він підписав розписку не свідчить про ті обставини,що він зобов»язаний сплачувати позику,отриману відповідачкою [PERSON] Щодо застережень,які містяться у розписці від 29.11.2012р про те,що у разі порушення умов повернення позики [PERSON] несе солідарну відповідальність,то суд вважає дані застереження безпідставними та такими,що суперечать вимогам закону. Згідно зазначеної розписки від 29.11.2012р [PERSON] також взяла на себе зобов»язання у випадку порушення умов даної розписки щодо періодичних рівних щомісячних платежів,а саме несплати боргу протягом двох місяців підряд,повернути загальну суму позики в строк протягом одного наступного місяця з моменту виникнення двомісячного прострочення по зобов»язанню.Дані застереження у договорі позики суд вважає такими,що не ґрунтуються на законі,а саме ст.. 1046 ЦК України визначено порядок повернення позики,згідно якої позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідальність за порушення строків повернення позики визначена ст.. 1050 ЦК України. Позивач просить стягнути із відповідачів 3 % річних у суммі 1417 гр 15 коп та інфляційні втрати у суммі 8 889гр 80 коп відповідно до ст.. 635 ЦК України. Дані вимоги підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ст. 1050 ЦК України "Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики,він зобов"язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України". Відповідно до ст. 625 ЦК України"Боржник,який прострочив виконання грошового зобов"язання,на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення,а також три проценти річних від простроченої суми,якщо інший процент не встановлений договором або законом". У судовому засіданні було встановлено,що позивачка із січня 2014р перестала повертати позивачу позику у порядку визначеному договором позики. Залишок боргу по договору позики складає 46 549 гр,відповідно за строк із січня 2014р по серпень 2014р (як просить позивач), 3% річних будуть складати 887 гр 62 коп та інфляційні втрати за вказаний період будуть складати 6009 гр 11 коп,які суд стягує із відповідачки [PERSON] на користь позивача. Позивач просить стягнути із відповідачів моральну шкоду у суммі 10000гр. Відповідно до ст. 1167 ЦК України "Моральна шкода,завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями ,діями чи бездіяльністю,відшкодовується особою,яка її завдала,за наявності її вини,крім випадків,встановлених ч 2 цієї статті".Відповідно до п 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р № 4 "Про судову практику відшкодування моральної(немайнової )шкоди, "Розмір відшкодування моральної(немайнової)шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань,з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема,враховується характер і тривалість страждань,стан здоров"я потерпілого,тяжкість завданої травми,наслідки тілесних ушкоджень,істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках..."Суду не було надано доказів тих обставин,що позивачу неправомірними діями відповідачів було заподіяно моральну шкоду,у чому дана шкода полягає та який її розрахунок.Тому суд відмовляє позивачу у позовних вимогах про стягнення із відповідачів моральної шкоди у суммі 10000гр. Поскільки суд частково задовольнив позов позивача,то відповідно до ст.. 88 ЦПК України до часткового відшкодування підлягають судові витрати,понесені позивачем при подачі позову до суду,у зв»язку з чим суд стягує із [PERSON] на користь позивача судові витрати у суммі 470гр. На підставі ст. 625,1046,1049,1050,1167 ЦК України,

Outcome: partial