Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON]\~ про\~ стягнення заборгованості. В позовній заяві вказувалось, що 21.11.2007 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір PLG0G40000001562, згідно якого банк надав останній кредит у розмірі 97500,00 грн. на термін до 21.11.2027 року, а [PERSON] зобов"язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В позві вказувалося, що ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов"язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме, видав відповідачці кредит у розмірі 97500,00 грн., в той час як відповідачка [PERSON] зазначені зобов"язання не виконала, в результаті чого станом на 03.03.2016 року утворилася заборгованість у розмірі 834214,18 грн., яка складається з наступного: - 96957,88 грн. - заборгованість за кредитом; - 221735,21 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 439683,44 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором; а також штрафи відповідно до Договору: - 75837,65 грн. - штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов"язань за кредитним договором PLG0G40000001562 між банком та [PERSON] укладено договір поруки, згідно якого поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед банком. Відповідно до умов Договору поруки, а саме п. 5, позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов"язань за Договором PLG0G40000001562. Згідно з п. 6 Договору поруки, поручитель зобов"язаний виконати зобов"язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п"яти календарних днів з моменту її отримання. Вимога, що була пред"явлена до поручителя щодо виконання забезпеченого зобов"язання, залишена без задоволення. Посилаючись на ст. ст. 526-530, 1050, 1054 ЦК України, враховуючи вищенаведене, позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 834214,18 грн. та та судові витрати. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" не з'явився, направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника, позовні вимоги задовольнити повністю. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, хоча належним чином була повідомлена про час і місце слухання справи, що підтверджується оголошенням в газеті "Зоря Полтавщини", а тому відповідно до ст. 74 ЦПК України вважається такою, що повідомлена належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час і місце слухання справи, що підтверджується оголошенням в газеті "Зоря Полтавщини", а тому відповідно до ст. 74 ЦПК України вважається такою, що повідомлена належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наданих у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши заяву представника позивача та інші матеріали справи, вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають повному задоволенню зі слідчуючих підстав. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 21.11.2007 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладено кредитний договір PLG0G40000001562, згідно якого банк надав останній кредит у розмірі 97500,00 грн. на термін до 21.11.2027 року, а [PERSON] зобов"язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідачка [PERSON] повинна надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов"язань за кредитним договором відповідачка [PERSON] повинна сплатити банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Зазначені правовідносини сторін регулюються ст. ст. 257, 258, 526, 527, 530, 1049, 1050, 1054-1055 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов"язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Судом встановлено, що ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов"язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме, видав відповідачці [PERSON] кредит у розмірі 97500,00 грн., в той час як відповідачка [PERSON] зазначені зобов"язання не виконала, в результаті чого станом на 03.03.2016 року утворилася заборгованість у розмірі 834214,18 грн., яка складається з наступного: - 96957,88 грн. - заборгованість за кредитом; - 221735,21 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 439683,44 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором; а також штрафи відповідно до Договору: - 75837,65 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. ст. 546, 547 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобовязання вчинюється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобовязання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Судом встановлено, що пунктом 2.1.1. кредитного договору передбачено забезпечення виконання зобовязання порукою. На підтвердження забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором PLG0G40000001562 у вигляді поруки між банком та [PERSON] укладено договір поруки, згідно якого поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед банком. Відповідно до умов Договору поруки, а саме п. 5, позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов"язань за Договором PLG0G40000001562. Згідно з п. 6 Договору поруки, поручитель зобов"язаний виконати зобов"язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п"яти календарних днів з моменту її отримання. Вимога, що була пред"явлена до поручителя щодо виконання забезпеченого зобов"язання, залишена без задоволення. Перевіркою законності кредитного договору та договору поруки укладених між сторонами встановлено, що вони укладені з додержанням вимог чинного законодавства, а тому є законними та можуть бути підставою для виникнення зобовязання. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У порушення норм закону та умов договору відповідачі зобов'язання за вказаними договорами належним чином не виконали. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: - припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; - зміна умов зобовязання; - сплата неустойки; - відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до п. 10.1 кредитного договору № PLG0G40000001562 - цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов"язань. Судом встановлено, що з даним договором відповідачка [PERSON] була ознаймлена, про що є її підпис в цьому договорі, як позичальника. Про припинення дії кредитного договору не зверталася, а отже суд приходить до висновку про те, що позивач не пропустив строк звернення до суду з даним позовом. Судом встановлено, що відповідачами допущено порушення зобовязання з їх вини, так як останні погашення кредиту та сплату інших платежів не здійснюють. Позивач відповідно до кредитного договору та закону правомірно звернувся до суду з вимогою про погашення кредиту, сплати процентів та пені. Зважаючи на наявність вини відповідачів в порушенні зобовязання, правові наслідки передбачені ст. 611 ЦК України підлягають виконанню в частині, що передбачена договором та законом. Вимоги позивача: про стягнення заборгованості за кредитним договором, процентів та пені підлягають до задоволення. Судові витрати підлягаю розподілу відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України. Таким чином, на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягає стягненню: заборгованість за кредитним договором в сумі 834214,18 грн. та судові витрати в сумі 11375,65 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved