Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду з даним позовом посилається на те, що [INFO] померла його мати, [PERSON] та після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з частки в будинку за адресою [ADDRESS] та неприватизованої земельної ділянки за цією ж адресою. Будинковолодіння за вищезазначеною адресою відносилося до суспільної групи колгоспний двір, головою якого була [PERSON] , про що їй 06 січня 1989 року видано свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння, де вказано прізвище, ім"я, по-батькові власника житлового будинку- [PERSON] . Зазначає, що в свідоцтві про його народження від 03 лютого 1951 року вказано прізвище, імя та по-батькові - [PERSON] , а в графі мати вказано - [PERSON] . На час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали [PERSON] - голова двору та син - [PERSON] . Позивач, як спадкоємець за законом на майно померлої прийняв спадщину, однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане спадкове майно, оскільки частки померлої голови двору та інших членів колгоспного двору не виділено до дня її смерті, ним не надано документів, які б доводили родинний зв"язок із спадкодавцем, а в документах, які підтверджують такий зв"язок, є розбіжності, а також через розбіжності в написанні "по-батькові" спадкодавця в правоустановлюючому документі, неможливо встановити, що вона і власник є однією і тією ж самою особою. У зв"язку з вищенаведеними обставинами просить суд: - встановити факт родинних відносин, а саме, що він, [PERSON] є сином [PERSON] , яка померла [INFO] ; - встановити факт належності правостановлюючого документу на спадкове майно спадкодавцеві [PERSON] ; - визнати за ним право власності на спадкове майно. Позивач в судове засідання не з"явився, його представник подав до суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити, а справу розглянути у його відсутності. Представник відповідача - Печеніжинської селищної ради, в судове засідання також не з"явився і в свою чергу подав заяву, в якій вказав, що визнає позовні вимоги та просить розгляд справи провести без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Стаття 256 ЦПК України передбачає, що суд може встановити факт, що має юридичне значення від якого залежить виникнення майнових прав. Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.1 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає справи про встановлення фактів, коли такі факти породжують юридичні наслідки від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, коли встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, будинковолодіння в [ADDRESS] відносилося до суспільної групи колгоспний двір, головою якого була мати позивача [PERSON] , про що їй 06 січня 1989 року видано свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння. Згідно свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , яке видано 29 травня 2007 року Княждвірською сільською радою Коломийського району, Івано-Франківської області, у графі прізвище, імя та по-батькові вказано - [PERSON] . У правовстановлюючому документі на спадкове майно, а саме копіїї свідоцтва про право приватної власності, яке видано 06 січня 1989 року Коломийською районною радою, вказано прізвище, імя та по-батькові власника - [PERSON] ( а.с.11 ). Копією рішення про перейменування вулиць від 19 вересня 1991 року встановлено, що зазначену в свідоцтві про право власності вулицю" Мічуріна" перейменовано на вулицю "Стуса". Той факт, що спадкодавець [PERSON] і власник [PERSON] є однією і тією ж самою особою, підтверджується довідкою Печеніжинської селищної ради № 264 від 27 травня 2019 року, згідно якої житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , та неприватизована земельна ділянка в розмірі 0, 57 га. належить саме [PERSON] , 1924 р.н., а тому є підстави вважати, що вищезазначені помилки в написанні "по-батькові" власника є граматичною помилкою, яка ставить під сумнів належність їй цих документів. Згідно довідки Печеніжинської селищної ради від 21 березня 2019 року № 138, станом на 15 квітня 1991 року у спадковому будинку проживали: [PERSON] 1924 р.н. та позивач [PERSON] ., 1951 р.н. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних, а тому кожному з них належало по 1/2 частині вказаного будинковолодіння. [INFO] [PERSON] померла, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 23 від 29 травня 2007 року та після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з частки в будинку за адресою [ADDRESS] та неприватизованої земельної ділянки, площею 0, 57 га. за цією ж адресою. Позивач, як спадкоємець за законом на майно померлої прийнявши спадщину та вступивши в управління спадковим майном звернувся до нотаріуса із відповідною заявою, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, оскільки ним не надано документів, які підверджують виділ у натурі частки із майна або про поділ майна чи визначення частки співвласника, а також через неможливість довести родинний зв"язок із спадкодавцем, так як в документах, які підтверджують такий зв"язок, є розбіжності. Як видно із досліджених доказів, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] , де відомості про батька не зазначені, а в графі «мати» вказано - « [PERSON] » (а.с.25). Суд вважає, що підтверджений довідкою Печеніжинської селищної ради № 264 від 27 травня 2019 року факт проживання та реєстрації позивача [PERSON] за адресою місця знаходження спадкового майна, що як встановлено судом, належало померлій [PERSON] , та вказані дані про матір в свідоцтві про народження, є достатніми для встановлення факту родинних відносин між ним та спадкодавцем, а вищеописані помилки в написанні імені та по-батькові позивача та його матері є граматичними помилками та наслідком етнічних особливостей написання імен, які існували на період оформлення вищевказаних документів. Згідно даних Виписки з інвентаризаційних матеріалів загальна площа будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] складає 25,2 кв.м., житлова - 20,8 кв.м. (а.с.15). Згідно звіту про оцінку майна від 29 травня 2019 року, ринкова вартість будинковолодіннястановить 80 600 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пункт 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Встановлення факту родинних відносин має юридичне значення для позивача, так як дозволить належним чином оформити спадкові права. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином беручи до уваги досліджені докази та згоду відповідача із позовними вимогами, а також беручи до уваги те, що позивач є спадкоємцем за законом на майно, яке належало спадкодавцю на праві власності у встановленому законом порядку і це право не порушує нічиї права і охоронювані законом інтереси, суд вважає за можливе заявлені вимоги задовольнити. На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1217, 1268 ЦК України,

Outcome: approved