Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

Державне підприємство - Хмельницький обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі (далі - Фонд) звернулось до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] і, з урахуванням збільшених позовних вимог, просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором в сумі 27909,95 грн. На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 07.07.1999 між Фондом і [PERSON] була укладена кредитна угода №34 згідно якої останній отримав кредит у сумі 30000,00 гривень строком на 15 років із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 3% річних. В порушення умов кредитної угоди відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував. Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 19.05.2005 з [PERSON] стягнуто на користь Фонду суму отриманого кредиту в розмірі 29841,01 грн., відсотки за користування кредитом в сумі 2192,61 грн., пеню за прострочення виконання зобов"язань в сумі 523,53 грн. та державне мито в сумі 334,13 грн., а всього 32898,88 грн. Рішення суду відповідачем добровільно не виконувалося. Виконавчий лист перебуває на виконанні в Ярмолинецькому ВДВС Ярмолинецького РУЮ. З часу винесення рішення [PERSON] заборгованість погашено частково в сумі 14550 грн. Станом на 01.09.2017 заборгованість становить 21575,30 грн. Оскільки [PERSON] не виконує грошове зобов"язання, позивач просить стягнути 3% річних за користування кредитними коштами в сумі - 6091,68 грн., інфляційні втрати в сумі - 18614,81 грн., пеню в сумі - 3203,46 грн. Оскільки кошти за кредитною угодою були отримані в інтересах сім`ї, позивач просить стягнути заборгованість солідарно з [PERSON] та його дружини [PERSON] . В судове засідання представник позивача, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце розгляду справи, не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Відповідачі, які у встановленому порядку оповіщені про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів і, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 07.07.1999 між Хмельницьким обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі і [PERSON] була укладена кредитна угода №34, згідно якої (п. 1.1, 2.9.1, 2.9.2 кредитної угоди) [PERSON] отримав кредит в сумі 30000,00 гривень строком на 15 років, з кінцевим терміном повернення до 30 листопада 2014 року. За вказаною угодою [PERSON] взяв на себе зобов`язання згідно встановленого графіка повернути отримані кошти щорічно рівними частинами по 2000 грн. та проценти за користування ними в розмірі 3% річних від суми кредиту. [PERSON] не виконував грошові зобов`язання у строки, визначені угодою, внаслідок чого рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 19.05.2005 з [PERSON] та Колективного сільськогосподарського господарства " Мрія" с. Іванківці Ярмолинецького району Хмельницької області, з яким 07.07.1999 Фондом було укладено договір поруки, солідарно стягнуто на користь ДП-ХОФПІЖБС суму отриманого кредиту в розмірі 29841,01 грн., відсотки за користування кредитом в сумі 2192,61 грн., пеню за прострочення виконання зобов"язань в сумі 523,53 грн. та державне мито в сумі 334,13 грн., а всього 32898,88 грн. Зазначені обставини підтверджуються: кредитною угодою №34 від 07.07.1999 (а.с.9-11); даними виконавчого листа №2-186 від 19.05.2005, виданого Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області 29.06.2006 (а.с. 14); постановою державного виконавця відділу ДВС Ярмолинецького районного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження ВП №45996736 від 13.01.2015 (а.с. 13). Вищевказане рішення суду [PERSON] виконано частково в сумі 14550 грн. Станом на 11.08.2017 заборгованість з повернення кредиту становить 21575,30 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по кредиту (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов"язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов"язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 610 даного Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, наявність судового рішення, яке не виконане боржником, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов"язання. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наданого позивачем розрахунку за період з 01.11.2014 по 01.09.2017 сума інфляційних втрат від прострочених відповідачем сум заборгованості за кредитом становить 18614,81 грн., 3% річних - 6091,68 грн. Крім того, за несвоєчасне погашення заборгованості позивач відповідно до п. 4.3 кредитної угоди договору нарахував [PERSON] пеню в сумі 3203,46 грн. Дані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості [PERSON] по сплаті 3% річних за користування кредитними коштами (а.с.7); розрахунком штрафних санкцій (а.с.8); розрахунком втрат від інфляції (а.с. 56). Оцінюючи встановлене суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконувалися умови кредитного договору в частині погашення заборгованості перед позивачем за отриманий кредит, а тому з нього підлягає стягненню на користь Фонду заборгованість в сумі 27909,95 гривень, з них: 6091,68 грн. - 3% річних за користування кредитними коштами в сумі, 18614,81 грн. - інфляційні втрати, 3203,46 грн. - пеня. В той же час, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості солідарно з [PERSON] і [PERSON] не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Частиною 3 ст. 61 СК України визначено, що якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що позивачем суду не надано жодних належних і допустимих доказів на підтвердження того, що [PERSON] і [PERSON] є подружжям, а також, що кошти, отримані [PERSON] за кредитною угодою були використані ним в інтересах сім`ї, зокрема, на будівництво житлового будинку, який є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для солідарного стягнення боргу з [PERSON] і [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 1600,00 грн. На підставі ст. 525, 526, 599, 610, 1054 ЦК України, ст. 60, 61, 65 СК України,

Outcome: partial