Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно їх сина [PERSON]. В обґрунтування вимог зазначила, що перебувала у шлюбі з відповідачем, який 18.05.2010 р. між ними розірвано. За час шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач весь час відмовлявся добровільно утримувати їх сумісну дитину, що змусило її звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів, які він і за рішенням суду не сплачував, тому вже тричі притягувався до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів. З сином відповідач фактично не зустрічається з 2009 року, ніякої участі у вихованні та утриманні дитини він не приймає. Вона на теперішній час перебуває в повторному шлюбі, її теперішній чоловік з турботою ставиться до її сина, піклується про нього, натомість рідний батько значиться батьком лише на папері. Оскільки відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обовязками, не бажає примати участь у вихованні та утриманні сина, просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно їх сина [PERSON]. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, наполягала на їх задоволенні в повному обсязі. 19.11.2015 року надала заяву про закінчення розгляду справи за її відсутності позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату слухання був повідомлений. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконкому Довгинцівської районної у місті ради [PERSON] вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON]. 19.11.2015 року надав заяву про закінчення розгляду справи за його відсутності позовні вимоги підтримує. Вислухавши позивача, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини . Згідно розяснень, викладених в п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»( з наступними змінами) «ухилення батьків від виконання своїх батьківських обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя.» Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 2005 року (л.с. 8 копія свідоцтва про шлюб), який 18 травня 2010 року між ними розірвано ( л.с. 9 копія рішення суду). Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO] (л.с. 10 копія свідоцтва про народження). Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 січня 2010 року стягнуто аліменти з [PERSON], [INFO], на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/ 4 частини його заробітку на користь матері дитини до повноліття сина (л.с. 4 копія виконавчого листа), яке відповідачем не виконується, заборгованість по аліментам згідно довідки Довгинцівського ВДВС станом на 01.05.2015 р. становить 56\~212,15 грн. (л.с. 7 довідка). Згідно характеристики [PERSON], учня [INFO], батько дитини [PERSON] за три роки навчання дитини в школі жодного разу не поцікавився успіхами сина (л.с. 5 характеристика). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Статтею 18 Конвенції про права дитини визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров"я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов»язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов"язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перерахована в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 року, позбавлення батьківських прав ( тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов'язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов"язки. Вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 14.12.2011 року, що набрав законної сили 30.12.2011 року [PERSON] засуджено за ст. 164 ч.1 КК України до покарання у вигляді одного року обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, та вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 11.06.2014 року, що набрав законної сили 14.07.2014 року [PERSON] засуджено за ст. 164 ч.1 КК України до покарання у вигляді громадських робіт на 100 годин. При постановленні даних вироків судом було встановлено, що [PERSON] умисно ухиляється від виконання покладених на нього законодавством батьківських обовязків щодо утримання сина [PERSON], [INFO], заборгованість по аліментам станом на 13.09.2011 року становила 16\~271,22 грн., та станом на 01.07.2013 року - 18\~427,53 грн. Дії [PERSON] кваліфіковані за ст. 164 ч. 1 КК України, за ознаками: злісне ухилення батьків від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). У судовому засіданні [PERSON] свою провину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень визнав повністю. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що є хрещеною матірю дитини, підтвердила той факт, що відповідач на протязі тривалого часу вихованням, навчанням дитини [PERSON], 03.06.2006 року не займається, його життям та здоровям не цікавився. Від сплати аліментів на утримання дитини злісно ухиляється. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що є подругою позивача, знають одна одну більше пяти років, та за цей період жодного разу відповідача не бачила. Життям сина [PERSON], 03.06.2006 року відповідач не цікавиться та з ним не спілкується, участі в утриманні, навчанні та вихованні дитини він не приймає, злісно ухиляється від сплати аліментів на утримання сина. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. За змістом п. 74 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24 вересня 2008 року, під час розгляду судом спорів між батьками щодо виховання дитини виконавчий орган міської, районної у місті ради подає до суду письмовий висновок про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їх спілкування, складений на підставі відомостей, одержаних службою у справах дітей в результаті проведення бесід з батьками, дитиною, родичами, які беруть участь у її вихованні, обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, що стосуються зазначеної справи. Згідно висновку виконкому Довгинцівської районної у місті ради від 07.08.2015 р. виконком вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON], [INFO]. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Суд вважає встановленим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини, так як не піклувався про нього, не займається його вихованням та духовним розвитком, не цікавився життям та здоровям сина. Тому вимоги щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved