Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

ПАТ КБ « ПриватБанк» (вул.Грушевського,1Д, м.Київ) звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача [PERSON] ([ADDRESS]), в обгрунтування своїх вимог вказував, що відповідно до кредитно-заставного договору № CSRKAU79270136 від 01.10.2008р. відповідач отримав кредит в розмірі 20123,02 дол. США на термін до 30.09.2015р. грн. Зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином відповідач не виконав, у зв'язку з чим станом на 17.10.2017 року має заборгованість 17361,49 дол. США, яка складається з 5990,55 дол. США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 708,33 дол. США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 218,60 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 10444,01 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором.Просить суд стягнути з відповідача заборгованість станом на 17.10.2017р. за кредитним договором №CSRKAU79270136 від 01.10.2008р. на суму 5990,55 дол. США, що еквівалентно 158929,29 грн. Відповідач у відзиві на позов позов визнав частково, вказував, що згідно порівняльного аналізу виписки про погашення кредиту №1212129 від 11.02.2014р. та Додатку №1 Кредитно-заставного договору № CSRKAU79270136 від 01.10.2008р. позичальник [PERSON] до 19 лютого 2014року належним чином виконував свої договірні зобов"язання та достроково погашав тіло кредиту. Враховуючи той факт, що сторонами не укладались додаткові угоди за кредитно-заставним договором №CSRKAU79270136 від 01.10.2008р. та не змінювався графік погашення заборгованості, то зобов"язання за кредитним договором для [PERSON] наступав відповідно до графіка та в розмірах, передбачених Додатком 1 до кредитного договору та підлягає стягненню в національній валюті - гривні, по курсу встановленому НБУ на день виникнення зобов"язання та складає 4034 долара США 00 центів або 66 242 грн. 22 коп. Зобов"язання, що на момент звернення позивача до суду 18 грудня 2018р., щодо яких сплив строк позовної давності - три роки, тобто ті, що виникли до 18 грудня 2015р., не підлягають стягненню на суму 2323 доларів США 83 центів, що відповідно до розрахунку складає 29688 грн. 21 коп.; позовна заява оформлена не належним чином, тобто підписана та подана особою, яка належним чином не підтвердила своїх повноважень, також відповідач просив суд залишити позов без розгляду та застосувати строк позовної давності. Позивача у відповіді на відзив вказував, що відповідно до п.14.11 Умов договору сторони встановлюють строк позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, винагороди та процентів за користування кредитом, неустойки тривалістю 5 років. Відповідачем дійсно були вчинені дії, що свідчать про визнання ним свого боргу перед банком. Так, згідно виписки клієнт неодноразово здійснював погашення заборгованості, останнє з яких було внесено 19.05.2017р., підтвердженням є виписка з рахунку. Позивач же звернувся до суду з позовом до відповідача 14.12.2017р. - до спливу строку позовної давності, а тому строк позовної давності позивачем дотриманий при зверненні до суду. Крім того, підстав для застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення пені немає, оскільки порушення зобов"язання триває, відсутня можливість встановити початок перебігу позовної давності, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив задоволити. Вказував, що рішенням суду від 08.12.2015р. звернуто стягнення заборгованості В рахунок погашення заборгованості Лукяненка [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» за кредитним договором № CSRKAU79270136 від 01.10.2008 в сумі 7717,61 дол. США, що еквівалентно 121 629,58 грн. в національній валюті за курсом НБУ станом на 30.12.2014р., звернути стягнення на предмет застави - автомобіль OPEL, модель: ASTRA 1.4 I, рік випуску 2008, тип ТЗ, легковий автомобіль, номер кузова/шасі Y6D0TGF698X021905, реєстраційний номер [NUMBER], який належить Лукяненку [PERSON], шляхом продажу Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» вказаного автомобіля з укладанням договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Вказане рішення відповідачем не виконано, автомобіль перебуває у розшуку, заборгованість не є погашеною, а тому просив задоволити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач та його представник [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що згідно розрахунку відповідача заборгованість його складає 66 242 грн., з яких щодо суми боргу 36 554,10 грн. сплинув строк позовної давності. Крім того, згідно з випискою про погашення кредиту відповідачем погашено 9487,62 доларів США, а тому вказували, що підстави для задоволення позову відсутні. Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 08 грудня 2015 року у справі № 712/1767/15-ц Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до Лукяненка [PERSON] про звернення стягнення на пердмет застави задоволений. В рахунок погашення заборгованості Лукяненка [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» за кредитним договором № CSRKAU79270136 від 01.10.2008 в сумі 7717,61 дол. США звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль OPEL, реєстраційний номер [NUMBER], який належить Лукяненку [PERSON], шляхом продажу Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» вказаного автомобіля з укладанням договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № CSRKAU79270136 від 01.10.2008 року Лукяненко Р.М. отримав кредит у розмірі 13765,16 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30.09.2015 року. З додатку № 2 до кредитного договору № CSRKAU79270136 від 01.10.2008 року вбачається, що забезпеченням по кредитному договору виступає придбаний автомобіль ОРЕL АSТRА 2008 року випуску, № кузова У6О0ТОР698Х021905. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором станом на 30.12.2014 року існує заборгованість в сумі 7717,61 дол. США, яка складається з наступного: - 6013,50 дол. США - заборгованість за кредитом; 486,22 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 140,73 дол. США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 694,55 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 15,86 дол. США - штраф (фіксована частина); 366,75 дол. США - штраф (процентна складова). Дане рішення набрало законної сили, сторонами не оскаржувалось. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Договір є обовязковим для виконання сторонами, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з наданим позивачем розрахунком (а.с.4-7) заборгованість відповідача по Кредитно-заставному договору станом на 17.10.2017 року становить 17361,49 дол. США, яка складається з 5990,55 дол. США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 708,33 дол. США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 218,60 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 10444,01 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором, однак позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом (тілом кредиту) в розмірі 5990 дол. США. Наданий позивачем розрахунком заборгованості узгоджується з умовами та випискою з банківського рахунку відповідача, яка є офіційним документом, що видається фінансовою установою, в якому містяться відомості щодо операцій, скоєних за рахунком. Відповідачем суду не надано переконливих та обєктивних доказів невідповідності розрахунку боргу умовам укладеного між сторонами договору. Крім того, рішенням суду від 08.12.2015р. встановлено факт наявності заборгованості відповідача станом на 30.12.2014 року по тілу кредиту в сумі 6013,50 дол. США і дана обставина не підлягає доведенню згідно ч.4 ст.82 ЦПК України. В пеірод з грудня 2014 року згідно розрахунку банку останнім погашенням кредиту була сплата позичальником 19.05.2017р. 22,95 доларів США, будь-яких інших фактів погашення боргу відповідачем не підтверджено, також рішення про звернення стягнення боргу на предмет застави відповідачем не було виконано, а тому суд вважає доведеним розмір заборгованості по погашенню кредиту в сумі 6013,50 - 22,95 = 5990,55 доларів США. При укладенні кредитного договору в іноземній валюті (доларах США) та беручи на себе обов'язки щодо погашення цього кредиту саме в доларах США, відповідач як позичальник міг передбачити та врахувати підвищення валютного ризику за кредитним договором. У позичальника існувала можливість отримати кредит в національній валюті. Умови кредитного договору погоджувались при укладенні даного правочину і позичальник проти них не заперечував. Отже, такі умови договорів є результатом домовленості сторін, що відповідає п. 3 ст. 3 ЦК України. Суд також вважає необґрунтованими доводи відповідача про наявність підстав для часткової відмови у позові у звязку з пропуском позивачем строку позовної давності, виходячи з такого. Відповідно до ст.ст.256, 257 ЦК України загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність) встановлюється в три роки. Відповідно до ст.261 ЦК України перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення цього права. Згідно ст.267 ЦК України сплив позовної давності до предявлення позову, про застусування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання свого боргу, а також у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. ( ч.ч.1,3 ст.264 ЦК України). Судом встановлено, підтверджено поясненнями сторін та матеріалами справи, що заборгованість виникла у відповідача з березня 2014 року, пред'явленням позову до відповідача в 2015 році був перерваний строк позовної давності. Останнім платіж з погашення боргу за кредитним договором він здійснив у травні 2017 року. Суд приходить до висновку, що такими діями відповідача, які свідчили про визнання ним свого боргу, останнім був перерваний строк позової давності, а тому банк в межах трирічного строку позовної давності звернувся до суду з даним позовом у грудні 2017 року. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення, до стягнення з відповідача підлягає заборгованість за кредитом в сумі 5990 дол. США, оскільки ці вимоги обґрунтовані на законі, відповідають умовам укладеного між сторонами кредитного договору, згідно із ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними. Суд також враховує, що згідно зі статтею 192 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Загальні положення про виконання грошового зобовязання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема в частині третій цієї статті зазначено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Оскільки кредит був правомірно наданий в іноземній валюті та сторони у договорі погодили виконання зобов'язань в іноземній валюті, суд зазначає про стягнення заборгованості за договірними зобов'язаннями саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України, так як судове рішення не може змінювати зміст договірного зобовязання, яке існувало між сторонами, тобто воно залишається грошовим зобовязанням в іноземній валюті, при цьому погашення суми, що підлягає стягненню за судовим рішенням, обчислюється в іноземній валюті, яка повинна бути конвертована в національну валюту на день здійснення платежу. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 6-1063цс17. Також до стягнення з відповідача в силу вимог ст.141 ЦПК України підлягають судові витрати по оплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, оскільки означені судові витрати понесені позивачем, що підтверджено документально.

Outcome: approved