Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в Царичанський районний суд Дніпропетровської області з даним позовом, в якому просить визнати, що строк прийняття спадщини після померлого 19.06.2009 року [PERSON] пропущений нею з поважної причини та визнати за нею, як спадкоємцем за законом, право власності на земельну ділянку площею 2,9961 га, яка розташована на території колишньої Зорянської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області (на даний час на території Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ДП №078941 від 10.12.2004 року, кадастровий номер земельної ділянки 1225681300-02-003-0067. На обґрунтування своїх вимог у позовній заяві [PERSON] вказала, що 19 червня 2009 року помер її брат - [PERSON], який на день смерті не був зареєстрований і вів бродячий спосіб життя. Після його смерті відкрилась спадщина на вищевказану земельну ділянку, яка була розташована на території колишньої Зорянської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області. На даний час Зорянська сільська рада Царичанського району Дніпропетровської області реорганізована в Могилівську сільську раду Царичанського району Дніпропетровської області. Посилається на те, що вона є єдиним спадкоємцем за законом другої черги після смерті рідного брата, їхні батьки померли. Проте, при зверненні до нотаріуса Царичанської державної нотаріальної контори вона отримала відмову, оскільки пропустила шестимісячний строк з дня смерті брата для подачі заяви про прийняття спадщини і у неї відсутній оригінал Державного акта. Стверджує, що термін прийняття спадщини вона пропустила з поважної причини і не по своїй вині. З 2005 року між нею та братом склались неприязні відносини і вони з ним жодних відносин не підтримували. Про смерть брата вона дізналася у 2017 році. Відповідно до листа КЗ "Дніпропетровське обласне бюро СМЕ" ДОР" від 11.04.2017 року на підставі протоколу пред'явлення трупа для впізнання, виданого СКР Дніпропетровського РВ від 01.08.2013 року, труп був впізнаний (їхньою тіткою), як [PERSON], після чого вона звернулась до Царичанського районного суду Дніпропетровської області про встановлення факту смерті брата. На підставі рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2017 року вона отримала поновлене свідоцтво про смерть брата, якого у неї не було. В судове засідання [PERSON] не з'явилася. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з"явився. Від сільського голови Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області до суду надійшла заява про розгляд даної справи без участі їхнього представника, позовні вимоги визнають повністю. Третя особа в судове засідання не з'явилася. Від державного нотаріуса [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд даної справи без участі нотаріуса. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 4 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу (ч. 1 ст. 60 ЦПК України). У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 174 ч.1 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд ( ст. 174 ч.4 ЦПК України). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно приписів ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Суд, з`ясувавши правові позиції сторін, перевіривши справу, а також відповідність визнання позову відповідачем вимогам закону за відсутності загрози порушенню прав, свобод чи інтересів інших осіб, вважає можливим та необхідним прийняти визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, так як позивач є єдиним спадкоємцем за законом другої черги спадкування після смерті 19 червня 2009 року брата [PERSON]; інших осіб, які б мали право на обов'язкову частку в спадковому майні, не має; інші особи на це майно з дня смерті спадкодавця своїх претензій не заявляли. Обставини, викладені в позовній заяві, визнані відповідачем та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Із встановлених обставин випливає, що між сторонами існують правові відносини щодо набуття права власності на майно в порядку спадкування за законом, до яких повинні бути застосовані ст. ст. 328, 1216, 1218, 1262 Цивільного кодексу України. На думку суду, причина пропуску строків звернення для прийняття спадщини, на яку посилається позивач, дійсно є поважною. За викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що наявні законні підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved