Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

29.01.2015 року прокурор Виноградівського району Закарпатської області звернувся до суду з позовом (в порядку ст. 45 ЦПК України) в інтересах держави в особі відділу охорони здоров"я Виноградівської районної державної адміністрації до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого. Зокрема, прокурор просить стягнути з відповідача на користь держави в особі відділу охорони здоров"я Виноградівської районної державної адміністрації 490,36 грн. грошових коштів, витрачених на лікування [PERSON]. Позовні вимоги мотивовано тим, що Виноградівським РВ УМВС України в Закарпатській області проведено досудове слідство за фактом спричинення тілесних ушкоджень. Зокрема, встановлено, що [PERSON] 08 липня 2013 року близько 18.30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, знаходячись в кухонній кімнаті будинку [ADDRESS], який належить [PERSON], діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свої дій та їх караність, на грунті раптово виниклих неприязних відносин з [PERSON], нанесла йому один удар кухонним ножем в ділянку грудної клітки справа, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани м"яких тканин грудної клітки справа з посттравматичним пневмотораксом, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 240 від 19.07.2013, у відповідності до п. 2.1.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження. Потерпілий [PERSON] невідкладно був доставлений в травматологічне відділення Виноградівської районної лікарні та знаходився на стаціонарному лікуванні у зв"язку з отриманими тілесними ушкодженнями у період з 08.07.2013 року по 12.07.2013 року. Витрати, пов"язані з наданням медичної допомоги [PERSON], складають 490,36 грн. Вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12.11.2013 року [PERSON] засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, на 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. В результаті вчинення злочину [PERSON] державою в особі відділу охорони здоров"я Виноградівської районної державної адміністрації затрачено кошти на лікування потерпілого [PERSON], чим спричинено шкоду державним інтересам, що є відповідно до ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру" підставою для представництва прокуратурою інтересів держави в особі відділу охорони здоров"я Виноградівської райдержадміністрації в суді. Прокурор, будучи належним чином, в судове засідання не з»явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити. Представник відділу охорони здоров"я Виноградівської районної державної адміністрації в судове засідання не з"явився. До суду поступив лист відділу охорони здоров"я Виноградівської районної державної адміністрації від 18.02.2015 року № 126/01-04, згідно якого відділ повністю підтримує позовну заяву прокурора та просить розглянути справу без участі уповноваженого представника. Відповідач, будучи в порядку ст.74 ЦПК України повідомленою про день, час та місце розгляду справи належним чином, своєчасно, про що свідчить судове повідомлення, наявне в матеріалах справи (а.с.12), в судове засідання з невідомих суду причин не з'явилася і від неї не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки, тому суд вважає за можливе провести розгляд справи за її відсутності у заочному порядку, оскільки прокурор проти цього не заперечує. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими ст.11 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12 листопада 2013 року, який набрав законної сили, [PERSON] - відповідача у справі, визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п"ять років. На підставі ст. 75 КК України її звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на два роки та з покладенням ряду обов"язків, передбачених ст. 76 КК України (а.с. 4-6). Згідно викладеного у мотивувальній частині згаданого вироку суду формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, [PERSON] 08 липня 2013 року близько 18 години 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, знаходячись в кухонній кімнаті будинку [ADDRESS], який належить [PERSON], діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, на грунті раптово виниклих неприязних відносин з [PERSON], нанесла йому один удар кухонним ножем в ділянку грудної клітки справа, заподіявши потерпілому [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді: проникаючої колото-різаної рани м"яких тканин грудної клітки справа з посттравматичним пневмотораксом, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 240 від 19.07.2013 року у відповідності до п. 2.1.2 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Після описаних вище подій 08 липня 2013 року потерпілий [PERSON] невідкладно був доставлений в травматологічне відділення Виноградівської районної лікарні. Згідно довідки Виноградівської районної лікарні від 22.01.2015 року № 41/13-05 у період з 08.07.2013 року по 12.07.2013 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні лікарні з діагнозом: Проникаюче поранення грудної клітки справа. Правобічний пневмоторакс, вартість лікування становить 490,36 грн. (а.с. 7). Станом на час судового розгляду справи витрати не відшкодовано. Суд констатує, що між сторонами виникли цивільні правовідносини, зокрема, правовідносини з відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину, які врегульовані ст. 1206 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, у відповідності до ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно ч. 3 ст. 1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Як встановлено судом потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у Виноградівській районній лікарні з приводу тяжкого тілесного ушкодження, завданого йому відповідачем, яку вироком суду визнано винуватою у вчиненні відповідного суспільно небезпечного діяння. Оскільки перебування потерпілого на лікуванні є наслідком злочинних дій відповідача, остання зобов"язана відшкодувати закладу охорони здоров'я витрати на стаціонарне лікування потерпілого. З огляду на те, що лікування потерпілого проводилось Виноградівською районною лікарнею, яка є у державній власності, то кошти на відшкодування витрат на лікування підлягають стягненню на користь держави в особі відділу охорони здоров"я Виноградівської районної державної адміністрації. За таких обставин, оцінивши всі докази в їх сукупності та взаємозв'язку, відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є підставними, обгрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі п. 11 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" органи прокуратури при здійсненні своїх повноважень звільнені від сплати судового збору. Тому судовий збір в розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі наведеного,

Outcome: approved