Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

У травні 2017 року орган опіки та піклування Пулинської райдержадміністрації Житомирської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO] та стягнення з неї аліментів на його утримання. В обґрунтування позову зазначив, що [PERSON] є матір"ю малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. На даний час вона знаходиться в місцях позбавлення волі у Збаразькій виправній колонії №63, так як 07.04.2016 року засуджена Ємільчинським районним судом Житомирської області за ст.121 ч.2 КК України до 8 років позбавлення волі. Кінець строку відбування покарання - 29.05.2023 року. [PERSON], [INFO] за заявою матері був влаштований та перебував на повному державному утриманні в Житомирському обласному спеціалізованому будинку дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишились без батьківського піклування з 10.08.2015 року по 31.08.2016 року. 31.08.2016 року дитина влаштована до сім"ї опікуна, де перебуває і на даний час. Органом опіки та піклування Пулинської РДА встановлено, що відповідач за час перебування дитини в державному закладі і до моменту взяття під варту жодного разу не відвідувала сина, жодним чином про нього не піклувалась, не проявляла заінтересованості в його подальшій долі, не цікавилася його успіхами, станом здоров"я, не піклувалась про фізичний і духовний розвиток дитини, не надавала допомоги на його утримання. Також [PERSON] не намагалась та не виявляла бажання створити належні умови для повернення дитини на виховання в сім"ю, не здійснювала жодних дій щодо поліпшення житлово-побутових умов проживання, забезпечення бази для необхідного харчування, медичного догляду та лікування дитини, до моменту взяття її під варту ніде не працювала, на обліку в районному центрі зайнятості не перебувала, в районний центр соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді із заявою про надання допомоги у поверненні дитини на виховання в сім"ю не зверталась. На підставі вироку Ємільчинського районного суду від 07.04.2016 року [PERSON] засуджено до позбавлення волі строком на 8 років, та враховуючи, що відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України, [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, який після повернення матері з місць позбавлення волі буде підлягати перегляду. Зважаючи на те, що [PERSON] ще до моменту взяття її під варту, будучи матір"ю малолітнього [PERSON], не займалась його вихованням, з дитиною взагалі не спілкувалась, що є підставою вважати її безвідповідальною матір"ю та ставить під сумнів можливість виникнення у неї бажання в майбутньому займатись вихованням дитини. Враховуючи вищевикладене, з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, набуття дитиною правового статусу для постійного влаштування в сім"ю, орган опіки та піклування Пулинської райдержадміністрації, просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO] та стягнути з неї аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а розпорядником коштів буде сім"я чи особа, де виховуватиметься дитина. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні даний позов визнала та не заперечувала щодо його задоволення . Прокурор висловив свою думку щодо необхідності позбавлення відповідача батьківських прав. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, свідків та думку прокурора, який вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Так, відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім"ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов"язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст.155 цього ж Кодексу здійснення батьками своїх прав та виконання обов"язків мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України від 13 січня 2005 р. №2342-ІУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Відповідно до ч.1 ст.12 цього ж Закону безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Верховний Суд України в ч.2 п.16 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідач є матір"ю малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] від 31.07.2015 року (а.с.9). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження згідно з ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України для призначення допомоги від 31.07.2015 року, батько у свідоцтві про народження [PERSON] зазначений відповідно до ст.135 СК України (а.с.10). Вироком Ємільчинського районного суду Житомирської області від 07.04.2016 року [PERSON] засуджено за ч.2 ст.121 КК України до позбавлення волі строком на 8 років (а.с.7-8). З акту обстеження житлово-побутових умов життя сім"ї [PERSON] від 20.03.2017 року вбачається, що [PERSON] з 18.11.2015 року перебуває в місцях позбавлення волі, до того часу ніде не працювала, допомагала людям по господарству і від цього мала невеликий дохід. [PERSON] проживала з братом [PERSON] та сином [PERSON], який в даний час перебуває в дитячому будинку м.Житомира. В підсобному господарстві нічого не утримувала, житловий будинок знаходиться в незадовільному стані, відсутні продукти харчування, посуд, дрова, білизна, електричне світло, не створені належні умови для проживання та виховання малолітньої дитини [PERSON] (а.с.12). Згідно повідомлення Державної установи "Збаразька виправна колонія (№63)" засуджена [PERSON] дійсно знаходиться в місцях позбавлення волі у вказаній установі згідно вироку Ємільчинського районного суду Житомирської області. Початок строку відбуття покарання - 18.11.2015 року, кінець строку відбування покарання - 29.05.2023 року (а.с.13). В своїй заяві на ім"я голови Червоноармійської районної державної адміністрації від 29.07.2015 року [PERSON] просила влаштувати свою новонароджену дитину [PERSON] тимчасово в дитячий державний заклад, так як не має можливості його доглядати, у зв"язку із скрутним матеріальним становищем та за станом здоров"я дитини (а.с.14). В заяві про тимчасове влаштування дитини в будинок дитини на ім"я головного лікаря Житомирського обласного будинку дитини [PERSON] просила прийняти її дитину [PERSON], [INFO] в будинок дитини терміном на 6 місяців, по причині скрутного матеріального становища та стану здоров"я дитини (а.с.15). Розпорядженням голови Червоноармійської районної державної адміністрації №155 від 03.08.2015 року малолітню дитину [PERSON], [INFO] влаштовано до дитячого державного закладу (а.с.16). Згідно акту комісії по зв"язкам із батьками, діти яких знаходяться в комунальному закладі "Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків" Житомирської обласної ради від 11.02.2016 року, в даному закладі з 10.08.2015 року на повному державному утриманні та вихованні перебуває малолітній [PERSON], батьки якого жодного разу не провідували, його життям не цікавилися (а.с.17). З інформації комунального закладу "Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків" Житомирської обласної ради №84 від 11.02.2016 року, №499 від 31.08.2016 року та №135 від 23.03.2017 року вбачається, що [PERSON], [INFO] знаходився на повному державному утриманні та вихованні в Житомирському обласному спеціалізованому будинку дитини з 10.08.2015 року по 31.08.2016 року. 31.08.2016 року [PERSON] влаштований до сім"ї опікуна на підставі розпорядження Оболонської райдержадміністрації №492 від 30.08.2016 року. З моменту поступлення [PERSON] до закладу мати [PERSON] жодного разу сина не відвідувала, життям та здоров"ям не цікавилася, допомоги на його утримання не надавала, участі у вихованні не приймала (а.с.18-20). Розпорядженням голови Червоноармійської районної державної адміністрації Житомирської області №159 від 07.06.2016 року [PERSON], [INFO], уродженцю с.Чернявка Червоноармійського району Житомирської області надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.21). Згідно рішення виконавчого комітету Пулино-Гутської сільської ради Пулинського району Житомирської області №7 від 20.03.2017 року, даний орган вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.22). Згідно висновку органу опіки та піклування Пулинської райдержадміністрації від 24.04.2017 року, [PERSON] є матір"ю малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. На даний час знаходиться в місцях позбавлення волі у Збаразькій виправній колонії №63, так як 07.04.2016 року засуджена Ємільчинським районним судом Житомирської області за ст.121 ч.2 КК України на 8 років позбавлення волі. [PERSON], [INFO] за заявою матері був влаштований та перебував на повному державному утриманні в Житомирському обласному спеціалізованому будинку дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишились без батьківського піклування з 10.08.2015 року по 31.08.2016 року. 31.08.2016 року дитина влаштована до сім"ї опікуна, де перебуває і на даний час. [PERSON] за час перебування дитини в державному закладі і до моменту взяття її під варту жодного разу не відвідувала сина, жодним чином про нього не піклувалась, не проявляла заінтересованості в його подальшій долі, не цікавилася його успіхами, станом здоров"я, не піклувалась про фізичний і духовний розвиток дитини, не надавала допомоги на його утримання. Також [PERSON] ухилялась від виконання батьківських обов"язків і по відношенню до своєї малолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка була покинута нею в пологовому будинку, в результаті чого її рішенням Червоноармійського райсуду було позбавлено батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], яка в подальшому була усиновлена громадянами України. Враховуючи вищевикладене, з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, набуття дитиною правового статусу для постійного влаштування в сім"ю, орган опіки та піклування Пулинської райдержадміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що з 30.08.2016 року являється опікуном [PERSON] та ця дитина проживає у її сім"ї. За весь цей час відповідач долею свого сина в будь-який спосіб не цікавилась. Від керівництва дитячого будинку їй також відомо, що відповідач у дитячому будинку свого сина не відвідувала, не цікавилась життям та здоров"ям дитини. Свідок [PERSON] дав суду показання про те, що він як сільський голова в складі комісії приймав участь при обстеженні житлових умов сім"ї відповідача. Умови у цьому помешканні є непридатними для проживання, в будинку відсутня підлога, пічне отплення, склини у вікнах . Цей будинок перебуває у аварійному стані. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що є всі підстави вважати, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків по вихованню та утриманню малолітнього сина [PERSON], [INFO], не бажає повернути його в сім"ю, тому її доцільно позбавити батьківських прав відносно цієї дитини. Відповідно до ч.2 ст 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов"язку щодо утримання дітей. Згідно ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач ухиляється від матеріального забезпечення дитини, суд вважає стягнути з неї аліменти на сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини її щомісячного доходу (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. При зверненні до суду позивача звільнено від сплати судового збору, тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує його з відповідача в сумі 640 грн. з позовних вимог про позбавлення батьківських прав та у розмірі 640 грн. з позовних вимог про стягнення аліментів на користь Державної судової адміністрації України.

Outcome: approved