Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів на утримання дитини покликаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з невідповідністю характерів та різними поглядами на життя. Вони не змогли знайти взаєморозуміння і поваги один до одного. Протягом останнього року сімейне життя у них поступово погіршувалося, що призвело до припинення між ними подружніх відносин. З листопада 2013 року вони разом не проживають, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Окрім цього позивач зазначила, що перебуваючи у шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO], проте відповідач не надає жодних коштів на її утримання. Власних коштів їй не вистачає для повного утримання доньки, оскільки дитина активно розвиваються, потребують продуктів харчування, одягу, взуття, ліків у разі хвороби, крім того ходить у садочок, на який йдуть витрати. Просить позов задовольнити: розірвати шлюб та стягувати з відповідача, зважаючи на його мінливі доходи, аліменти у твердій грошовій сумі в її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала повністю, дала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просить його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов щодо розірвання шлюбу визнав, позовні вимоги відносно стягнення аліментів визнав частково, в розмірі 400грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, з"ясувавши дійсні обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, 09 квітня 2009року, про що зроблено актовий запис за №423. Після одруження позивачці присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.5). Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу Судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, оскільки вони є людьми з різними характерами та поглядами на життя. З листопада 2013 року сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін та дитини, а тому шлюб слід розірвати. Що стосується позовних вимог позивача про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання дітей, то такі підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 09.09.2010р., [PERSON], народилася [INFO], батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, в тому числі забезпечити їм прожитковий мінімум, який для дітей віком до шести років відповідно до Закону України "Про державний бюджет на 2014р." становить 1032 грн. Частиною 1 статті 184 Сімейного кодексу України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Абзац 1 пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачає, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Аліменти на дитину присуджуються в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Судом встановлено, що дитина проживає з матір'ю, окремо від батька, за адресою [ADDRESS]. Відповідач має мінливі доходи, офіційно не працює. У відповідності до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов"язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє їх від обов"язків щодо дитини. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення аліментів підлягає до часткового задоволення. З відповідача слід стягувати в користь позивача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 01.04.2014 року до досягнення дитиною повнолітнього віку.

Outcome: partial