Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

13.05.2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить захисти права позивача як громадянина України відповідно до норм законодавства; зобов`язати відповідача відшкодувати спричинені позивачу матеріальні збитки: в розмірі 444 грн. 87 коп. за відсутність на протязі 6 днів січня 2018 року, а саме 5,6,7,10,11,12 теплопостачання в квартиру позивача; в розмірі 520 грн. 56 коп. за незаконне збільшення на вказану суму нарахувань за березень 2017 року; в розмірі 1050 грн. за відсутність приладу обліку теплової енергії на протязі 2 місяців; моральну шкоду в розмірі 20865 грн. у зв`язку з душевними та фізичними стражданнями, які позивач відчуває внаслідок неправомірних дій, бездіяльності та рішень відповідача; зобов`язати відповідача сплати позивачу штраф згідно ст. 8.2.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в розмірі, встановленому законодавством. Позовні вимоги мотивовані наступним. На думку позивача, відповідач порушує право позивача як споживача. В січні 2018 року на протязі 6 днів - 5,6,7,10,11,12 було відсутнє теплопостачання у всьому під`їзді, де проживає позивач, а перерахунок відповідачем здійснений не був, оскільки внаслідок цього сума нарахувань повинна була зменшитись на 444 грн. 87 коп., тому позивач має право на відшкодування завданих збитків, які стались в наслідок відсутності теплопостачання на протязі 6 днів в січні 2018 року. Також відповідачем був здійснено нарахування за теплопостачання за листопад 2017 року з урахуванням приладу обліку, а в грудні, та січні нараховано без вказаного врахування, оскільки прилад обліку вийшов з ладу, та був встановлений після спливу 2-х місяців, а тому позивач просить зобов`язати відповідача сплатити йому штраф за порушення строків ремонту приладу обліку теплової енергії, та здійснити перерахунок коштів по сплаті за послуги теплопостачання. Позивач звертався до відповідача з листами про відповідний перерахунок, але вони були залишені без задоволення. Вказані дії відповідача порушують права позивача, а тому він змушений звернутись до суду за захистом свого порушеного права. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив їх задовольнити. Представник відповідача КП «ХТМ» в судове засідання не з`явився, хоча повідомлений належним чином та своєчасно, про що свідчить зворотнє повідомлення. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача в заочному провадженні за згодою позивача та за наявними в справі доказами за правилами спрощеного позовного провадження. 13.05.2019 року вказана позовна заява надійшла до суду, та розподілена судді Зуб Г.А. Ухвалою судді від 16.05.2019 року вказану позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу 10-денного строку для усунення недоліків, які усунені позивачем 28.05.2019 року. Ухвалою судді від 30.05.2019 року прийнято до розгляду позовну заяву, та відкрито провадження в ній за правилами спрощеного позовного провадження. Вiдповiдно до ч. 1 ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи i підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Як вбачається з матеріалів справи, позивач є пенсіонером, та проживає за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що 5,6,7,10,11,12 січня 2018 року в будинку позивача було відсутнє теплопостачання, але перерахунок оплати відповідачем здійснено не було. Також, в будинку позивача вийшов з ладу прилад обліку, та відповідачем в порушення строків - 2 місяці не відбулась його заміна, що призвело до порушень прав позивача в частині оплати за надані послуги, оскільки розрахунок здійснювався по фактичній площі квартири. Позивач звертався до відповідача з відповідними скаргами, але вони були залишені без задоволення. Внаслідок вказаного позивачеві були завдані матеріальні збитки, тому позивач звернувся за захистом свого порушеного права. Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відшкодування збитків є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності, негативного результату такої поведінки (збитків), причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини правопорушника. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Отже, відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише за наявності передбачених законом умов, сукупність яких утворює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності. При цьому на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків. Відповідно до ст.ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24 червня 2004 року споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом. Частиною 2 статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Пунктом 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005, визначено, що у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку. Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством. Постановою Кабінету Міністрів України від 17 лютого 2010 року № 151 (далі - Постанова) затверджено Порядок проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості. Цей Порядок визначає механізм проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - послуги) в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості. Дія цього Порядку поширюється на суб`єктів господарювання всіх форм власності, предметом діяльності яких є надання послуг (далі - виконавці) і фізичних та юридичних осіб (далі - споживачі), яким надаються послуги. Відповідно до пункту 2 зазначеного Порядку у разі ненадання послуг або надання їх не в повному обсязі, зниження якості, зокрема, відхилення їх кількісних і якісних показників від нормативних, виконавець проводить перерахунок розміру плати за фактично надані послуги шляхом зменшення розміру плати за надання послуг з урахуванням вимог, наведених у додатку. Відповідно до пунктів 33-39 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, у разі неналежного надання або ненадання послуг виконавцем споживач повідомляє про це виконавця в усній формі за допомогою телефонного зв`язку чи у письмовій формі за адресами, що зазначені в договорі. Повідомлення споживача незалежно від його форми (усна або письмова) обов`язково реєструється представником виконавця у журналі реєстрації заявок споживачів. Представник виконавця зобов`язаний повідомити споживачеві відомості про особу, яка прийняла повідомлення (прізвище, ім`я та по батькові), реєстраційний номер повідомлення та час його прийняття. У разі незгоди з результатами перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг споживач і виконавець визначають час і дату повторної перевірки, для проведення якої запрошується представник уповноваженого органу виконавчої влади та/або органу місцевого самоврядування, а також представник об`єднання споживачів. За результатами повторної перевірки складається акт про неналежне надання або ненадання послуг, який підписується споживачем (його представником), представником виконавця, представниками уповноваженого органу виконавчої влади та/або органу місцевого самоврядування, а також представником об`єднання споживачів. За результатами перевірки складається акт-претензія про неналежне надання або ненадання послуг (далі акт-претензія), який підписується споживачем та представником виконавця згідно з додатком 2. Акт-претензія складається у двох примірниках по одному для споживача та виконавця. У разі неприбуття представника виконавця в установлений договором строк для проведення перевірки кількісних та/або якісних показників або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії такий акт вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Судом встановлено, що позивач звертався до відповідача з заявою про перерахунок оплати за послуги теплопостачання на протязі 6 днів січня 2018 року, проте доказів зі сторони відповідача, що вказаний перерахунок відбувся до суду надано не було, тому суд задовольняє позовну вимогу про стягнення з відповідача матеріальних збитків в розмірі 444 грн. 87 коп. за відсутність теплопостачання на протязі 6 днів. Що стосується вимоги про стягнення коштів в розмірі 520 грн. 56 коп. за послуги теплопостачання за березень 2017 року, то в її задоволенні слід відмовити, оскільки підставою для такої вимоги позивачем надана платіжна за аналогічний місяць 2016 року, але тарифи на теплопостачання затверджуються щорічно, тому вказана вимога є необгрунтованою, а доказів того, що тарифи в березні 2017 року були такими ж як і в березні 2016 року до суду надано не було, так як тарифи на послуги з централізованого опалення встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Частиною 4 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Згідно з п.п. 1, 2, 7, 10 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний: забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством; своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Європейський суд з прав людини зауважив, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року) Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідно до ч.3 ст. 6 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», забороняється демонтаж вузла обліку, в тому числі комерційного, для обслуговування без його заміни на вузол обліку, укомплектований засобами вимірювальної техніки такого самого або вищого класу точності, крім випадків, коли такий демонтаж здійснюється у зв`язку з відмовою споживача в установленому законом порядку від надання відповідної комунальної послуги або проведення повірки (ремонту). У разі виходу з ладу вузла обліку він підлягає заміні на справний та прийняттю на абонентський облік протягом п`яти робочих днів з дня виявлення факту виходу з ладу. Враховуючи викладене, та те, що відповідачем не надано жодного доказу на спростування позовних вимог, суд вважає за необхідне також задовольнити позовну вимогу про стягнення матеріальних збитків в розмірі 1050 грн. за відсутність приладу обліку теплової енергії на протязі 2-х місяців у будинку, де проживає позивач, оскільки відповідач повинен був змінити вказаний засіб обліку на протязі 5 робочих днів зі дня його виходу зі строю відповідно до вказаної норми. Згідно з частинами першою, другою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Закону України«Про захистправ споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Також, положеннями статті 16 Закону України "Про захист прав споживачів" встановлено, що шкода, завдана внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відшкодовується відповідно до закону. У свою чергу відповідно до статті 711 Цивільного кодексу України шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю у зв`язку з придбанням товару неналежної якості, відшкодовується продавцем або виготовлювачем товару відповідно до положень глави 82 цього Кодексу. Законом України "Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції" N 3390-VI від 19.05.2011, яким внесено зміни в положення пункту 5 статті 4 Закону України "Про захист прав споживачів", що передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), визначено термін такої шкоди - це завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров`я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об`єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект. Отже, законом передбачено право споживача на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), тільки за умови, що така шкода, яка заподіяла каліцтво, інше ушкодження здоров`я або смерть у зв`язку з придбанням товару неналежної якості. Позивачем не надано і матеріали справи не містять жодних належних і допустимих доказів про наявність підстав для відшкодування судом моральної шкоди відповідно до закону. Таким чином, вимоги позивача про стягнення моральної шкоди не ґрунтуються на вищевикладених вимогах закону, у зв`язку з чим відсутні жодні правові підстави для їх задоволення. Також позивач просить стягнути з відповідача штраф, однак його розмір не зазначає, тому суд також відмовляє в задоволенні вказаної вимоги у зв`язку з тим, що позивачем не конкретизовано вказану позовну вимогу та її розмір, а суд розглядає справі в межах заявлених позовних вимог відповідно до ст. 13 ЦПК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати в розмірі 768 грн. 40 коп. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного і

Outcome: partial