Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом,відповідно до якого зазначив,що 01 жовтня 2012 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики , який був посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області [PERSON] Відповідно до пункту 1 Договору відповідач отримав під позивача у позику грошові кошти у розмірі 79930 гривень, що дорівнювало еквіваленту 10 000,00 доларів США, за курсом НБУ на день підписання договору . Сторони визначили, що договір позики є безпроцентним. Вищезазначений Договір також містить кінцеву дату повернення коштів - суми позики, а саме до 01 листопада 2012 року. Станом на день звернення до суду сума позики [PERSON] в повному обсязі не повернута. Гроші відповідач зобов'язувалась повернути у строк передбачений в Договорі, тобто до 01 листопада 2012 року. В зазначений термін відповідач - [PERSON] - боргу не повернула. На неодноразові звернення позивача про повернення суми боргу відповідач не реагувала, всі вимоги повернути кошти залишалися без відповіді, борг повернуто не було. Оскільки відповідач своєчасно не повернула суму позики, то у відповідності з пунктом 4 Договору та ч. 2 ст. 625, ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України зобовязана сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох відсотків річних від простроченої суми, які передбачені відповідно до чинного законодавства та умов Договору. З урахуванням зазначених норм і рекомендацій Верховного Суду України (Лист від 03 квітня 1997 року № 62-97р «Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» сума основного боргу з урахуванням індексу інфляції, яку відповідач зобов'язана сплатити на користь позивача станом на 18 вересня 2015 року складає: 379 668 гр. та 3% річних,які складають 18 849 гр. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 379 668 гривень і три відсотка річних в сумі 18 849 гривень, а всього 398 517 гр. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала,просила у позові відмовити посилаючись на ті обставини,що відповідачка по справі повернула борг позивачу нарочно,але не мала можливості забрати у позивача договір позики на підтвердження виконання даного договору,а тому у разі стягнення із неї заборгованості згідно позовної зави, відбудеться подвійне стягнення. Суд,заслухавши пояснення сторін,покази свідків,дослідивши письмові докази по справі,вважає позов таким,що підлягає до задоволення. Відповідно до ст.3 ЦПК України «Кожна особа має право у порядку,встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів.У випадках,встановлених законом,до суду можуть звертатися органи та особи,яким надано право захищати права,свободи та інтереси інших осіб,або державні чи суспільні інтереси». Відповідно до ст..11 ч 1 ЦПК України «Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі». Відповідно до ст.. 60 ЦПК України»Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень,крім випадків,встановлених ст.. 61 цього Кодексу». Відповідно до ст.. 61 ч 3 ЦПК України «Обставини,встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі,що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ,у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини». У судовому засіданні встановлено,що 01 жовтня 2012 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики , який був посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області [PERSON] Відповідно до пункту 1 Договору відповідач отримав під позивача у позику грошові кошти у розмірі 79930 гривень, що дорівнювало еквіваленту 10 000,00 доларів США, за курсом НБУ на день підписання договору . Сторони визначили, що договір позики є безпроцентним. Згідно п б Договору також визначена кінцева дата повернення коштів - суми позики, а саме не пізніше 01 листопада 2012 року у суммі,яка буде дорівнювати еквіваленту 10000долларам США за курсом на день платежу.Наведені обставини справи стверджуються у судовому засіданні копією договору позики(а.с.4),оригінал якого було оглянуто у судовому засіданні,дані обставини не заперечуються відповідачем по справі. Також,у судовому засіданні було встановлено,що відповідач свої зобов»язання згідно договору позики не виконала,у встановлений у договорі строк та у визначеному вказаним договором порядку кошти позивачу не повернула. Так,відповідно до п 2 Договору повернення позики повинно бути здійснено в смт.Ворзель шляхом внесення грошових коштів на банківський рахунок позикодавця,реквізити якого останній зобов»язується довести до відома Позичальника протягом 10 днів з дня підписання цього договору.Крім того, п 6 Договору визначено,що після виконання позичальником свого зобов»язання позикодавець повинен передати йому примірник цього договору.Наявність у позикодавця після спливу терміну повернення грошей примірника цього договору вважатиметься простроченням виконання позичальником свого зобов»язання. При вирішенні спору по суті суд не приймає до уваги заперечення відповідача в тій частині,що вона повернула позивачу кошти згідно договору позики від 01.10.2012р,поскільки з даного приводу суду не було надано відповідних доказів. Так,відповідачем не було внесено кошти на рахунок позивача,як це передбачено п 2 Договору позики.Дана обставина визнається відповідачем по справі.Крім того,дана обставина підтверджується листом приватного нотаріуса (а.с.70).У позивача після спливу терміну повернення грошей наявний примірник договору позики,який був оглянутий у судовому засіданні,що також відповідно до п 6 Договору позики підтверджує факт неповернення суми позики позивачу. По справі були допитані свідки [PERSON]А,[PERSON]В,які показали,що зі слів відповідачки по справі їм відомо,що вона повернула борг позивачу,однак покази даних свідків суд не може прийняти до уваги,поскільки показали,що вони не були присутніми при передачі коштів,а про дані обставини їм відомо від відповідачки.Свідок [PERSON]С показав,що він був присутнім під час відвантаження побутової техніки з магазину відповідачки і дану техніку було завезено позивачу по справі.Однак,покази даного свідка суд також не може прийняти до уваги,поскільки суду не було надано доказів тих обставин,яким чином побутова техніка має відношення до повернення відповідачем позивачу коштів згідно договору позики від 01.10.2012р,повернення коштів у зазначений спосіб не передбачений договором позики. Відповідно до ст. 1046 ЦК України "За договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі,визначені родовими ознаками,а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості". Відповідно до ст. 1049 ЦК України " Позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку,що встановлені договором.Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред"явлення вимоги,позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред"явлення позикодавцем вимоги про це,якщо інше не встановлено договором". Поскільки відповідачка порушила умови договору позики,у визначений договором строк гроші не повернула позивачу,суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача борг згідно договору позики у суммі 218\~200гр(сума еквівалентна 10000 долларам США на час подачі позову до суду). Крім того, відповідно до ст. 1050 ЦК України "Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики,він зобов"язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України". Відповідно до ст. 625 ЦК України"Боржник,який прострочив виконання грошового зобов"язання,на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення,а також три проценти річних від простроченої суми,якщо інший процент не встановлений договором або законом". Згідно поданого позивачем розрахунку 3% річних від суми боргу складає 18849гр та інфляційні втрати за період з 2012р складають 181\~468 гр . Даний розрахунок відповідачем по справі не ос порений. З урахуванням викладеного ,а також наданий розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача 398\~517гр,із яких сумма боргу 218\~200гр,3% річних 18849гр та інфляційні втрати у суммі 181\~468 гр. Також суд стягує із [PERSON] на користь держави судовий збір у суммі 3\~985гр 17 коп. На підставі ст. 625,1046,1049,1050 ЦК України,

Outcome: approved