Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з названим позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу [INFO] у них народилася дочка [PERSON]. 22.04.1997року шлюб між нею та відповідачем розірвано, відповідач сплачував аліменти на утримання дитини по 300 грн. щомісячно згідно рішення суду до її повноліття. У зв"язку з досягненням повноліття, відповідач припинив виплату аліментів на утримання дочки, яка продовжує навчання на денному відділенні Київського Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут" за держзамовленням, проходить курс навчання англійської мови та потребує матеріальної допомоги, оскільки у зв"язку з навчанням не працює та не має доходів . У добровільному порядку відповідач такої допомоги не надає, в зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі 1000грн. щомісячно до досягнення нею 23 років. У судове засідання позивач не з"явилася, подала до суду заяву в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з"явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надсилав. Третя особа : [PERSON] також подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги позивача підтримала Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та третьої особи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши письмові матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що від спільного проживання позивача та відповідача у них згідно свідоцтва про народження [INFO] народилася дочка [PERSON](а.с.7). Після розірвання шлюбу між ними, дочка залишилася проживати з матір"ю, на її утримання відповідач сплачував аліменти до повноліття дитини(а.с.8) Після того, як дочці виповнилося 18 років відповідач припинив сплачувати аліменти на її утримання. Проте вона продовжує навчання на денному відділенні Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут", що підтверджується довідкою №3312 від 29.05.2014 року (а.с.9), у зв»язку з чим також потребує матеріальної допомоги на проживання в гуртожитку, харчування, побут, лікування. Стаття 199 СК України передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення 23 років. Згідно ч.3 ст.199 ЦК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Оскільки мати-позивачка-несе весь тягар обов"язку по утриманню дочки, вона має право на звернення до суду з позовом до батька (колишнього чоловіка) про стягнення коштів на часткове покриття витрат, пов"язаних з навчанням. Як убачається з матеріалів справи, [INFO] дочці сторін [PERSON] виповнилось 18 років, тобто на момент звернення до суду з позовом (23. 07.2014 року)вона досягла повноліття і таким чином в повному обсязі набула правоздатності та дієздатності в правовідносинах, що є предметом розгляду. Суд вважає, що у випадку, коли окремі особи реалізують встановлене ст. ст. 3, 45 ЦПК України, ст. 199 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом на захист прав і інтересів інших осіб вони не є позивачами, а займають особливе процесуальне становище і їх права і обов'язки визначені ст. 46 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», аліменти стягуються на користь повнолітніх дітей, які продовжують навчатись. Стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання на користь матері чинним законодавством не передбачене. Згідно ст.33 ЦПК України якщо позов пред"явила особа, які не належить право вимоги, то суд повинен відкрити провадження, встановити всі дійсні обставини справи і, переконавшись у тому, що вимоги пред"явлено неналежним позивачем, відмовити у задоволенні позову. Особа, права, свободи чи інтереси якої насправді порушено, оспорено або не визнано(належний позивач), сама може подати позовну заяву до суду ( або в її інтересах представник), на підставі якої суд повинен відкрити самостійне провадження. На підставі викладеного ,ст.ст. 181,182,199 Сімейного Кодексу України,

Outcome: dismissed