Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] 16500,00грн. основного боргу за договором позики, 16,33 грн. інфляційних та 148,27 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами, всього - 16664,60 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.04.2012р. сторонами було укладено договір позики між фізичними особами, за яким відповідачка отримала 21000 грн., про що вона дала розписку. Відповідачка зобов"язалася повернути суму позики частинами в строк до 17.08.2012р., однак свої зобов"язання в повному обсязі не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 16500,00 грн. Позивачка в засідання суду не з"явилася, в заяві від 25.02.2014р. просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачка в засідання суду не з'явилася, судова повістка, направлена на її адресу, зазначену в довідці адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України, повернена відділенням поштового зв'язку з відміткою "за закінчення терміну зберігання. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Як вбачається з матеріалів справи, 17.04.2012р. між [PERSON] (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) було укладено договір позики між фізичними особами (далі - договір), згідно п.1 якого позикодавець передав, а позичальник прийняв 21000,00 грн. Відповідно до п.2 договору вказану вище суму коштів позичальник зобов"язується повернути в строк до 17.08.2012р. Факт передачі грошових коштів в сумі 21000,00 грн. підтверджується розпискою від 17.08.2012р., яка підписана відповідачкою. Як вказує позивачка, відповідачка свої зобов'язання за договором позики не виконала в повному обсязі, в зв'язку з чим станом на день подачі позову заборгованість останньої становить 16664,60 грн., з яких 16500,00грн. основного боргу за договором позики, 16,33 грн. інфляційних та 148,27 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Матеріалами справи стверджується, що відповідачка дійсно отримала у позивачки грошові кошти в сумі 21000,00 грн., що підтверджується також розпискою від 17.04.2012р., та на даний час борг не повернула в повному обсязі. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки 16500,00 грн. основного боргу підлягають задоволенню, оскільки вони є обґрунтованими та підтвердженими належними доказами. Частиною 1 ст.1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача 16,33 грн. інфляційних є обгрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Як передбачено п.7 договору, якщо позичальник вчасно не повернув суму позики, то він зобов"язаний сплатити за вимогою позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 1% річних від простроченої суми. Нарахування позивачем до стягнення з відповідача 148,27 грн. відсотків проведено згідно вимог чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved