Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи тим, що 31.07.2014 помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на будинок з господарськими спорудами, котрий розташований по вул. Покровська, 78, с. Дяківці Літинського району Вінницької області. Після смерті батька позивач звернувся до приватного нотаріуса Літинського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, однак отримав відмову видачі свідоцтва про право на спадщину на згаданий житловий будинок по причині відсутності правовстановлюючих документів. Таким чином виникла ситуація при якій, спадкоємець, не може набути право власності на майно в порядку спадкування за законом через нотаріальну контору. Просить визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті його батька [PERSON]. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився. Натомість на адресу суду надійшла заява від представника [PERSON] за довіреністю серії НАО № 932777 від 24.07.2015 р. (а.с. 30) [PERSON], який надав через канцелярію суду заяву якою просить справу розглянути без його участі, долучивши до своєї заяви копію свідоцтва про смерть на імя [PERSON] та довідку із Дяковецької сільської ради. Позов підтримує, та просить його задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Витрати зі сплати судового збору просить залишити за позивачем (а.с. 29-32). Представник відповідача - Дяковецької сільської ради Літинського району Вінницької області у судове засідання також не з'явився, однак до суду надійшла заява, про те, що відповідач позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Просить справу розглянути без представника сільської ради (а.с. 25). Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, згідно свідоцтва про смерть серії І-АМ № 296561, виданим 01.08.2014 р. виконавчим комітетом Дяковецької сільської ради Літинського району Вінницької області, [PERSON] помер 31.07.2014 р. (а.с. 6). Свідоцтвом про народження серії І-АВ №001371, виданим 01.06.1969 р. Дяковецькою сільською радою Літинського району Вінницької області, пояснюються родинні відносини між позивачем [PERSON] та спадкодавцем [PERSON], як між сином та батьком (а.с. 7). Згідно довідки за № 786 від 07.11.2016 р. виданої виконавчим комітетом Дяковецької сільської ради Літинського району Вінницької області, за адресою с. Дяківці по вул. Покровська, 78, Літинського району Вінницької області згідно з господарської книги № 8 за 2011-2016 рр. головою домогосподарства являвся [PERSON], який помер 31.07.2014 р. (а..с 9). Відповідно до довідки за № 585 від 24.07.2015 р. виданої виконавчим комітетом Дяковецької сільської ради Літинського району Вінницької області, згідно з по господарської книги № 8 за 2010-2015 роки, за адресою с. Дяківці, вул. Жовтнева, 78, Літинського району Вінницької області, за даною адресою на день смерті проживав та був зареєстрований, являвся головою домогосподарства [PERSON], [INFO], який помер 31.07.2014 р. а/з № 27 від 01.08.2014 р. (а.с. 10). Відповідно до рішення Дяковецької сільської ради Літинського району Вінницької області за № 618 від 10.09.2015 р., вул. «Жовтнева» перейменована на вул. «Покровська» відповідно до вимог Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" (а.с. 11). Згідно рішення № 33 виконкому Дяковецької сільської ради народних депутатів від 19.08.1993 р. с. Дяківці, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,50 га. (а.с. 18). Відповідно до довідки за № 829 від 29.11.2016 р. виданої виконавчим комітетом Дяковецької сільської ради Літинського району Вінницької області, земельна ділянка видана [PERSON] на підставі вищенаведеного рішення (а.с. 18) розташована в с. Дяківці вул. Покровська, 78, Літинського району Вінницької області (а.с. 32). Згідно листа від 15.11.2016р. за № 194/02/17, який надіслано приватним нотаріусом Літинського районного нотаріального округу, [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON]. Одночасно вказаним листом позивачу надано відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на згаданий житловий будинок по причині відсутності правовстановлюючих документів (а.с.19). Відповідно до технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок за адресою вул. Жовтнева, 78, с. Дяківці Літинського району вінницької області, будинок побудовано у 1961 році. З характеристики будинку, господарських будівель та споруд вбачається, що будинковолодіння складається із житлового будинку літера "А" загальною площею 74,2 кв.м., житловою площею 37,5 кв.м., допоміжна 36,7 кв.м., веранди літера "а", ганку, сараю літера «Б», літньої кухні-сараю літера «В», огорожі №1, воріт №2, хвіртки №3, ? криниці № 4. Самовільні побудови відсутні (а.с. 12-17). Відповідно до п. 3.2 розділу З Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, не належать до самочинного будівництва: (для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року. Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об'єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року"). Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 "Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів"). Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно п. 3.14 Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", № 296/5 від 22.02.2012 р., прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Відповідно до ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання права власності у порядку спадкування за законом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивача неможливо. Окрім того, позивач [PERSON] не може нотаріально оформити свої спадкові права, а інші спадкоємці за законом відсутні (а.с.31), тому суд вважає, що позов слід задовольнити у повному обсязі та визнати за ним право власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті [PERSON] та складається з житлового будинку із господарськими спорудами, що розташований за адресою: вул. Покровська, 78, с. Дяківці Літинського району Вінницької області та рахується за [PERSON], який помер 31.07.2014 року. Оскільки своєю заявою представник позивача- Данилюк П.П. зазначив, що позивач бажає витрати зі сплати судового збору залишити за ним (а.с. 29), тому за наведених обставин суд вважає, що судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved