Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про захист трудових прав , посилаючись на те що 10.11.2013р. був фактично допущений до роботи в товаристві де працював до 7.02.2014р. на посаді головного інженера та отримував заробітну плату в розмірі 8000 грн. З 1.01.2014р. заробітну плату не отримував. Після звільнення було видано трудову книжку та при ознайомлені виявив відсутність записів про роботу в товаристві .В судовому засіданні позивач , представник позивача позов підтримали, просили задовольнити та просив зобов"язати відповідача внести записи до трудової книжки про трудову діяльність з 10.11.2013р. по 7.02.2014р.на посаді головного інженера, стягнути заробітну плату з 1.01.2014р. по 7.02.2014р. з урахуванням вимушеної відпустки в розмірі 24 000 грн., моральну шкоду 8000 грн. Представник відповідача проти позову заперечував , вказував на те що позивач не працював в ТОВ "Даломан Груп" Представник 3-ї особи Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління Міндоходів просив розглядати справу в його відсутність. Суд , заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши письмові матеріали справи , приходить до слідуючого. Відповідно до частин 1, 3 та 4 статті 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи. Таким чином, фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома власника або уповноваженого ним органу. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], показали суду , що позивач з 10.11.2014р. по 7.02.2014р. працював у відповідача на посаді головного інженера. 7.02.2014р. позивачу при звільненні оформлювався обхідний лист працівника . В судове засідання неодноразово викликались свідки [PERSON] інженер "Даломан груп", директор [PERSON] , які не з"явились. Відповідно до приписів вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Сукупність встановлених фактів свідчить про постійний характер роботи позивача з 10.11.2013р. по 7.02.2014р. в ТОВ "Даломан Груп" з його відома та згоди, отже він дійсно перебував з ним в трудових відносинах і працював головним інженером , хоча прийняття на роботу належним чином оформлене не було.При таких обставинах позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню та слід зобов»язати відповідача видати наказ про прийняття на роботу , звільнення та внести запис до трудової книжки. Розмір заробітної плати підтверджується штатним розписом відповідача за відповідний період , тому позовні вимоги про стягнення заробітної плати з 1.01.2014р. по 7.02.2014р. підлягають задоволенню частково в розмірі 1508 грн. ( січень 1200 грн., лютий 1230 грн. а.с. 39,40) Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в сумі 8000 грн., то слід зазначити наступне. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Як встановлено в судовому засіданні, в результаті порушення прав позивача на оплату праці відповідач, заподіяв позивачу моральну шкоду, яка полягає в нанесенні моральних страждань від неможливості отримати зароблені кошти. Позивач був змушений докладати значні зусилля для організації свого життя, весь час турбуватись про те, як забезпечити нагальні потреби сім'ї. При цьому, виходячи з обставин справи, суд вважає, що розмір моральної шкоди, завданої позивачу в сумі 8000 грн. завищений і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода в сумі 800,00 грн. Відповідно до ст..88 ЦПК України х відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial