Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, на обгрунтування якого посилався на те, що 10.01.2006 року був прийнятий на посаду іспектора відділу інженерно - технічного нагляду в Східне управління капітального будівництва Міністерства оборони України (надалі - Східне УКБ МО України). Наказом № 60 від 11.06.2007 року він був переведений на посаду керівника відділу інженерно - технічного нагляду. Наказом № 37 від 27.05.2009 року позивач був звільнений з роботи за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. На день звільнення його посадовий оклад, включаючи всі необхідні податки, складав 2120,00 грн. Проте в день звільнення 01.06.2009 року, на порушення приписів ст. 47 та ст. 116 КЗпП, відповідачем не було виплачено йому заробітну плату в розмірі 106,00 грн. за останній відпрацьований день 01.06.2009 року. В день звільнення, на порушення приписів ст. ст. 47, 83, 116 КЗпП України, позивачу не була виплачена грошова компенсація за невикористані ним дні щорічної відпустки в розмірі 2032,36 грн., включаючи всі необхідні податки. Всього в день його звільнення йому не була виплачена заробітна плата в розмірі 106,00 грн. та грошова компенсація за невикористані ним дні щорічної відпустки в розмірі 2032,36 грн., а всього йому не було виплачено 2138,36 грн., включаючи всі необхідні податки. Відповідно розрахункового листа по заробітній платі після утримання податків в розмірі 386,19 грн. з вищевказаної суми, позивач повинен був отримати 1752,17 грн. Однак по теперішній час остаточний розрахунок з позивачем по заробітній платі та по компенсації за невикористані ним дні щорічної відпустки відповідачем не виконаний. На чисельні дзвінки позивача до відповідача та на його листи від 17.11.2011 року, 04.04.2016 року з вимогою про здійснення повного розрахунку з ним, [PERSON] відповіді щодо строків такого розрахунку не отримав. Позивачем була замовлена аудиторська перевірка з метою обчислення втрати частини доходів, у зв*язку з порушенням термінів їх виплати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, що належить позивачу від Східного УКБ МО України за період з 01.06.2009 року по 30.06.2016 року. Згідно результатів обчислення втрати частини грошових доходів, у зв*язку з порушенням термінів їх виплати та середнього заробітку за час затримки розрахунку Східного УКБ МО України [PERSON] за період з 01.06.2009 року по 30.06.2016 року загальна сума склала 124 058, 46 грн., в тому числі: заборгованість за заробітною платою за червень 2009 року - 1752 грн. 17 коп.; компенсації втрати частини заробітної плати, у зв*язку з порушенням термінів їх виплати за час затримки розрахунку - 2142,13 грн., що підлягає оподаткуванню, передбаченого чинним законодавством обов*язковими платежами; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні згідно ст. 117 КЗпП України - 120 164,16 грн., що підлягає оподаткуванню, передбаченого чиним законодаством обов*язковими платежами. На підставі викладеного, позивач просив стягнути зі Східного УКБ МО України заборгованість за заробітною платою за червень 2009 року у розмірі 1752 грн. 17 коп.; компенсацію втрати частини заробітної плати, у зв*язку з порушенням термінів їх виплати за час затримки розрахунку у розмірі 2142,13 грн., що підлягає оподаткуванню, передбаченого чинним законодавством обов*язковими платежами; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні згідно ст. 117 КЗпП України у розмірі 120 164,16 грн., що підлягає оподаткуванню, передбаченого чинним законодаством обов*язковими платежами; відшкодування матеріальної шкоди, понесеної у зв*язку з проведенням аудиторської перевірки у розмірі 4000,00 грн. Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01.11.2016 року позов [PERSON] до Східного управління капітального будівництва Міністерства оборони України про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування матеріальної шкоди, було задоволено. В подальшому заочне рішення було переглянуте, на підставі заяви відповідача. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.12.2017 року заочне рішення було скасовано та справу призначено до розгляду в загальному порядку. В судовому засіданні позивач уточнив свої вимоги та просив суд стягнути зі Східного УКБ МО України заборгованість за заробітною платою у розмірі 1752 грн. 17 коп.; компенсацію втрати частини заробітної плати, у зв*язку з порушенням термінів їх виплати за час затримки розрахунку у розмірі 2142,13 грн., що підлягає оподаткуванню, передбаченого чинним законодавством обов*язковими платежами; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 147 160,50 грн., що підлягає оподаткуванню, передбаченого чинним законодаством обов*язковими платежами; відшкодування матеріальної шкоди, понесеної у зв*язку з проведенням аудиторської перевірки у розмірі 4000,00 грн. Позивач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, надавши пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Також пояснив, що працював в Східному УПБ МОУ з 2006 по 2009 роки. Заробітна плата, яка залишилась не виплачена за 01.06.2009 року становить в розмірі 106 грн., а також не виплачена компенсація за невикористану відпустку, загальна сума заборгованості по заробітній платі - 1752 грн.. Він звертався до відповідача із листами про погашення заборгованості по заробітній платі, але відповіді не отримав. Трудову книжку він отримав в день звільнення. До суду позивач звертався в 2014 році, а потім в 2016 році. Вважав, що він не пропустив строк звернення до суду. Представники відповідача Східного УКБ МО України в судовому засіданні позов не визнали, у задоволенні позову просили відмовити, при цьому пояснили, що позивач працював в їх управлінні. Східне УКБ МО України є бюджетною установою, в період з 2011 по 2015 роки їх управління припиняло свою діяльність, було в стадії ліквідації, рахунки були закриті, уся заборгованість по заробітній платі була робітникам сплачена, боргів по заробітній платі не має. Також зазначили, що бухгалтерська документація відсутня, була вилучена правоохоронними органами, відомостей та розрахунків по нарахуванню та виплаті заробітної плати також не має. Представником відповідача був поданий відзив на уточнену позовну заяву, згідно якого зазначали, що Східне УКБ МО України є державною госпрозрахунковою організацією МОУ та призначене для забезпечення виконання завдань капітального будівництва житла для військовослужбовців і членів їх сімей, об'єктів військового призначення для потреб Збройних Сил України з метою підтримання їх у стані бойової та мобілізаційної готовності. Джерелом коштів на оплату праці працівників госпрозрахункових підприємств є частина доходу та інші кошти, одержані в наслідок господарської діяльності. На час звільнення позивача Східне УКБ МО України вже фактично не здійснювало господарську діяльність, позивач безпідставно зазначає, що йому не була виплачена заробітна плата. Позивачем не було надано будь-яких бухгалтерських документів в підтвердження наявності заборгованості по заробітній платі. Вважали, що ПП аудиторська фірма «Аудит-класик» помилково склала звіт про фактичні результати щодо втрати частини грошових доходів позивача без належного з'ясування розміру середнього заробітку позивача. Також посилались на пропуск позивачем строку звернення до суду. Просили відмовити у задоволенні позову, вважали його безпідставним. Суд, вислухавши позивача, представників відповідача, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного. Згідно копії наказу від 06.07.2015 року № 136 Міністерства оборони України «Про скасування наказу Міністра оборони України від 05.11.2010 року № 570» наказ Міністра оборони України від 05.11.2010 року № 570 «Про припинення діяльності Східного управління капітального будівництва Міністерства оборони України» скасовано, як нереалізований. Східне управління капітального будівництва Міністерства оборони України зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що підтверджується відповідною випискою, та діє на підставі Положення про Східне управління капітального будівництва Міністерства оборони України. Судом встановлено, що відповідно до наданої трудової книжки, [PERSON] 10.01.2006 року був прийнятий на посаду іспектора відділу інженерно - технічного нагляду в Східне УКБ МО України. Наказом № 60 від 11.06.2007 року він був переведений на посаду керівника відділу інженерно - технічного нагляду. Наказом № 37 від 27.05.2009 року позивач був звільнений з роботи за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, з 01.06.2009 року. Період роботи позивача в Східному УКБ МО України також підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу [PERSON], наданими УПФУ в Фрунзенському районі м. Харкова. Шевченківське об'єднане управління ПФУ м. Харкова на заяву позивача від 09.08.2018 року повідомило, що згідно Закону України від 08.07.2010 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюються страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення ) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до вищеназваного Закону нараховуються страхові внески. Перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг). При цьому в індивідуальній відомості позначка "так" з'явиться у випадку коли підприємством перераховано внески в повному розмірі згідно інформації про нарахування страхових внесків за застрахованих осіб, що подається страхувальником у складі звітності за відповідний місяць. Інформація щодо суми заробітної плати "на руки" в індивідуальній відомості відсутня. Відповідно до п. 2.26 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58, яка діяла на день звільнення, днем звільнення вважається останній день роботи. На день звільнення посадовий оклад [PERSON] на підприємстві складав 2120,00 грн., включаючи податки. Відповідно до розрахункового листа по заробітній платі за червень 2009 року [PERSON] не виплачена заробітна плата в розмірі 106,00 грн. та грошова компенсація за невикористані ним дні щорічної відпустки у розмірі 2032,36 грн., а всього йому не виплачено 2138,36 грн. Після утримання податків у розмірі 386,19 грн. позивач мав отримати 1752,17 грн.. В 2010 та в 2016 році позивач звертався до керівництва відповідача із заявами про проведення остаточного розрахунку при звільненні, що підтверджується відповідними копіями звернень та квитанціями про їх відправлення на адресу відповідача. Відповідно до звіту про фактичні результати щодо обчислення втрати частини грошових доходів, у зв'язку з порушенням термінів їх виплати та середнього заробітку за час затримки розрахунку з [PERSON] за період з 01.06.2009 року по 30.06.2016 року, загальна заборгованість Східного УКБ МО України за період з 01.06.2009 року по 30.06.2016 року перед [PERSON] становить 124 058,46 грн., в тому числі заборгованість за заробітною платою за червень 2009 року - 1752 грн. 17 коп.; компенсація втрати частини заробітної плати у зв*язку з порушенням термінів їх виплати за час затримки розрахунку - 2142,13 грн., що підлягає оподаткуванню, передбаченого чинним законодавством обов*язковими платежами; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні згідно ст. 117 КЗпП України - 120 164,16 грн., що підлягає оподаткуванню, передбаченого чиним законодаством обов*язковими платежами. Ст. 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. В ст. 83 КЗпП України зазначено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. Згідно із ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Згідно п. 3 «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.01.2001 року, компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни на території України і не мають разового характеру: заробітна плата (грошове забезпечення). Пунктом 4 «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати» передбачено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Отже, судом встановлено наявність порушення з боку відповідача строків виплати належних звільненому працівнику сум, тому суд вважає, що позов в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 1752 грн. 17 коп., а також компенсації втрати частини заробітної плати, у зв"язку із порушенням термінів їх виплати за час затримки розрахунку в розмірі 2142,13 грн., підлягає задоволенню, так як стягнення компенсації втрати частини заробітної плати, у зв"язку з порушенням строків її виплати як складова належної працівникові заробітної плати не обмежено будь-яких строком. Що ж стосується позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 147 160,50 грн., то в цій частині позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Частинами 1, 2 ст. 233 КЗпП України визначено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Про своє порушене право щодо не виплати заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку позивач дізнався в день звільнення, тобто 01.06.2009 року. Але до суду позивач звернувся 17.08.2016 року. Відповідно до ст. 234 КЗпП України, у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки. За приписами ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні позивач не посилався на поважність причини пропуску звернення до суду із вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та не просив його поновити. Таким чином, суд проаналізувавши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з Східного УКБ МО України на користь позивача заборгованісті з заробітної плати в сумі 1752 грн. 17 коп., а також компенсація втрати частини заробітної плати, у зв*язку з порушенням термінів їх виплати за час затримки розрахунку в розмірі 2142,13 грн.. Вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 147 160,50 грн., не підлягають задоволенню, у зв'язку із пропущенням позивачем строку звернення до суду без поважних причин. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. За частиною першою вищевказаної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною шостою даної статті передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що [PERSON] звільнено від сплати судового збору, з Східного УКБ МО України в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 грн., який мав бути сплачений на час звернення до суду. Згідно ст. 133 ч. 3 ЦПК України - до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати:2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Згідно ст. 139 ч. 6 ЦПК України - розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Згідно договору № 239/16 від 03.10.2016 року, укладеного між ПП аудиторська фірма «Аудит-Класик» та [PERSON] на виконання погоджених процедур щодо розрахунку втрати частини грошових коштів, у зв'язку із порушенням термінів їх виплати, а також акту прийому-здачі надання аудиторських послуг по договору № 239/16 від 03.10.2016 року, вартість виконаних робіт складає 4000 грн.. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені витрати у зв'язку з проведенням аудиторської перевірки у розмірі 4000,00 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.631583287.1 від 11.10.2016 року, тому ця сума також підлягає стягненню із відповідача. На підставі ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць у розмірі - 1752 грн. 17 коп. - підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: partial