Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

У березні 2021 року АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ "ПриватБанк" (далі-Банк) з метою отримання банківських послуг, у зв"язку з чим підписав заяву № б/н від 22 липня 2010 року (кредитний договір). Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок, встановлено початковий кредитний ліміт та надано кредитну картку. Банк свої зобов"язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитним коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач же порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором та допустив заборгованість, яка станом на 24 лютого 2021 року, складає 20078,87 грн, з них: 15694,77 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 4384,10 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. У судове засідання учасники справи не з"явилися. Представник позивача у поданій заяві просив про розгляд справи в його відсутність. Відповідач про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судового виклику рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації та через оголошення опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 22 липня 2010 року між ПАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк", та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н шляхом підписання сторонами анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % річних, тобто щомісячна базова ставка за тратами становила 2,5 %, з розрахунку 360 днів у році (а.с.25-26). 03 серпня 2010 року [PERSON] . Банком було встановлено кредитний ліміт у сумі 30000,00 грн, який у подальшому збільшувався та зменшувався: 21 серпня 2010 року до 500,00 грн; 21 листопада 2010 року до 1900,00 грн; 27 грудня 2010 року до 2100,00 грн; 23 червня 2016 року до 15000,00 грн; 25 червня 2018 року до 17000,00 грн; 13 лютого 2020 року до 0,00 грн (а.с. 23). Протягом дії договору Банком було видано п"ять кредитних карток, остання з яких має термін дії до 05/22 (а.с. 24). Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджено випискою по рахунку (а.с. 14-22). Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача перед Банком за вказаним кредитним договором, станом на 24 лютого 2021 року, складає 20078,87 грн, з них: 15694,77 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 4384,10 грн - заборгованість за простроченими відсотками (а.с.5-13). Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом (ст.ст. 610, 612 ЦК України). Відповідач належним чином умов договору не виконував. На погашення кредитних коштів оплату проводив частково та з порушенням термінів. Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтовані та підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved