overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

08.09.2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить суд\~ стягнути з відповідача суму надмірно сплаченої пенсії, посилаючись на те, що\~ в ході перевірки 14.07.2017 року було виявлено по пенсійній справі [PERSON] переплату пенсії за період з 03.04.2017 року по 31.07.2017 року в сумі 1546 грн. 07 коп, яка виникла внаслідок невірного розрахунку середнього розміру матеріальної та грошової допомоги. Представник позивача надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, посилаючичь на обставини викладені в ньому. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. \~ \~ \~ \~ Відповідно до службової записки начальника відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій вбачається, що 14.07.2017 року виявлено переплату пенсії в сумі 1546 грн. 07 коп. [PERSON] в період з 03.05.2017 року по 31.07.2017 року, яка виникла внаслідок невірного розрахунку середнього розміру матеріальної та грошової допомоги. Відповідно до ст. 50 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в\~ судовому порядку. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 102 Закону України " Про пенсійне забезпечення" , пенсіонери зобов"язані повідомити\~органи Пенсійного фонду України про обставини, що спричиняють зміни розміру пенсії або припинення її виплати. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров"я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. \~\~\~ \~ \~ \~Отже, [PERSON] було надмірно виплачено пенсію не з її вини, а внаслідок невірного розрахунку середнього розміру матеріальної та грошової допомоги, а тому в задоволенні позову слід відмовити. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб 31.07.2004 року у виконкомі Баландинської сільської ради Кам"янського району Черкаської області, про що було зроблено актовий запис за № 2. Від перебування у шлюбі у них народилось троє дітей. Спільне життя з відповідачем не склалося, причиною розірвання шлюбу є втрата поваги та любові одне до одного, сім'я існує тільки формально. Подальше подружнє життя позивачка вважає неможливим та не бажає примирення, просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь сплачені судові витрати. Позивачка в судове засідання не з"явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Шлюбне прізвище "[PERSON]" після розірвання шлюбу просила залишити без змін (а.с. 20). Відповідач в судове засідання не з"явився, по невідомим суду причинам, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Як вбачається з останніх розписок, відповідач за даною адресою тимчасово не проживає (а.с. 23, 25-26). Згідно ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов"язані повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. За правилами ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.07.2004 року у виконкомі Баландинської сільської ради Кам"янського району Черкаської області, актовий запис № 2 між сторонами було зареєстровано шлюб (а.с. 5). Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Враховуючи, що подружжя не має бажання зберегти сім'ю, яка існує формально, суд вважає, що примирення між сторонами є неможливим, шлюб слід розірвати. Правила ст. 113 СК України передбачають право особи, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином шлюбне прізвище позивачки "[PERSON]" після розірвання шлюбу слід залишити без змін (а.с. 5). За статтею 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивачем заявлено позовні вимоги до відповідачів з тих підстав, що останні отримували за місцем проживання послуги у вигляді теплопостачання, але не оплачували їх, що призвело до утворення боргу за період з 01.11.1997 року по 31.08.2013 року в сумі 9622,06 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, заперечень, заяв про розгляд справи у їх відсутності не надали. Повідомлені про день, час і місце розгляду справи належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення їм судових повісток. Згідно вимог ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ст.197 ЦПК України в зв'язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно довідки Бердичівського міжміського БТІ право власності на житло за адресою [ADDRESS] не зареєстровано. Відповідно до довідки ВЖРЕП №3, №3794 від 30.07.2013 р., [PERSON] - наймач, проживає і зареєстрована за адресою [ADDRESS]. Разом з нею проживають і зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Починаючи з 01.11.1997 року по 31.08.2013 року відповідачі отримували за місцем проживання послуги у вигляді теплопостачання, але не оплачували їх, що призвело до утворення боргу в сумі 9622,06 грн. Згідно з вимогами ст.13, 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відповідачі, як споживачі послуг за місцем проживання зобов"язані сплачувати кошти в порядку, визначеному законом чи договором. Згідно ст.64 ЖК України наймач та повнолітні члени сім"ї несуть солідарно майнову відповідальність за зобов"язаннями, які випливають з договору найму. Зазначені особи зобов"язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги відповідно до ст.67, 68 цього кодексу. Відповідачі [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO] були повнолітніми з моменту виникнення боргу. Враховуючи, що [PERSON] [INFO], досягла повноліття в 2005 році, [PERSON], [INFO], досяг повноліття 2003 року, [PERSON], [INFO], досягла повноліття в 2001 році, заборгованість має бути сплачена ними за певні періоди в солідарному порядку повнолітніми відповідачами. Відповідно до ст.79, 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що вони з [PERSON] перебувають у шлюбі, який 30 червня 2007 р. зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві. Від даного шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя та несумісність характерів, внаслідок чого між сторонами виникали сварки, свідком яких нерідко ставала їхня малолітня донька, що негативно впливало на її психологічний стан. Протягом подружнього життя стосунки між сторонами поступово погіршувалось, що у 2013 році призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Сторони окремо проживають, не ведуть спільне господарство. Позивач та відповідач подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 червня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис № 583. Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітня донька - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що з 2013 року сторони не підтримують шлюбних стосунків та окремо проживають. Спільне господарство не ведеть. Кожен із них живе власним життям. Позивач фактично має іншу сім»ю, а тому шлюб з відповідачем носить формальний характер. Зазначені обставини були встановлені судом при розгляді справи. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. Як зазначалось судом вище, сторони у справі не мешкають разом, не ведуть спільне господарство, не пов"язані спільним побутом, кожен з них має власні інтереси. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім"ї є неможливим в зв"язку з відсутністю бажання сторін на відновлення шлюбних стосунків, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння. Сім"я існує формально, а отже шлюб може бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

позивач звернулася до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що вони з [PERSON] перебувають у шлюбі, який 28 листопада 1992 р. зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Московського району м.Києва. Від даного шлюбу у них народилися діти - донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя та несумісність характерів. Шлюбні стосунки сторони не підтримують з 2013 року. Сторони не ведуть спільне господарство. Позивач та відповідач подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 листопада 1992 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Московського району м.Києва, про що складено актовий запис № 1380. Від даного шлюбу у подружжя є повнолітня донька - [PERSON], [INFO], та неповнолітній син - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що з 2013 року сторони не підтримують шлюбних стосунків. Спільне господарство не ведеть. Кожен із них живе власним життям. Шлюб існує формально. Зазначені обставини були встановлені судом при розгляді справи. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. Як зазначалось судом вище, сторони у справі не мешкають разом, не ведуть спільне господарство, не пов"язані спільним побутом, кожен з них має власні інтереси. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім"ї є неможливим в зв"язку з відсутністю бажання сторін на відновлення шлюбних стосунків. Сім"я існує формально, а отже шлюб може бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася в Дарницький районний суд м. Києва із заявою про встановлення факту проживання однією сім"єю без реєстрації шлюбу, де є зацікавлені особи: Дарницький районний у м. Києві військовий комісаріат, Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, Дарницьке районне управління юстиції. \~ \~ \~ \~В обгрунтування заяви зазначила про те, що вона більшу частину свою життя прожила разом зі своїм чоловіком [PERSON] . \~ \~ \~ \~В офіційному шлюбі вони перебували двічі: з 1972 року по 1985 рік, та з 1994 року по 2009 рік. Після розлучення 2009 року вони і надалі проживали однією сім"єю. Реєстрацію шлюбу все відкладали. \~ \~ \~ \~ [INFO] \~ її чоловік [PERSON] помер, оскільки перед смертю хворів. \~ \~ \~ \~У шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народилися сини - [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~Встановлення факту проживання однією сім"єю\~ чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу\~ заяниці необхідно для отримання пільг як дружини (померлого) учасника бойових дій і визначення пільг для оплати комунальних послуг. \~ \~ \~ \~Заявниця подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги щодо встановлення факту спільного проживання підтримала та просила задовольнити. \~ \~ \~ \~Представники зацікавлених осіб до суду не прибули, подали заяви про розгляд справи у відсутність їхніх представників.\~ \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що\~ [PERSON] та [PERSON] перебували в офіційному шлюбі з 1972 року по 1985 рік, та з 1994 року по 2009 рік, що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб та про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Також судом встановлено, що [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] з липня 2009 року по 27 вересеня 2015 року. \~ \~ \~ \~ [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. \~ \~ \~ \~У своїх вимогах [PERSON] зазначає про те, що вона проживала з [PERSON] з 2009 року, вони вели спільне господарство, підтримували шлюбні стосунки, у них був єдиний бюджет, виховували разом\~ дітей, вона доглядала чоловіка під час його хвороби, здійснювала повністю поховання померлого. \~ \~ \~ \~Статтею 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без шлюбу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. \~ \~ \~ \~Ознакою сім"ї є наявність між її членами взаємних прав та обов"язків. Члени сім"ї наділені цілою системою прав та обов"язків, які зумовлені їхнім спільним проживанням. \~ \~ \~ \~Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що заява [PERSON] є обґрунтованою, встановлення факту проживання однією сім"єю необхідно заявниці для отримання пільг як дружини померлого учасника бойових дій, а тому має юридичне значення для неї, у зв"язку з чим заява підлягає задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

заявник звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва із заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги він обґрунтовує тим, що вони з [PERSON] перебувають у шлюбі, який 29 жовтня 1992 року зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Московського району м.Києва. Від даного шлюбу сторони мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO]. З 2000 року заявник перебуває в місцях позабавлення волі. Заявник зазначає, що за його час тривалого ув'язнення (а він засуджений до довічного позбавлення волі) вони з [PERSON] стали зовсім чужими людьми. Останній раз вони бачилися у 2004 році; за останніх 10 років [PERSON] отримав від [PERSON] лише одного листа. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши заяву про повне підтримання викладених в заяві вимог та слухання справи за його відсутності. Від заінтересованої особи [PERSON] надійшла заява про визнання вимог [PERSON] у повному обсязі та слухання справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 жовтня 1992 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Московського району м.києва. Про реєстрацію шлюбу був складений актовий запис № 1231. Від цього шлюбу у подружжя є повнолітня донька [PERSON], [INFO] Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що з 2000 року заявник перебуває в місцях позабавлення волі. У заявника та заінтересованої особи відсутнє бажання на відновлення шлюбних стосунків, кожен з них тривалий час живе власним життям, а тому шлюб є формальним. Зазначені обставини були встановлені при розгляді справи в судовому засіданні. Подальше існування сім"ї є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє почуття любові, відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім"ї. Шлюб існує формально. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити заяву [PERSON], оскільки подальше існування сім"ї є неможливим і суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що вони з [PERSON] перебувають у шлюбі, який 01 листопада 1997 р. зареєстровано Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з філією Державного Центру розвитку сім»ї. Від даного шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів, що в кінцевому результаті призвело втрати взаєморозуміння та почуття любові. Сторони окремо проживають та не ведуть спільне господарство. Шлюб існує формально. Позивач та відповідач подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 01 листопада 1997 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з філією Державного Центру розвитку сім»ї, про що складено актовий запис № 1453. Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітня донька: [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, протягом року окремо проживають. Спільне господарство сторони не ведуть. Кожен із них має різні погляди на життя. Подальше існування сім"ї є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє почуття любові, відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім"ї. Шлюб існує формально. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім"ї є неможливим в зв"язку з відсутністю бажання сторін на відновлення шлюбних стосунків, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння. Сім"я існує формально, а отже шлюб може бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved