Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до ДП «Ілліч-Агро Умань" ВАТ «Маріупольський металургі-йний комбінат імені Ілліча» з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що є власником земельних ділянок, розташованих на території Княжицької сільської ради Ружинського ра-йону Житомирської області та призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до виписки долученої до матеріалів справи ДП « Харвіст-Умань», затвердженими зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю « Харвіст-Хол-динг від 23.11.2012 року за № 67 змінено назву підприємства з Дочірного підприємства «Ілліч - Агро Умань» ВАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» на Дочірнє під-приємство «Харвіст -Умань», а в подальшому ДП «Умань-Агро». Вказані земельні ділянки знаходяться в користуванні у відповідача відповідно до дого-вору оренди землі без номера, укладеного 15.11.2006 р. від її імені з ДП «Ілліч-Агро Умань» ВАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча». Оскільки зазначений договір оренди вона не підписувала і не доручала іншій особі підписувати його, тому просить суд ви-знати цей договір оренди землі недійсним. В суд представник позивача направив заяву, в якій просить розглядати справу у її від-сутність, позовні вимоги підтримала з наведених підстав, викладених в позовній заяві. В суд представник відповідача направив заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Суд, вислухавши пояснення представника третьої особи на стороні відповідача, дослі-дивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі наступ-ного. Відповідно до державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 730-873 ЯБ № та серії ЯБ №730913 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,9701 га та 0,5840 га розташованих на території Княжицької сільської ради Ружинського району Жито-мирської області та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.13- 14). 15 листопада 2006 року між [PERSON] та ДП "Ілліч-Агро Умань" ВАТ "Маріупольсь-кий металургійний комбінат імені Ілліча", було укладено договір оренди землі без номера, відповідно до якого в оренду відповідачу передавались вищевказані належні позивачу земе-льні ділянки. Зазначений договір 18.01.2007 р. було зареєстровано Ружинським відділом Жи-томирської регіональної філії Центру Державного земельного кадастру у Державному реєстрі земель за № 040722100157. З пояснень представника позивача встановлено та не заперечується відповідачем те, що земельними ділянками, належними [PERSON], на даний час користується ДП «Умань Агро». Відповідно до ч. 1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов"язків. Відповідно до ст.407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земель-ної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватись цією земельною ділянкою для сіль-ськогосподарських потреб. Відповідно до ст.ст.14,16,18,19 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 р. (з наступними змінами та доповненнями) договір оренди землі укладається у письмовій формі і набирає чинності після досягнення домовленості з усіх істотних умов та державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 1 ст.210, ч.З ст.640 ЦК України та ч.І ст.20 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі підлягає державній реєстрації і набирає чинності з моменту його державної реєстрації. Частиною 2 ст.207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Підстави визнання недійсним договору оренди землі, передбачені частиною 2 статті 15 Закону України «Про оренду землі». Пунктом 9 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, передбачено, що під-ставою для відмови у державній реєстрації договору оренди, а також для визнання його недій-сним є відсутність у договорі оренди однієї з істотних умов, передбачених пунктом 8 Порядку, а також порушення вимог статей 4, 5, 6,1,9, 15 Закону України «Про оренду землі». В статті 15 Закону України «Про оренду землі» передбачено істотні умови договору оренди землі, відсутность яких в договорі оренди землі є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Такими істотними умовами є: об'єкт оренди, строк дії договору оренди; орендна плата; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збе-реження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови по-вернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо викорис-тання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Крім того, ч.1 ст.215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1,3,5 та 6 ст.203 цього Кодексу. Тобто, зокрема, підставою недійсності правочину є недодержання вимоги, передбаченої ч.З ст.203 ЦК України, щодо того, що волевиявлення учасника правочину повинно бути вільним і відповідати його внутрішній волі. З висновку № 1/1798 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 17.02.2014 р. вбачається, що договір оренди землі від 15.11.2006 р., укладений від імені [PERSON] з ДП «Ілліч-Агро Умань» ВАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», а також акт приймання-передачі земельної ділянки без номера, від 15.11.2006 р. укладений між тими ж особами, підписані не [PERSON], а іншою особою. Доказів, які б ставили під сумнів вищевказанний висновок експерта, а також відносно того, що вищевказаний договір оренди землі від імені [PERSON] був підписаний іншою особою за її дорученням, відповідач суду не надав. Таким чином, судом встановлено, що вищевказаний договір оренди землі не підписаний позивачкою, а тому вказане підтверджує її пояснення щодо відсутності у неї волевиявлення на вчинення оспорюваного правочину. Вказане також свідчить, що між позивачкою та відпові-дачем не досягнуто згоди з усіх істотних умов договору оренди землі, зокрема, і щодо строку його дії, розміру орендної плати тощо. Що стосується заяви відповідача про застосування строку позовної давності до вимог позивача, то, на думку суду, положення ст. 267 ЦК України про правові наслідки спливу по-зовної давності не підлягають застосуванню в цьому випадку. Позивачка не пропустила строк встановлений законом, для захисту своїх прав, оскільки вона не знала та не могла довідатися про існування договору оренди землі без номера від 15.11.2006 року, так як цей договір з від-повідачем не укладала. Надані відповідачем документи про виплату [PERSON] орендної пла-ти в натуральній формі за земельний пай не містять відомостей про наявність договору орен-ди земельної ділянки, укладеного між сторонами, тому перебіг строку позовної давності щодо вимог позивача має відраховуватися з дати, коли йому достовірно стало відомо. Позивачка ді-зналася про порушення своїх прав у 2013 році. Внаслідок чого одразу ж пред'явила до суду по-зов про відновлення своїх прав на земельну ділянку. З врахуванням викладеного суд задовільняє позовні вимоги [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стяг-ненню сплачений ним по справі судовий збір та витрати на проведення судово- почеркознав-чої експертизи.

Outcome: approved