Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 10 вересня 2011 року вона уклала шлюб з [PERSON] який було зареєстровано у відділі РАЦС Золочівського РУЮ Львівської області про що зроблено аковий запис № 157. У шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. З самого початку їхнє сімейне життя з відповідачем не складалось добре. Протягом останніх років шлюбні відносини між ними лише погіршувались, а тепер в них взагалі відсутнє порозуміння та повага один до одного. Відповідач не утримує сім"ю і не допомагає їй вести домашнє господарство. Так триває вже протягом тривалого часу, між ними постійно виникають сварки, свідком яких стає їх малолітній син, що негативним чином впливає на його психічний стан та кожного разу спричиняє дитині та їй душевні страждання. Вважає, що шлюб їхній носить лише формальний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. Вона неодноразово просила відповідача допомагати утримувати сім"ю, але це не дало жодних результатів. Продовжувати такі шлюбні відносини вона не бажає. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, вказавши причини до розірвання шлюбу описані в позовній заяві. Терміну на примирення просила не надавати, оскільки це лише погіршить стан їхніх відносин, просила позов задовільнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав і заперечив твердження позивачки про те, що він не піклується про сім"ю та не утримує її. Пояснив, що він утримує сім"ю по змозі. Більше того, він не є ініціатором сварок та скандалів. Причиною сварок є мати позивачки, яка поставила собі за мету припинити їхнє спільне проживання з дружиною з підстав особистої неприязні до нього. Вона неодноразово заявляла про те, щоб проживати разом необов"язково бути одруженим і такими своїми діями мати позивачки провокує розлучення між ними. Дойшло до того, що він харчується в домі своїх батьків. Він розуміє, що дитина повинна мати повноцінну сім"ю і вважає, що відносини з дружиною до цього часу можна налагодити, вони часто спілкуються по телефону, а також він неодноразово пропонував позивачці проживати з ним в домі його батьків. З цих підстав він вважає, що сім"ю можна зберегти. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про одруження, сторони уклади шлюб 10 вересня 2011 року який зареєстрований відділом РАЦС Золочівського РУЮ Львівської області про що зроблено аковий запис № 157. Відповідно до свідоцтва про народження, у сторін народився син: [PERSON], [INFO] Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей ,що мають істотне значення. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу є відсутність, протягом тривалого часу, взаєморозуміння між стронами, наведене часто провокувало між ними сварки та конфлікти, внаслідок виникнення яких у сторін склалися неприязні стосунки один до одного, вони перестали підтримувати подружні відносини, що призвело до розпаду їхньої сім"ї. Шлюб їх існує лише формально. Думку відповідача, який в судовому засіданні підтвердив, наяність між сторонами сварок та скандалів. Позивач втратила до відповідача почуття любові та поваги, тому збереження такого шлюбу є недоцільним. Крім цього, суд, розриваючи шлюб між сторонами, враховує інтереси неповнолітньої дитини сторін, оскільки її повноцінний розвиток та виховання у сім'ї, у якій у батьків відсутнє взаєморозуміння та у якій існують постійні конфлікти є неможливим. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин і до їх збереження є порушення права дружини чи чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Враховуючи наведене, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд приходить до висновку, що подальше проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved