Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до Красноградського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № НАВ0RХ12890061 від 15.11.2006 року, у зв`язку з не виконанням відповідачем умов договору. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до підписаного договору № НАВ0RХ12890061 від 15.11.2006 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 1262,77 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду не те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам "Рострочка" складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач зобов"язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі. Свої зобов"язання за кредитним договором позивач виконав. У зв`язку з невиконанням [PERSON] своїх договірних зобов`язань, АТ КБ "ПриватБанк" просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 16204,08 грн. \~ \~ \~ \~В судове засідання представник позивача не з`явився, відповідно до поданої заяви просили розглядати справу без їх участі, позов підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечували. \~ \~ \~ \~Так як відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений у встановленому порядку, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, не подавав відзив, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Матеріалами справи встановлено, що АТ КБ "ПриватБанк", уклав 15.11.2006 року кредитний договір № НАВ0RХ12890061 з [PERSON] та надав йому кредитні кошти в сумі 1262,77 грн. на умовах передбачених договором . \~ \~ \~ \~При укладаннi Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згiдно цiєї статтi ЦК договором приєднання є договiр, умови якого встановлені однією iз сторiн у формулярах або iнших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цiлому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. \~ \~ \~ \~Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором банк виконав вчасно й повністю, надавши кредитні кошти. \~ \~ \~ \~В зв`язку з не виконанням взятих на себе зобов`язань по кредитному договору станом на 13.09.2021 року [PERSON] має заборгованість у сумі 35221,83 грн., з них:15975,23 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 170,50 грн.- заборгованість по комісії за користування кредитом; 19076,10 грн.- заборгованість за пенею, що підтверджується наданим розрахунком. З заявленої суми заборгованості позивач вважає необхідним стягнути з відповідача суму у розмірі 16204,08 грн., яка складається з 15975,23 грн.- заборгованості за процентами за користування кредитом; 170,50 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 58,35 грн.- заборгованість за пенею. \~ \~ \~ \~За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК). За ст.526 ЦК, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.256 ЦК позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За правилами ч.3 ст.267 ЦК, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За змістом стст.256, 267 ЦК, суд може відмовити в позові через сплив без поважних причин строку звернення до суду лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі безпідставності позовних вимог і спливу строку звернення до суду в позові належить відмовити за безпідставністю позовних вимог. Згідно із ч.1 ст.1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2 ст.1050 ЦК. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, у даній справі, вимоги банку про стягнення процентів , комісії та пені після листопада 2007 року (закінчення строку кредитування) не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Такі правові висновки, враховані судом під час вирішення спору, узгоджуються з позицією Великої палати ВС, висловленою у постанові від 28.03.2018 у справі №14-10цс18. У ст.1050 ЦК передбачено: якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього кодексу. За змістом ч.2 ст.625 ЦК, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вимога за ст.625 ЦК України позивачем не заявлена. З огляду на викладене, суд доходить до висновку про відмову в позові в повному обсязі через не обґрунтованість заявлених вимог. Відповідно до ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed