Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

25.06.2014 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 24.11.2012 року у Селищенській сільській раді Корсунь - Шевченківського району Черкаської області, та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їх дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі, щомісячно по 700 грн., починаючи з дня подачі до суду цієї позовної заяви та до повноліття дитини. Свій позов позивачка мотивує тим, що їх сім'я розпалася через відсутність порозуміння,в сімї почали виникати часті сварки і з 14 лютого 2014 року сторони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства, живуть кожен своїм життям. Крім того, стосунків із сім'єю відповідач не підтримує, вихованням дитини не займається, матеріальну допомогу надає, але не в достатньому розмірі. З урахування викладеного позивачка вказує, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, його необхідно розірвати та стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі, так як він має нерегулярний, мінливий заробіток. При цьому позивачка просить врахувати, що відповідач є працездатним, працює неофіційно, є фізично здоровим, інших утриманців не має. В судове засідання позивачка з'явилась та змінила частково позов щодо стягнення розміру аліментів з 700 грн. до 400 грн., надавши суду пояснення аналогічні тим, які викладені в заяві. Належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, будучи допитаним по судовому дорученні заявив клопотання про слухання справи у його відсутність та пояснив,що позов щодо розірвання шлюбу визнає і не заперечує на задоволення, а що стосується стягнення аліментів,то не згодний з сумою у 700 грн., яке є непосильною, оскільки, з урахуванням того,що він проживає з матір»ю пенсіонеркою та сестрою, інвалідом дитинства, на лікування якої надає кошти, а сам працює лише посезонно, тому згоден на суму у розмірі 300-400 грн. в місяць. Суд, вислухавши позивачку, з"ясувавши обставини справи, та перевіривши їх доказами, ухвалює рішення про задоволення позову . У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.11.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.7), але з лютого 2014 року живуть окремо, кожен своїм життям. Відповідно до роз'яснень, даних у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 20.12.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей, і з цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Суд, заслухавши позивачку, вивчивши докази, вважає, що сім'я сторін розпалася повністю і остаточно, їх шлюб існує формально, а тому такий необхідно розірвати і це буде, як в інтерсах сторін, так і їх малолітньої дитини. Судом також встановлено, що від даного шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.9), яка перебуває на утриманні позивачки ( а.с. 10). Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до приписів частин 1, 2 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд повинен врахувати : стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» сума прожиткового мінімуму на 2014 рік для дітей віком до 6 років з 1 липня встановлена у розмірі 1059 грн. Суд встановив, що відповідач з сім'єю стосунків не підтримує, вихованням та утриманням дитини займається,але не на недостаньому рівні, а тому подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і даний шлюб необхідно розірвати, бо збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їхній малолітній дитині і це має істотне значення у даній ситуації, а аліменти підлягають стягненню. З урахуванням матеріального стану відповідача, його сімейного стану та стану здоров»я, та того, що і позивачка зобо»язана утримувати дитину, суд визначає дану суму у 400 грн., враховуючи при цьому і те, що відповідач є працездатним, фізично здоровим, працює по найму, тому має певні доходи, інших утриманців не має. При визначенні розміру аліментів у твердій грошовій сумі суд також керується судовою практикою,яка мається у роз"ясненнях, даних у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". Що ж до розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до частин 1, 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" із заробітної плати боржника може бути утримано не більше п'ятдесят відсотків, а розмір відрахувань вираховується із суми, що залишається після утримання податків. З урахуванням вказаних у рішенні обставин, вимог закону, судової практики, та того, що відповідач працює на різних роботах по найму, має нерегулярний дохід, тому суд задовольняє змінений позивачкою позов, і стягує з відповідача аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі, щомісячно, в розмірі 400 грн., до повноліття дитини. З урахуванням розумності та справедливості, обов`язку обох батьків утримувати свою дитину, матеріального стану обох батьків, віку дитин, стану здоров`я відповідача, суд вважає, що присуджена сума буде достатнім для нормального виховання і забезпечення дитини. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, що становить по 400 грн. на дитину, підлягає негайному виконанню, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України. Згідно клопотання позивачки суд залишає їй при розірванні шлюбу шлюбне прізвище. Оскільки позов частково задовольняється, то суд стягує з відповідача в користь позивачки понесенені судові витрати в розмірі 243 грн.60 коп. Суд роз"яснює сторонам, що при несплаті аліментів, ухиленні від сплати аліментів у відповідача можуть бути наслідки у виді матеріальної та кримінальної відповідальності.

Outcome: approved