Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "АзовЕлектроСталь" про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки виплат при звільнені. В обґрунтування позову зазначив, що в період з 09.06.2009 року по 01.03.2016 року займав посаду заступника генерального директора ПАТ "АзовЕлектроСталь". 01.03.2016 року позивач був звільнений у зв'язку зі скороченням штату відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України. Після звільнення відповідачу не було виплачено заробітну плату за березень 2016 року у розмірі 130\~240,38 грн. (з урахуванням компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати), а також заборгованості із заробітної плати за лютий 2016 року у розмірі 29862,62 грн., січень 2016 року 27677,21 грн. і грудень 2015 року 20205,22 грн. всього на загальну суму 207985,43 грн. Просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «АзовЕлектроСталь» (ЄДРПОУ 25605170) на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 207\~985,43 грн. а також сердній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені за період з 02.03.2016 по день постановлення рішення. Позивач та його представник адвокат [PERSON] у судове засідання не з'явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутність, на задоволенні позову наполягає, проти ухвалення заочного рішення нее заперечує. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, у судове засідання не прибув з невідомих причин. Відповідач надав довідку про заборгованість підприємства по заробітній платі перед [PERSON] станом на 21.09.2016 року та довідку про середньомісячну та середньоденну заробітну плату [PERSON] З огляду на те, що в матеріалах справи досить даних про права та обовязки сторін, справа розглянута у відсутності відповідача при заочному розгляді, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Основним законом України\~статтею 43 Конституції\~передбачено право кожної людини на труд, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Зазначеному праву людини, яка належним чином виконує свої трудові обов'язки, в рівній мірі кореспондується обов'язок працедавця своєчасно та належним чином оплачувати труд працівника і своєчасно виплачувати йому заробітну плату. Судом встановлено, що позивач в період часу з 09.06.2009 року по 01.03.2016 року працював у відповідача та займав посаду заступника генерального директора ПАТ "АзовЕлектроСталь", що підтверджується записами в його трудовій книжці. 01.03.2015 року позивач був звільнений з підприємства у зв'язку зі скороченням штату відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України. Згідно довідки № 1008 від 22.09.2016 року виданої Приватним акціонерним товариством «АзовЕлектроСталь» заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] станом на 21.09.2016 року складає 207985,43 грн, у тому числі: грудень 2015 року 20205,22 грн., січень 2016 року 27677,21 грн., лютий 2016 року 29862,62 грн., березень 2016 року 130240,38 грн. Відповідно до\~ст. 2 Закону України «Про оплату праці», основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Положеннями\~ст. 115 КЗпП України\~встановлено обов'язок працедавця виплачувати заробітну плату працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ч. 1\~ст. 47 КЗпП України\~власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно довідки наданого відповідачем №301/1-33 від 12.10.2016 року середньмісячна та середньоденна заробітна платня [PERSON] складає 40500 грн. на місяць та 1840,91 гр. відповідно. Відповідачем вказаних вимог закону дотримано не було, заробітна плата у встановлені строки не виплачувалась та остаточний розрахунок при звільненні проведений був, оскільки мається заборгованість з виплати компенсації. Дана заборгованість з заробітної плати в сумі 207985 грн. 43 коп. позивачу не виплачена відповідачем, а відтак підлягає стягненню. У відповідності до вимог\~ст. 117 КЗпП України\~у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. В пункті 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»\~роз'яснено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі\~ст. 117 КЗпП\~стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведені його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. На підставі викладеного позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку підлягають задоволенню за період з 02.03.2016 року по 09.11.2016 року. Суд враховує графік роботи позивача зазначений у позові, який становив п'ятиденний робочий тиждень. Відповідачем зазначені обставини не спростовано. При розрахунку сум середнього заробітку, суд виходить з наступного. Порядок обчислення середньої заробітної плати закріплений\~Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», за частиною 3 пункту 2 якої середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Згідно ч.3 п. 3 вказаного Порядку в розрахунок середньої заробітної плати включаються усі виплати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. Згідно пункту 8\~Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати»\~нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Законних підстав, передбачених\~статтею 117 КЗпП України, для зменшення сум середнього заробітку у суду не має, оскільки відсутній спір між сторонами про розмір заборгованості по заробітній платі перед позивачем. За таких обставин та положень закону, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яка підлягає задоволенню складає 318477,43 грн. ( 173 робочі дні х 1840,91 грн.) Відповідно до\~ст.88 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 5264,63 гривень.

Outcome: approved