Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] окремо з кожного з відповідачів по 10992, 33 грн., а всього 21984, 66 грн. компенсації понесених витрат на оплату квартири, житлово-комунальних послуг та придбання сантехнічного обладнання; судові витрати солідарно покласти на відповідачів. Позовні вимоги обгрунтовані тим, на підставі рішення адміністрації і профспілкового комітету Рівненської обласної друкарні від 27 вересня 1990 року, виконавчим комітетом Рівненської міської ради йому був виданий ордер № 891 від 09 жовтня 1990 року на право вселення в однокімнатну квартиру [ADDRESS] . З того часу він там зареєстрований та проживає. В серпні 1991 року він уклав шлюб із [PERSON] і з того часу вона, з донькою від першого шлюбу, [PERSON] , поселилися у наданій йому квартирі за вищевказаною адресою та зареєструвалися у ній. Розпорядженням виконавчого комітету Рівненської міської ради від 28 лютого 1997 року було дозволено розширення житлової площі квартири за рахунок використання існуючої території біля квартири, внаслідок чого квартира стала двокімнатною, житловою площею 22.2 кв.м. В серпні 2000 року шлюб між ним та [PERSON] був розірваний. Вказує, що він неодноразово звертався до суду з різних підстав в тому числі і про стягнення з відповідачів понесених ним витрат на оплату наданих житлово-комунальних послуг. Проте, незважаючи па постійне проживання відповідачів у квартирі, витрати по сплаті житлово-комунальних послуг він продовжує нести одноособово, компенсувати йому витрати у ромірі 2/3 частини, відповідачі добровільно відмовляються. Розмір плати за житло постійно зростає і це ставить його у вкрай скрутне матеріальне становище. Згідно наявних у нього квитанцій загальну суму за період з 01 серпня 2017 року по 01 серпня 2020 року за надані житлово-комунальні послуги він сплатив в розмірі 30539,02 грн. Також зазначає, що через заміну каналізаційного стояка у будинку і прокладання водопровідних труб (для нормального підключення до будинкової каналізаційної системи), ним було придбано новий унітаз та комплектуючі в сумі 2438,55 грн.. Крім того, за монтаж сантехнічного обладнання ним сплачено 700 грн.. Таким чином, за період з 01 серпня 2017 року по 01 серпня 2020 року ним було сплачено 32977,57 грн., а тому, з врахуванням солідарної майнової відповідальності за зобов"язаннями, відповідачі повинні компенсувати йому 2/3 частини понесених ним витрат на оплату квартири, житлово-комунальних послуг та придбання сантехнічного обладнання, що становить 21 984,66 грн.. 09 жовтня 2020 року відповідачами подано відзив на позовну заяву, в якому просили позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з них на користь позивача 19480,87 грн.. Решту суми в розмірі 2503,79 грн. та суму судового збору 840 грн. не визнають. Також не визнають відшкодування позивачу сплачених ним 878,47 грн. банківського збору. Окрім того, зазначають, що позивач не здійснював оплати вартості нового унітазу та комплектуючих, оскільки унітаз в квартирі бувший у вжитку з задавненими слідами користування, з погано працюючим зношеним механізмом набору води у зливний бачок та іншими ознаками тривалого зносу. Не надані, оскільки не існують квитанції оплати, а також відсутнє підтвердження оплати позивачем 700 грн. за монтаж. Ухвалою суду від 31 липня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 22 вересня 2020 року з повідомленням (викликом) сторін. Надано сторонам строк для подання відзиву та заперечень. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задоволити. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково з урахуванням відзиву на позовну заяву. Заслухавши виступи учасників справи, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Зі змісту позовної заяви вбачається та не заперечується сторонами, що на підставі рішення адміністрації і профспілкового комітету Рівненської обласної друкарні від 27 вересня 1990 року, виконавчим комітетом Рівненської міської ради йому був виданий ордер № 891 від 09 жовтня 1990 року на право вселення в однокімнатну квартиру [ADDRESS] . Розпорядженням виконавчого комітету Рівненської міської ради від 28 лютого 1997 року було дозволено розширення житлової площі квартири за рахунок використання існуючої території біля квартири, внаслідок чого квартира стала двокімнатною, житловою площею 22.2 кв.м.. Згідно Довідки про склад сім"ї та/або кількість зареєстрованих осіб у житловому приміщенні виданої Управлінням забезпечення надання адміністративних послуг у місті Рівному від 12.06.2020 №19550 вбачається, що у приміщенні за адресою [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 12 березня 2013 року стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] понесені витрати на оплату житлвоо-комунальних послуг у розмірі 5573,33 грн. та судові витрати в розмірі 221 грн. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 19 вересня 2018 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] понесені витрати на оплату житлвоо-комунальних послуг у розмірі 6802 грн.. та судові витрати в розмірі 320 грн.. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] понесені витрати на оплату житлвоо-комунальних послуг у розмірі 6802 грн.. та судові витрати в розмірі 320 грн.. В задоволенні вимоги про усунення перешкод у користуванні спірною квартирою та відстрочення виконання рішення, відмовлено. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 13 червня 2019 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] понесені витрати на оплату житлвоо-комунальних послуг у розмірі 303,33 грн. та судові витрати в розмірі 69,49 грн.. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами існує спір, щодо оплати житлово-комунальних послуг. Вказане підтвердується вищезазначеними рішеннями суду Відповідно до ст. 64 Житлового кодексу Української РСР члени сім"ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов"язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім"ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов"язаннями, що випливають із зазначеного договору. За таких обставин, відповідачі зобов"язані відшкодувати позивачу 2/3 частини фактично понесених ним витрат на оплату наданих житлово-комунальних послуг. З розрахунку розміру витрат, понесених позивачем на оплату за надані послуги на підставі квитанцій про оплату, встановлено, що на користь позивача з відповідачів має бути стягнута сума в розмірі 19480,88 грн.. Вимога про стягнення витрат на придбання нового унітаза, комплектуючих до нього та монтаж сантехнічного обладнання до задоволення не підлягає, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами, окрім того, даний факт відповідачами заперечується. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. За ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору, який був сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial