Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 90287,10 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.11.2018 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір споживчого кредиту № 327/0033 , за яким відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 118 000 грн. на строк 60 місяців, зі сплатою відсотків в розмірі 56 % річних. Взяті на себе зобов`язання за зазначеним договором Банк виконав своєчасно і в повному обсязі тоді як відповідач порушив зобов`язання стосовно своєчасного повернення отриманого кредиту, сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів, в зв`язку з чим станом на 05.12.2019 року у відповідача виникла заборгованість в загальному розмірі 90287,10 грн. Посилаючись на вказані обставини позивач просить стягнути виниклу заборгованість з відповідача, а також стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини своєї не явки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 07.11.2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого безбалансового відділення №10020/0327 та відповідачем по справі був укладений договір про споживчий кредит №327/0033, за яким останній отримав грошові кошти у сумі 118 000 грн. на строк 60 місяців, з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 06.07.2023 року, із сплатою 56% річних за користування кредитом. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, а саме договором про споживчий кредит, заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії, паспорта споживчого кредиту. Відповідно до п.2.4.1 Договору про споживчий кредит за користування Кредитом позичальник зобов"язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 (п"ятдесят шість) процентів річних. Зазначена в цьому пункті договору процентна ставка є фіксованою. Відповідно до змісту копії паспорту споживчого кредиту, підписаного сторонами, передбачено нарахування пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення - за порушення взятих на себе зобов"язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та/або сплати суми комісійнї винагороди, але не більше 15% суми та простроченого платежу. В пункті 3.3.2 Договору про споживчий кредит вказано, що повернення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником згідно з Графіком платежів або достроково відповідно до порядку, визначеного цим Договором, але в будь-якому випадку не пізніше терміну остаточного повернення кредиту, встановленого згідно з цим Договором. Згідно п.3.3.3 вищезазначеного Договору, позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 1966,67 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 2 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з грудня 2018 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок. Відповідно до п. 3.9.1 Договору, банк має право вимагати повернення кредиту та сплати всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом, строк сплати яких ще настав в повному обсязі, але не виключно, у разі якщо відбулася будь-яка із наступних подій: затримання сплати частини основної суми боргу за кредитом та/або процентів за користування кредитом на один календарний місяць. Згідно п.4.3.3 Договору, у випадку порушеня умов цього Договору позичальник зобов"язаний достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в Договорі, а також відшкодувати Банку в повному обсязі збитки. Відповідно до п. 4.3.4 та 4.3.10 Кредитного договору позичальник, зобов`язався: відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з цього Договору; завчасно забезпечувати наявність коштів для сплати чергових платежів за цим договором на поточному рахунку. Згідно умов договору позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахзуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договіром або законом. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, оскільки відповідач не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та не сплатила платежі по відсоткам, а також іншим витратам відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором - зобов`язання за вказаним договором належним чином відповідач не виконала. Вирішуючи питання щодо розміру заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд бере до уваги умови кредитного договору та розрахунок наведений позивачем. За відсутності заперечень з боку відповідача судом встановлено, що у останнього станом на 05.12.2019 року утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 90287,10 грн., з яких: 66239,48 грн. загальна сума прострочених чергових платежів за кредитом (по основному боргу); 9123,45 грн. загальна сума прострочених чергових платежів по відсоткам; 11858,78 грн. пеня за несвоєчасну сплату основного боргу за кредитом; 1774,41 грн. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом; 34,15 грн. - загальна сума інфляційних витрат від прострочених сум заборгованості по основному боргу; 30,56 грн. - загальна сума інфляційних витрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам; 1065,75 грн. загальна сума 3% річних від прострочених сум по заборгованості по основному боргу; 160,52 грн. - загальна сума 3% річних від прострочених сум по заборгованості по відсоткам. Отже, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1921 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved