Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить зобов`язати відповідача спростувати перед керівництвом ПАТ «Українська залізниця» шляхом направлення листа поширені нею недостовірні відомості, що на судових засіданнях вона плаче та каже в разі недоказанності вини [PERSON] в сді, керівництво дирекції лишить її роботи. Свої вимоги мотивувала тим, що з жовтня 2011 року вона працює юрисконсультом у Знам`янській дирекції залізничних перевезень РФ «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця». 13.10.2017 надійшов лист щодо надання відповіді на лист [PERSON] адресований керівництву ПАТ «Українська залізниця». Із вказаного листа позивач дізналася, що [PERSON] вказує на те, що « [PERSON] на судових засіданнях плаче і каже, що їй керівництво дирекції погрожує, що якщо вона не докаже вину [PERSON] в суді, то вона лишиться роботи». Вважає, що поширені [PERSON] відомості не відповідають дійсності і ганьблять її гідність, честь та ділову репутацію. Розповсюджуючи таку інформацію [PERSON] за рахунок ділової репутації [PERSON] намагається скласти у керівництва ПАТ «Українська залізниця» хибну думку про дискримінаційне ставлення посадових осіб дирекції до своїх підлеглих. Крім того, таким розповсюдженням принижено позивача як спеціаліста та як людину. Викладена позивачем інформація негативно спливає на виробничі стосунки позивача з колегами, вона відчуває недовіру до себе в колективі та їй доводиться надавати пояснення з цього приводу. \~ \~ \~ \~Постійне перебування у стресовому стані призвело до того, що позивачеві приходилося неодноразово звертатися за медичною допомогою до лікарні. Нервове становище позивача заважає їй концентруватися на виконанні своїх обов`язків, вона стала неуважною, часто стомлюється, має головний біль та запаморочення. У зв`язку з погіршенням свого стану здоров`я їй важко займатися з сином, який є інвалідом дитинства. Крім того, вона також є інвалідом дитинства 2 групи. Будь-яка стресова ситуація призводить до загострення її основного захворювання, що і сталося, оскільки вона з великими труднощами йде на роботу та виконує будь-які інші дії. На підставі цього позивач змушена медикаментозно підтримувати стан свого здоров`я. Відновлення фізичного та морального стану позивача потребує значних витрат. Компенсацію таких витрат з урахуванням засад розумності та справедливості позивач отримує 10000 гривень, яку вона просить стягнути з відповідача. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити вимоги, мотивувавши їх тим, що дана обставина яка викладена в позовній заяві виникла під час виконання нею своїх посадових обов`язків в якості представника ПАТ "Укрзалізниці" під час розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] про поновлення на роботі до ПАТ " Укрзалізниці". Під час розгляду даної справи як стверджує відповідач [PERSON] в листі адресованому ПАТ "Укрзалізниці" я [PERSON] плакала в судових засіданнях та стверджувала, що якщо програю справу то ЛАТ "Укрзалізниця" звільнить мене з роботи . Однак такої ситуації під час розгляду справи не було, дані твердження [PERSON] є надуманими і вони спростовуються поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків, а також повністю заслуханими аудіозаписами судових засідань по справі за позовом [PERSON] до ПАТ "Укрзалізниці" про поновлення на роботі. в яких відсутні будь-які моменти вказані [PERSON] Отже твердження відповідача по справі [PERSON] викладені в листі до керівництва ПАТ "Укразалізниці" порушують мою ділову репутацію як фахівця з права, принижуючи у колективі . Внаслідок дій відповідача [PERSON] мені прийшлось надавати пояснення керівництву, що спричинило нервовий зрив, стало погано, піднявся тиск, вимушена була на годину раніш піти додому. а потім виникла необхідність викликати швидку для надання медичної допомоги та пройти курс лікування який призначив лікар. Відповідач в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, які є необґрунтованими. Пояснивши, що вона дійсно писала листа звернення до керівництва ПАТ "Укрзалізниці" однак в даному листі взагалі не було конкретно зазначено, що саме [PERSON] плаче в судових засіданнях та жаліється, що її звільнять з роботи якщо програє справу. Даний лист стосувався керівництва Знам`янської дирекції залізничних перевезень, так як останнє вчиняє свавілля на працівниками, безпідставно звільняючи їх з посад . При написанні вказаного листа було дійсно одним реченням зазначено, що керівництво здійснює тиск на працівників в тому числі на юристконсульта підприємства, а остання плаче та говорить, що її звільнять. Вона не бажала та не мала за мету в будь-який спосіб порушити ділову репутацію [PERSON] . Крім викладеного доповнила, що твердження позивача про те, що вона надавала пояснення за її зверненням є безпідставними, так як від ПАТ "Укрзалізниці" надійшла відповідь в якій відсутні обставини на які вказує позивач. Представник відповідача в судовому засіданні підтримала свого довірителя та просить також відмовити в задоволенні позовних вимог позивача, пояснивши, що позивач не довела в судовому засіданні, порушення її ділової репутації по місцю роботи, а також причинний зв`язок між написаними висловами [PERSON] та звернення позивача до лікарні за допомогою. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. \~ \~ \~ \~ [PERSON] з 12 жовтня 2011 року працює у виробничому підрозділу «Знам`янська дирекція залізничних перевезень» і займає посаду юрисконсульта юридичного відділу. Загальний стаж роботи на залізничному транспорт 6 років. Також, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є інвалідом з дитинства 2 групи та має сина [PERSON] дитину-інваліда. До керівництва ПАТ «Укрзалізниця» надійшло звернення касира квиткового ДС Знам`янка [PERSON] , яке переадресоване до в.о. начальника Знам`янської дирекції залізничних перевезень для уважного розгляду та надання обґрунтованої відповіді. Предметом позову є висловлення [PERSON] у вказаному вище зверненні щодо [PERSON] про те, що вона в судових засіданнях плаче і каже, що їй керівництво дирекції погрожує, що якщо вона не докаже вину [PERSON] в суді, то вона лишиться роботи. Судові засідання проводилися в справі, яка розглядалася в Знам`янському міськрайонному суді Кіровоградської області № 389/860/17 за позовом [PERSON] до ПАТ «Українська залізниця» та комісії з трудових спорів виробничого підрозділу «Знам`янська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» про визнання незаконними і скасування наказів про накладення дисциплінарних стягнень, визнання незаконними дій і рішення комісії з трудових спорів від 22 березня 2017 року №3 та стягнення моральної шкоди. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] пояснили, що розгляд справи за позовом [PERSON] до ПАТ "Укрзалізниці" про поновлення на роботі дійсно проводився. Вказали, що сторони в судових засіданнях проводили себе емоційно у зв`язку з чим головуючим декілька разів попереджались про відповідальність за неналежну поведінку. Головуючий у справі [PERSON] . вказав, що весь судовий процес фіксувався засобами аудіо фіксації, який можливо дослідити, з приводу поведінки [PERSON] та [PERSON] пояснень не надав. Судом встановлено, що [PERSON] в своєму зверненні до керівництва ПАТ «Укрзалізниця» вказала, що: « [PERSON] на судових засіданнях плаче і каже, що їй керівництво дирекції погрожує, що якщо вона не докаже вину [PERSON] в суді, то вона лишиться роботи». Онак даний лист стосувався не лише [PERSON] , а всьго керівництва "Знам`янської дирекції залізничних перевезень". Також, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] зверталася до лікаря за медичною допомогою17.10.2017 в зв`язку з погіршенням здоров`я, де їй встановлено діагноз та призначено лікування. Під час розгляду справи, суд, в якості доказів заявлених позивачем [PERSON] повністю прослуховував аудіозаписи засідань по справі [PERSON] до ПАТ "Укрзалізниці" про поновлення на роботі , з досліджених записів не встановлено обставин викладених в листі [PERSON] .. Відповідно до ст.297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків, на що звернуто увагу Верховним Судом України в п. 4 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009 року. Положеннями ст.\~277\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.\~\~ До відомостей, що можуть бути спростовані в передбаченому законом порядку, відноситься інформація, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо). Пунктом 18 вказаної вище постанови № 1 від 27.02.2009, передбачено, що згідно з положеннями статті 277 ЦК обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Згідно з ст.34\~Конституції України\~кожному гарантується\~право на\~свободу думки і слова,\~на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Згідно зі\~ст.1\~ЗУ «Про інформацію» інформацією\~є -\~документовані або\~публічно оголошені\~відомості про\~події та\~явища,\~що відбуваються\~у суспільстві,\~державі та\~навколишньому природному середовищі. Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Тобто, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які були вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України в п. 15 постанови №1\~від 27.02.2009\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про захист\~гідності та\~честі фізичної\~особи,\~а також\~ділової репутації\~фізичної та\~юридичної особи» недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). У пункті 19 Постанови Пленуму ВСУ судам роз`яснено, що, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Також, відповідно до\~статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду»\~при розгляді справ суди застосовують\~Європейську Конвенцію з прав людиниі практику суду як джерело права. Так,\~статтею 10 Європейської Конвенції з прав людини\~встановлено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Право на свободу вираження поглядів є не лише основною засадою демократії, але і передумовою здійснення багатьох інших прав і свобод, що гарантуються\~Конституцією. У відповідності до ст. 80 ЦПК України 1. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 2. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, зазначені відповідачем в її звернення до керівництва ПАТ «Укрзалізниця» щодо [PERSON] не знайшли підтвердження в судовому засіданні. Однак, судом встановлено з огляду на докази надані сторонами, що заява [PERSON] не містить образливих висловів щодо позивача та таких, що ганьблять честь та гідність позивача, її ділову репутацію. Крім того позивачем в суцдовому засіданні достовірно не доведена обставина про вплив листа відповідача на її ділову репутацію в колективі. Твердження позивача про те, що вона готувала пояснення на вимогу керівництва не знайшли підтвердження під час розгляду справи. Отже в позовній вимозі про спростування недостовірної інформації яка порушує ділову репутацію позивача слід відмовити. Не підлягають задоволенню також вимоги позивач про стягнення з відповідача 10000 грн. моральної шкоди, які є похідними від первісної вимоги, так як судом не встановлено та не доведено в судовому засіданні дії, що могли спричинити моральну шкоду.

Outcome: dismissed