Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернулася до суду з названим позовом, посилаючись на те, що від зареєстрованого з відповідачем шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, а тому 03 грудня 2013 року їх шлюб розірвано. З того часу відповідач проживає окремо і будь-якої турботи про дитину не виявляє, обов"язки щодо її утримання не виконує. Будучи зобов"язаним сплачувати аліменти на утримання дочки, ухиляється від сплати аліментів, станом на 01 жовтня 2015 року має заборгованість за аліментами у розмірі 13920 грн. 00коп. Ухилення відповідача від виконання обов"язків по вихованню малолітньої дитини є підставою для позбавлення його батьківських прав. З цих підстав просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його дочки [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просить їх задовольнити. Пояснила, що відповідач на протязі шести місяців після народження дитини займався її вихованням, а потім став пропадати з дому. У 2013 році їх шлюб було розірвано, після цього відповідач зник у невідомому напрямку, не телефонує, ними не цікавиться, жодного разу призначені судом аліменти на дитину не сплачував, його місцезнаходження їй невідоме. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час і місце розгляду справи повідомлений за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.5 статті 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Представник служби у справах дітей Дарницької районної державної адміністрації в м.Києві у судове засідання не з"явився, до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, просить позов задовольнити. Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що відповідач являється батьком малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.6). Після розірвання шлюбу між подружжям дитина залишилась жити з матір"ю та знаходиться на її утриманні. Як убачається з довідки № 731 від 23 квітня 2014 року, виданої ТОВ «Перший український експертний центр» [PERSON] проживає разом з дочкою за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Згідно довідки №25 від 22 квітня 2014 року, виданої дошкільним навчальним закладом №800, [PERSON] відвідує ДНЗ №800 молодшу ясельну групу №1 з 21 жовтня 2013 року. Як убачається з її характеристики, вихованням дочки займається мама, рідний батько у дитячому садочку не з"являвся (а.с.14,16). Згідно довідки-розрахунку № 6578/0301-41 від 16 жовтня 2015 року заборгованість [PERSON] за аліментами на користь позивача станом на 01 жовтня 2015 року становить 13920,00 грн., з вказаної довідки вбачається, що з серпня 2013 року по даний час відповідач жодного разу аліменти на утримання дитини не сплатив, добровільно матеріальної допомоги також не надає. На підставі ухвали Миронівського районного суду від 05 травня 2014 року [PERSON] оголошено в розшук за поданням начальника відділу ДВС Миронівського РУЮ як такого, що ухиляється від виконання виконавчих листів про стягнення заборгованості за аліментами на користь [PERSON], [PERSON] (позивача) та боргу на користь [PERSON] Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що з 2013 року відповідач зник, його місцезнаходження невідоме, з того часу він до дитини не приходить, нею не цікавиться, матеріальної допомоги не надає. А свідок [PERSON] додала, що дитиною не цікавляться також і батьки відповідача. Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом, насамперед органом опіки і піклування. Згідно вимог частин 4, 5 та 6 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування Дарницької районної державної адміністрації в м.Києві відповідно до висновку №101-12500/03 від 21 грудня 2015 року з урахуванням думки та інтересів дитини, вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно його малолітньої дочки [PERSON], [INFO] (а.с.56-57). Відповідно до вимог ст.150 СК України батьки зобов»язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім"ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов"язані піклуватись про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття нею повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов"язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Частиною 1 ст.164 СК України передбачені підстави за яких мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до роз'яснень пунктів 15 та 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позов про позбавлення батьківських прав позивачем заявлено з підстав, передбачених п. 2 ч. 1ст.164 СК України, яка передбачає ухилення матері, батька від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідач з"явитися у судове засідання та відстояти свою позицію щодо недоцільності позбавлення його батьківських прав відносно дитини та спростувати доводи позивача не забажав, з 2013 року не цікавиться своєю дитиною, станом її здоров"я, матеріальним забезпеченням, вказане суд розцінює як байдужість відповідача до своєї дочки та її долі. Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що [PERSON], який є батьком малолітньої дочки [PERSON], свідомо самоухилився від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, стан її здоров"я, матеріально не забезпечує, з 2013 року не спілкується з дочкою взагалі, не готує її до самостійного життя, внаслідок чого її вихованням та утриманням займається лише мама, а тому він підлягає позбавленню батьківських прав. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. На підставі ст.ст.150, 164, 165 СК України,

Outcome: approved