Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

04 червня 2014 року позивач Публічне Акціонерне Товариство «Державний Ощадний банк України» звернувся до суду з даним позовом. В заяві зазначив, що 05 березня 2009 року між ВАТ «Державний Ощадний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний Ощадний банк України», та [PERSON] було укладено кредитний договір №37, за яким Ощадбанк надав останній кредит у розмірі 13000 грн. під 29% річних, строком на три роки, а в частині виконання грошових зобов"язань - до повного їх виконання. В забезпечення кредитного договору того ж дня було укладено два договори поруки з [PERSON] та з [PERSON] Відповідачі по справі належним чином не виконали умови договорів. Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 21.05.2010 року з відповідачів стягнуто на користь банку заборгованість станом на день звернення до суду. У звязку з тим, що після винесення судового рішення відповідачі заборгованість не сплатили, станом на 02 червня 2014 року допустили заборгованість яка складає 14965,17 грн., в тому числі 9321,06 грн. простроченого основного боргу, 5644,11 грн. пені та судовий збір. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, з викладених у позові підстав, просив про його задоволення. Пояснив, що розрахунок пені виконується комп»ютером, а тому у судове засідання іншого надати не зможуть. Представник відповідача [PERSON] позов визнала частково, за відсутності розрахунку пені просила у її стягненні відмовити. Відповідач [PERSON] позов не визнала за відсутності коштів до сплати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, була належним чином повідомлена судом про дату, місце та час розгляду справи через оголошення в газеті, про причини неявки суду не повідомила. Суд ухвалив про розгляд справи у її відсутність. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 05 березня 2009 року між ВАТ «Державний Ощадний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний Ощадний банк України», та [PERSON] було укладено кредитний договір №37. Відповідно до умов договору Банк надав позичальнику кредит в сумі 13000 грн. на споживчі цілі, а позичальник зобов'язалася повернути кредит у вказаній сумі, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 29% річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором, з кінцевим строком повернення не пізніше 04 березня 2012 року. Відповідно до п.5.1.1 Договору проценти нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення терміну, на який видано кредит. Згідно п.1.6 Договору погашення кредиту здійснюється рівними частинами в сумі 361.11 грн., до 30 числа кожного місяця, починаючи з наступного місяця після видачі кредиту шляхом внесення готівки до каси банку позичальником або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в ВАТ «Ощадбанк». Останнє погашення кредиту здійснюється позичальником не пізніше 04 березня 2012 року. При надходженні від позичальника коштів у рахунок погашення заборгованості за Договором, виконання зобов"язань здійснюється у черговості визначеній п.1.7 Договору. Відповідно до п.4.2 Договору за порушення взятих на себе зобов'язань по своєчасному поверненню основної суми кредиту та сплати процентів за користування кредиту позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі 18% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. За умовами п.7.1 Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання взятих на себе зобов'язань по цьому договору. На забезпечення виконання зобов"язань за кредитним договором між банком, позивачем та [PERSON], [PERSON] 05 березня 2009 року було укладено договори поруки (а.с.11-12, 13-14), згідно яких поручителі зобов"язалися нести солідарну відповідальність за виконання [PERSON] своїх зобов"язань за вказаним кредитним договором від 05 березня 2009 року, у повному обсязі. Взяті зобов'язання за кредитним договором відповідачі не виконали, у зв'язку з чим рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 21 травня 2010 року з [PERSON] та [PERSON] у солідарному порядку та з [PERSON] та [PERSON] у солідарному порядку було стягнено на користь банку заборгованість за кредитом станом на 10 березня 2010 року в загальному розмірі 6558,48 грн. та видано виконавчий лист. Вказану заборгованість відповідачі погасили лише у 2013 році, постановою державного виконавця ВДВС Снігурівського РУЮ від 16 грудня 2013 року виконавче провадження по виконанню вказаного рішення було закінчення повним виконанням (а.с.30,31). Крім того, впродовж та після погашення стягненої судовим рішення суми боргу відповідачі не виконували умови укладених договорів, погашаючи заборгованість за виконавчим листом, поточні платежі продовжили не сплачувати, згідно розрахунку наданого позивачем станом на 02 червня 2014 року допустили заборгованість по основному боргу в сумі 9321,06 грн. Відповідно до ст.ст.526,629 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Згідно п.4.5 Договору поруки сторони домовилися про збільшення строку пред»явлення вимоги до поручителя до 3 років. Як вбачається з кредитного договору строк настання основного зобов»язання встановлено 04 березня 2012 року, строк на пред»явлення вимоги до поручителя з урахуванням п.4.5 Договору поруки 04 березня 2015 року, позивач пред»явив вимогу до поручителів звернувшись з позовом до суду 04 червня 2014 року. Ураховуючи наведене, суд вважає доведеним факт порушення відповідачами взятих на себе зобов"язань перед позивачем щодо погашення кредитних зобов"язань, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення в частині стягнення простроченої заборгованості по основному боргу в сумі 9321,06 грн. шляхом стягнення з відповідачів, як із солідарних боржників, заборгованості по кредитному договору в заявленому розмірі, однак окремо з боржника солідарно з кожним із поручителів, оскільки поручителі укладали окремі договори поруки. Щодо вимог про стягнення суми пені у розмірі 5644,11 грн., то оскільки позивачем не доведено її розміру за ненадання розрахунку пені, то підстави для її стягнення з відповідачів відсутні. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційного до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 151 грн. 72 коп., тобто по 50 грн. 57 коп. з кожного.

Outcome: partial