Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивач ПАТ "ВТБ Банк" звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Позов мотивував тим, що відповідачу [PERSON] відповідно до укладеного кредитного договору №R53700376345В від 28.12.2012 року позивачем був наданий кредит у сумі 100 000 гривень з кінцевим терміном погашення до 28.12.2016 року та сплатою 27 відсотків річних. Умови вказаного вище кредитного договору банком виконані в повному обсязі, однак позичальник ухиляється від взятих на себе зобовязань і станом на 17.05.2016 року заборгував банку 99 514, 26 гривень, які позивач просить стягнути на свою користь, а також судовий збір. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] під час судового засідання позов визнав частково. Вважає розмір пені, нарахованої позивачем завищеним. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 28.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №R53700376345В, згідно якого відповідачу був наданий кредит у сумі 100 000 гривень з кінцевим терміном погашення до 28.12.2016 року та сплатою 27 відсотків річних (а.с.10-14). Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Позивач свої зобовязання за договором виконав, кредитні кошти в сумі 100000 гривень були надані відповідачу шляхом безготівкового перерахунку на картковий рахунок 28.12.2012 року (а.с.19). Згідно з ст.ст. 1048, 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст.1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов"язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 1052 ЦК України встановлено, у разі невиконання позичальником обовязків встановлених кредитним договором, щодо забезпечення повернення позики позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України, якщо інше не встановлено договором. 06.08.2015 року за вих.№ 6682/1-2.36 на адресу відповідача був надісланий лист-вимога про погашення заборгованості, яка не виконана (а.с.20). Таким чином, відповідач в порушення умов договору свої зобовязання в частині погашення кредиту згідно розрахунку заборгованості по погашенню кредиту та відсотків за користування таким не виконує. Як вбачається із розрахунку заборгованості по споживчому кредиту [PERSON] заборгував позивачу станом на 17.05.2016 року 99 514, 26 гривень, з яких: борг за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих у зв"язку з порушенням зобов"язань щодо повернення кредиту- 37569 гривень 13 копійок; борг за процентами з урахуванням 3% річних, нарахованих у зв"язку з порушенням зобов"язань щодо сплати процентів- 4790 гривень 06 копійок; заборгованість по комісії за обслуговування кредиту- 11 761 гривень 88 копійок, пеня, нарахована у зв"язку з несвоєчасною сплатою процентів та кредиту в розмірі 0,5% за кожен день простроченя платежу- 45 393 гривень 19 копійок (а.с.5). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, згідно вимог ст.610 ЦК України. Пунктом 7.1 Кредитного договору передбачено, що у разі прострочення позичальником зобов"язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно умов договору, позичальник зобов"язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов"язань за кожен день порушення виконання зобов"язань, включаючи день погашення. Згідно з ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що відповідачем не надано суду доказів стосовно невірного нарахування банком пені за кредитним договором, суд бере до уваги розрахунок, що міститься в матеріалах справи (а.с.9). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на законі та умовах чинного між сторонами кредитного договору, а тому підлягають до задоволення. З відповідача підлягає стягненню також на користь позивача судовий збір в розмірі 1492 гривень 72 копійок згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved