Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

Неповнолітній [PERSON] звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно нього. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачі є його батьками, однак впродовж останніх семи років своїх обов"язків по вихованню позивача не виконують. Увесь цей час його опікою фактично займається баба - [PERSON] , з якою він і проживає в с. Малин Дубенського (Млинівського ) району та відвідує навчальний заклад по місцю свого проживання. Батьки [PERSON] та [PERSON] проживають окремо у смт. Млинів Рівненської області і фактично самоусунулися від виконання своїх обов"язків по його вихованню. Забезпеченням зростання, навчання і підготовкою його до дорослого життя, не займаються. Рішенням Млинівського районного суду від 07 березня 2019 року відповідачів було позбавлено батьківських прав відносно нього, [PERSON] , проте постановою Рівненського апеляційного суду від 04.07.2019 року вказане рішення було скасовано і попереджено [PERSON] , [PERSON] про необхідність змінити своє ставлення до виховання і матеріального утримання сина [PERSON] , [INFO] .. Однак, незважаючи на ухвалені судові рішення, батьки і надалі нехтують своїми обов"язками щодо виховання, догляду, надання йому, як дитині, необхідної допомоги, свого ставлення до нього на краще не змінили, у зв"язку з чим, він і надалі перебуває під повною опікою баби [PERSON] та не бажає бути пов"язаним з [PERSON] , [PERSON] взаємовідносинами, як батьками і сином. В судовому\~засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Додатково суду пояснив, що ні його мати [PERSON] , ні батько [PERSON] не цікавляться його життям. Невиконання ними своїх батьківських обов`язків по його вихованню носить тривалий характер. Свого ставлення до виконання своїх батьківських обов"язків після рішення Рівненського апеляційного суду, яким попереджено [PERSON] , [PERSON] про необхідність виконання своїх обов"язків щодо виховання сина [PERSON] , відповідачі не змінили. Позивач твердо переконаний у своїх намірах припинити сімейні правовідносини між ним і батьками [PERSON] , [PERSON] та не бажає у майбутньому бачити їх своїми батьками. Вважає що наявні усі правові підстави для позбавлення їх батьківських прав. Відповідач [PERSON] в судове засіданя не з"явилась, натомість від неї за підписом представника [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому вона просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що 03.04.2020 року постановою Верховного Суду касаційну скаргу [PERSON] на ухвалу Рівненського апеляційного суду у справі № 566/960/16 залишено без задоволення, а рішення без змін, відтак існує судове рішення між тими самими сторонами і з тих же підстав. Крім цього, заперечує наведені позивачем у позові обставини нехтування [PERSON] своїми батьківськими обов"язками. Стверджує, що неповнолітній [PERSON] добровільно з волі відповідачів і його баби [PERSON] залишився проживати з нею і дідом, оскільки будинок діда і баби відповідав усім необхідним умовам для проживання неповнолітньої дитини, а вона - [PERSON] таких на той час забезпечити не могла. Проте, починаючи з 2015 року між нею і [PERSON] виник конфлікт з приводу матеріального забезпечення сина [PERSON] , внаслідок чого стало неможливим виконання нею своїх обов"язків по вихованню сина через перешкоди зі сторони [PERSON] .. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Лейковський А.М. підтримав поданий відзив з наведених у ньому підстав, висновки органів опіки і піклування, які подані відповідно до вимог ст.19 СК України, просив відхилити через їх необ"єктивність, також просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] .. Відповідач [PERSON] відзиву на позов не подав. В судовому засіданні проти позову заперечував, покликаючись на те, що ні він, ні його дружина [PERSON] не ухиляються від виконання своїх батьківських обов"язків по відношенню до сина [PERSON] .. Натомість стверджував, що спір виник через перешкоди зі сторони [PERSON] , внаслідок чого стало неможливим виконання ними своїх батьківських обов"язків щодо позивача. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст.\~164\~ч.\~1\~п.\~2\~Сімейного\~Кодексу\~України підставою позбавлення матері, батька батьківських прав є ухилення від виконання ними своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 12 ). Рішенням Млинівського районного суду від 07 березня 2019 року відповідачів було позбавлено батьківських права відносно нього, [PERSON] .. Постановою Рівненського апеляційного суду від 04.07.2019 року вказане рішення було скасовано і попереджено [PERSON] , [PERSON] про необхідність змінити своє ставлення до виховання і матеріального утримання сина [PERSON] , [INFO] (а.с.10-19) Зазначеним судовим рішенням були встановлені обставини, які не підлягають доказуванню згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, зокрема встановлено наступне. Так, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03 липня 2013 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 08 від 21 листопада 2006 року . 26 лютого 2015 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . На підставі заяви [PERSON] та [PERSON] про визнання батьківства № 13.11-05.01-39 від 03.07.2015 року, до актового запису про народження [PERSON] № 08 від 21 листопада 2006 року, внесено зміни, а саме: змінено прізвище дитини на " [PERSON] ", внесені відомості про батька, а також прізвище матері дитини змінено з [PERSON] на [PERSON] , та видано повторне свідоцтво про народження дитини, серії [NUMBER] від 03.07.2015 року. [PERSON] проживав у [PERSON] , яка є його бабусею та матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .. На час ухвалення рішення Рівненським апеляційним судом, сім`я відповідачів проживала у житловому будинку, за адресою: [ADDRESS] . У вказаному будинку були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки виконкому Берегівської сільської ради № 02-22/454 від 29 серпня 2016 року, [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS] , з 25.12.2014 року по 25.12.2015 року, але за цією адресою не проживав . Після закінчення терміну дії договору, зареєстровані у будинку особи були зняті з реєстрації, за заявою власника житла [PERSON] . Після припинення оренди житла по [ADDRESS] , сім`я [PERSON] та [PERSON] переїхала проживати до господарства [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов та умов проживання від 25.08.2016 року, що складений комісією виконкому Берегівської сільської ради, умови проживання сім"ї [PERSON] і [PERSON] з дитиною [PERSON] є задовільними, в будинку чисто та затишно, дитина - [PERSON] , [INFO] , доглянута, наявні продукти харчування . Відповідно до характеристик [PERSON] та [PERSON] , що видані головою Берегівської сільської ради 29 серпня 2016 року, до поведінки вказаних осіб немає претензій з боку сусідів та сільської ради . З квітня 2016 року [PERSON] , [PERSON] та їх спільні діти - [PERSON] та [PERSON] проживають в с.м.т. Млинів. [PERSON] з 01.11.2016 року працює на посаді робітника з комплексного обслуговування та ремонту будівель у Млинівській ЦРЛ , а [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ Млинівського об`єднаного управління ПФУ та отримує пенсію по інвалідності. Між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] склалися неприязні стосунки: вони не спілкуються та конфліктують, що підтверджується, зокрема, вироком Млинівського районного суду від 09 червня 2016 року стосовно факту нанесення [PERSON] легких тілесних ушкоджень [PERSON] та матеріалами Млинівського ВП Дубенського ВП ГУ НП в Рівненській області за фактом звернення [PERSON] .. 05 серпня 2016 року [PERSON] подала скаргу в Адміністрацію Президента України, у який покликалася на те, що її мати, [PERSON] , перешкоджає у спілкуванні з сином [PERSON] та його вихованні, а служба у справах дітей Млинівської РДА не бере участі у вирішенні цієї проблеми. Вказана скарга [PERSON] направлена Адміністрацією Президента України для розгляду за належністю до Рівненської обласної державної адміністрації . Рівненська обласна державна адміністрація, у відповідь на скаргу [PERSON] від 29.09.2016 року № Т-1726/16, повідомила останню про необхідність звернення до суду з метою усунення перешкод у вихованні сина та дала завдання Млинівській райдержадміністрації організувати роботу щодо попередження порушення прав та законних інтересів дитини - [PERSON] .. Рішенням органу опіки та піклування Млинівської райдержадміністрації № 29-16 від 30 вересня 2016 року "Про соціально-правовий захист малолітнього [PERSON] " вирішено вважати за доцільне позбавити [PERSON] та [PERSON] , жителів с. Береги, батьківських прав відносно їх сина [PERSON] . У рішенні органу опіки та піклування Млинівської райдержадміністрації вказано, що: "29.08.2016 року працівниками служби у справах дітей проведено бесіду з малолітнім [PERSON] , про що зроблено запис в журналі особистого прийому громадян начальником служби за № 133. В ході бесіди з`ясовано, що [PERSON] з сином не спілкується, не телефонує, не відвідує, не надає матеріальної та моральної підтримки. Син ображений на маму. При розмові про неї у дитини виступають сльози. Хлопчик хвилюється. Вважає, що мама його покинула. На запитання про [PERSON] реагує вороже. Татом його не вважає, однак знає, що [PERSON] визнав себе батьком. Про цей факт йому повідомила бабуся. У розмові зауважив, що жити з мамою він не проти, однак категорично налаштований проти [PERSON] під час розмови наголосив, що боїться його, оскільки на момент спільного проживання [PERSON] бив його, кричав та конфліктував. 06 вересня 2016 року працівниками служби у справах дітей райдержадміністрації, районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, правоохоронних органів та виконавчого комітету Берегівської сільської ради здійснено повторний виїзд в родину Тітиків. [PERSON] чинив перешкоди у зустрічі членів комісії з дружиною. Після проведеної бесіди зустріч відбулася. Мама схвильована, однак виявляла почуття до сина. З ініціативи членів комісії, вдалося зорганізувати телефонну розмову малолітнього [PERSON] з мамою. [PERSON] болісно відреагувала на розмову під час якої (було ввімкнено гучний зв`язок) хлопчик зазначив, що спілкуватись з мамою він хоче, однак ні в якому разі не бажає проживати спільно із [PERSON] . Членами комісії запропоновано [PERSON] налагодити контакт із сином та спільно із працівниками виїхати на місце проживання дитини, на зазначену пропозицію вищевказаний громадянин та [PERSON] не відгукнулися… 30.09.2016 року на засідання комісії з питань захисту прав дитини запрошено [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] та малолітнього [PERSON] . На зазначене засідання ні [PERSON] ні [PERSON] не з`явились. [PERSON] в ході засідання зазначив, що категорично не хоче жити з мамою, не любить її і не хоче, щоб його чіпали. З пояснень класного керівника хлопчика [PERSON] стало відомо, що [PERSON] дуже чекав дзвінка від мами, яка не зателефонувала навіть у день народження сина. Цей факт має негативний вплив на психологічний стан дитини…". За вказаних підстав орган опіки та піклування Млинівської райдержадміністрації вважав за доцільне позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] . Відповідно до листа директора Уїздецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Радчук Б.В. від 25 серпня 2016 року № 49 Божанський Денис, за заявою матері [PERSON] , був зарахований у 2012 році до першого класу Уїздецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів. Виховується він дідусем і бабусею, які постійно підтримують зв`язок із вчителем, відвідують всі батьківські збори, забезпечують дитину всім необхідним для навчання. Бабуся завжди присутня на медичних оглядах, які проводяться в школі, відвідує свята, загальноосвітні заходи. З боку матері прояву інтересу до навчання та виховання дитини не було. Останній раз мама відвідувала дитину в школі в січні 2015 року, коли [PERSON] навчався в другому класі. На батьківські збори останні два роки мати не з`являлася. Наявними у справі доказами підтверджується неналежне виконання батьками [PERSON] батьківських обов"язків стосовно нього. [PERSON] та [PERSON] не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення та не виявляють належного інтересу щодо нього. Разом з тим, не встановлено достатніх підстав для висновку, що позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відповідатиме найкращим інтересам дитини. 03.04.2020 року постановою Верховного Суду касаційну скаргу [PERSON] на ухвалу Рівненського апеляційного суду у справі № 566/960/16 залишено без задоволення, а рішення без змін. (а.с. 100-110) Як зазначено вище, відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України підставою для позбавлення батьківських прав є ухилення матері, батька від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. У постанові від 29.04.2020 року по справі № 522/10703/18 Верховний Суд зробив висновок, що тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки (втрата прав, заснованих на спорідненості) як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. З матеріалів справи видно, що, на час ухвалення 04.07.2019 року судового рішення Рівненським апеляційним судом, неповнолітньому [PERSON] було повних дванадцять років. Оскільки постанова Рівненського апеляційного суду набрала законної сили 04.07.2019 року, то визначальними для правильного вирішення справи, є обставини, які відображають ставлення відповідачів до виконання своїх батьківських обов"язків по відношенню до сина [PERSON] , що мали місце після постановлення зазначеного судового рішення. Також, суд враховує вік неповнолітнього [PERSON] на час розгляду справи, якому 02.11.2021 року виповнилось повних 15 років та наявність у нього повного обсягу цивільної правоздатності і неповної цивільної дієздатності у взаємозв"язку з можливістю реалізації своїх майнових і немайнових прав та інтересів, залежно від участі батьків [PERSON] , [PERSON] .. Як встановлено судом, про що зазначено вище, починаючи з 2015 року неповнолітній [PERSON] проживає з бабою [PERSON] і перебуває під її опікою та піклуванням. При цьому, вихованням [PERSON] , створенням умов для його зростання, навчання, здорового і повноцінного фізичного і духовного росту та розвитку також займалася і продовжує займатися [PERSON] , а не батьки - [PERSON] та [PERSON] .. При цьому, починаючи з 04.07.2019 року, тобто після ухвалення судом апеляційної інстанції рішення у справі № 566/960/16-ц та попередження [PERSON] і [PERSON] про необхідність зміни своєї поведінки, ставлення відповідачів до спілкування з сином, участі у його вихованні, забезпеченні духовних та матеріальних потреб сина, спрямованих на підготовку його до дорослого життя, не змінилось. Внаслідок недбалого ставлення [PERSON] та [PERSON] до своїх батьківських обов"язків, неповнолітній [PERSON] в силу свого віку змушений самостійно при допомозі баби [PERSON] вирішувати всі свої як матеріальні, так і нематеріальні потреби, реалізовувати майнові і немайнові права та інтереси. Вказане підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами по справі. Так, з довідок Острожецької сільської ради Дубенського району про реєстрацію місця проживання особи № 490 від 03.11.2020 року та про склад сім"ї № 8 від 11.01.2021 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрований і фактично проживає в [ADDRESS] , до складу сім"ї входять: [PERSON] , [PERSON] - дід; [PERSON] - баба (а.с. 6,20) З акту обстеження матеріально - побутових умов сім"ї [PERSON] від 11.01.2021 р. № 9 вбачається, що з нею в індивідуальному житловому будинку проживає онук [PERSON] , за яким [PERSON] із чоловіком здійснює догляд. [PERSON] має окрему кімнату, оснащену оргтехнікою та всім необхідним для проживання. Мати [PERSON] - [PERSON] вихованням сина не займається. В користуванні сім"ї є земельна частка ( пай) розміром 16,89 га., яку [PERSON] обробляє самостійно; для обслуговування житлового будинку - 0,006 га., для особистого селянського господарства - 1,51 га. , утримуються свині, птиця. ( а.с.21) Відомостями з довідки № 01 від 12.01.2021 р. за підписом директора школи [PERSON] по місцю навчання неповнолітнього [PERSON] підтверджується та обставина, що й надалі впродовж 2019 - 2020 років станом на час видачі довідки включно, навчанням, вихованням [PERSON] продовжують займатись дід і баба, батьки від виконання своїх обов"язків по вихованню сина самоусунулися. ( а.с.26) Рішенням органу опіки та піклування Млинівської райдержадміністрації від 31.12.2020 року за № 20-20 визнано за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно неповнолітнього [PERSON] ( а.с.32-36). З письмових даних, виданих Млинівською ЦРЛ ( а.с.111- 112) вбачається, що [PERSON] працює у вказаному лікувальному закладі молодшою медичною медсестрою, отримує доходи, з яких за період з січня 2021 по липень 2021 року утримуються аліменти, характеризується позитивно. Також з матеріалів справи видно, що після ухвалення судом апеляційної інстанції рішення у справі № 566/960/16-ц від 04.07.2019 року [PERSON] звертався 13 серпня 2019 року із заявою на ім"я начальника служби у справах дітей Млинівської РДА, в якій просив визначити спосіб участі у вихованні дитини [PERSON] та визначити дні побачень із ним. ( а.с.113) У відповіді на заяву [PERSON] служба у справах дітей Млинівської РДА повідомила [PERSON] про перелік документів, які необхідно подати на розгляд комісії з питань захисту прав дитини при Млинівській райдержадміністрації та проінформовано, що після подання таких документів на засідання комісії буде запрошено його, [PERSON] , неповнолітнього [PERSON] , а також бабу [PERSON] , діда [PERSON] , які здійснюють фактичний догляд за дитиною. Однак, незважаючи на рішення Рівненського апеляційного суду від 04.07.2019 року, яким попереджено [PERSON] та [PERSON] про необхідність зміни ставлення до виховання і матеріального утримання сина [PERSON] , та вищезазначене повідомлення Служби у справах дітей Млинівської РДА про необхідність подання відповідних документів для вирішення питання участі відповідачів у вихованні неповнолітнього [PERSON] , ні [PERSON] , ні [PERSON] будь-яких інших дій зі свого боку, спрямованих на спілкування з сином та виконання своїх батьківських обов"язків по його вихованню, в період з 04.07.2019 року, не вчиняли. Вказану обставину підтвердив у своїх поясненнях, наданих в судовому засіданні, сам [PERSON] . Будь-яких інших доказів, які б свідчили про зворотнє, в суді не здобуто. На підставі вище наведеного суд прийшов до висновку, що ставлення батьків до виконання своїх обов"язків щодо спілкування та виховання сина [PERSON] , після 04.07.2019 року не змінилось. Активних дій з їхнього боку, спрямованих на налагодження стосунків з сином, що могло б позитивно відобразитись на виконанні ними свого обов"язку по його вихованню, відповідачі не здійснювали. З цих же підстав, суд відхиляє заперечення відповідачів проти позову, в яких вони посилались на наявність перешкод з боку [PERSON] , як причину невиконання своїх батьківськитх обов"язків по відношенню до сина [PERSON] . Натомість судом встановлено, що таке невиконання відповідачами своїх батьківських обов"язків, негативно відображається на взаємовідносинах із сином [PERSON] , реалізації ним майнових і немайнових прав та законних інтересів, як неповнолітнього. Декларація прав дитини передбачає, що права дитини мають забезпечуватись відповідно до наведених у ній принципів. Зокрема, серед інших передбачено принципи 6 і 7, які, в тому числі передбачають, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за її освіту і навчання; насамперед таку відповідальність несуть її батьки. Однак, як встанволено в суді, [PERSON] та [PERSON] не забезпечують необхідних умов для повного, гармонійного і здорового розвитку [PERSON] .. Так, документально підтверджено і про це зазначено вище, що неповнолітній [PERSON] є учнем Уїздецької ЗОШ І-ІІІ ступенів, однак, навчанням [PERSON] батьки [PERSON] та [PERSON] не цікавляться, школи не відвідують, що суперечить правам та інтересам дитини, спрямованим на здобуття середньої освіти, здобуття у майбутньому професійної, чи вищої освіти за певною спеціальністю та вибором професії, а також влаштуванням особистого життя по досягненню повноліття. Крім цього, судом встановлено, що [PERSON] потребує медичної допомопоги, у зв"язку з виявленим у нього захворюванням за кодом міжнародної статистичної класифікації хвороб -183.9. У з"язку з цим, перебував на лікуванні стаціонарно у хірургічному відділенні Луцької ЦРЛ ( а.с.154). При цьому, для реалізації можливості бути направленим на стаціонарне лікування, вимушений був укласти декларацію про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу (сімейний лікар). Допомогу в укладенні декларації надавала йому баба [PERSON] , яка зазначена у декларації, як законний представник пацієнта [PERSON] ( а.с.153). Крім цього, довідкою сімейного лікаря, підтверджується, що за направленням на оперативне лікування [PERSON] зверталась бабуся [PERSON] ( а.с. 155). Це у свою чергу є свіденням того, що відповідачі за здоров"я сина [PERSON] не дбають і станом його здоров"я не цікавляться. Таке нехтування відповідачами своїх батьківських обов"язків негативно відображається на правах неповнолітнього [PERSON] по охороні його здоров"я. Отже, наведене свідчить, що незважаючи на раніше встановлені неприязні відносини з [PERSON] , відповідачі [PERSON] , [PERSON] не є відповідальними за зростання, навчання, виховання [PERSON] , а також за гармонійний і здоровий його розвиток, підготовку до дорослого життя, оскільки будь-якої активної вольової поведінки, спрямованої на це, з боку відповідачів не здійснювалось. А тому, суд констатує, що така безвідповідальність не в інтересах неповнолітнього [PERSON] , оскільки не забезпечує його немайнових прав по здобуттю освіти, охорони здоров"я, соціального захисту, що у свою чергу, не сприяє можливості [PERSON] розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності. Рішенням виконавчого комітету Острожецької сільської ради №108 від 20 вересня 2021 року затверджено висновок органу опіки та піклування Острожецької сільської ради Рівненської області. Згідно висновку, вирішено вважати за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] (а.с. 172-174). Даний висновок представник Острожецької сільської ради Рівненської області Комар Олеся Олегівна підтримала повністю, суду додатково пояснила, що висновок вважає об"єктивним, оскільки на засідання опікунської ради [PERSON] та [PERSON] запрошувались письмово, про що є документальне підтвердження, проте не з"явились. Перед засіданням опікунської ради з цього питання, орган опіки і піклування в черговий раз провів обстеження умов проживання неповнолітнього [PERSON] у с. Малин Дубенського району Рівненської області, внаслідок чого не було здобуто жодних відомостей про те, що його батьки [PERSON] та [PERSON] змінили ставлення до сина та до виконання своїх батьківських обов"язків по відношенню до нього, оскільки і надалі до нього не приїжджають, не спілкуються з ним. Вихованням, станом здоров"я , фізичним і духовним розвитком дитини і надалі опікується баба [PERSON] .. Рішенням виконавчого комітету Млинівської селищної ради № 193 від 30 вересня 2021 року затверджено висновок органу опіки і піклування Млинівської селищної ради у даній справі. Згідно висновку визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . При цьому, як видно з висновку, зафіксовані у ньому дані відображають позитивні характеристики [PERSON] та [PERSON] , а також підтверджують особисту участь сторін по справі на засіданні опікунської ради, де вони, покликаючись на перешкоджання з боку [PERSON] у виконанні ними батьківських обов"язків по вихованню сина [PERSON] , дали аналогічні пояснення тим, які надали суду. Загалом здобуті органом опіки і піклування відомості про сім"ю [PERSON] та [PERSON] не вказують на те, що сім"я є неблагополучною, а отже, батьки позивача взмозі були виконувати свої обов"язки по вихованню сина [PERSON] . Водночас з\~висновку видно,\~що у відповіді голови Млинівського районного суду на адвокатський запит від 20.08.2021 року № 01-29/62/2021 вказано, що з 2016 року по 20 серпня 2021 року цивільні справи за позовом [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні зі своїм сином [PERSON] не надходили. У серпні 2019 року [PERSON] звернулась із заявою до органу опіки і піклування Млинівської райдержадміністрації щодо визначення порядку спілкування із сином [PERSON] . У відповіді начальника служби у справах дітей від 04.09.2019 року № 01.09.19 [PERSON] надано роз"яснення щодо подачі необхідних документів на засідання комісії з питань захисту прав дитини згідно Постанови КМУ № 866 від 24.09.2008. Проте такий пакет документів від подружжя [PERSON] не надходив. (а.с. 185-194) Вищезазначене, на переконання суду, є додатковим підтвердженням того, що відповідачі, маючи змогу виконувати свої батьківські обов"язки, самоусунулись від виховання сина [PERSON] . В судовому засіданні представник Млинівської селищної ради Грицюк С.О. вказаний висновок підтримав та зазначив, що орган опіки і піклування перед розглядом питання щодо доцільності позбавлення відповідачів батьківських прав відносно сина [PERSON] , провів відповідну роботу та детально вивчив питання виконання [PERSON] та [PERSON] своїх батьківських обов"язків по вихованню сина [PERSON] . За результатами проведеної роботи не було отримано жодних відомостей, які б свідчили про позитивні зміни у ставленні відповідачів до виховання [PERSON] . Вказані висновки органів опіки і піклування суд вважає належними, допустимими і достовірними доказами у справі, оскільки відображені у них дані щодо ухилення відповідачів [PERSON] , [PERSON] від виконання своїх обов"язків по вихованню неповнолітнього [PERSON] повністю узгоджуються з дослідженими у ході судового розгляду доказами. А тому, наведені відповідачами заперечення про необ"єктивність висновків органів опіки і піклування, суд відхиляє. Як зазначено вище, доказів наявності перешкод у виконанні [PERSON] та [PERSON] свого обов"язку по вихованню [PERSON] у ході судового розгляду не здобуто, оскільки будь-яких активних дій, спрямованих на побачення з сином, участі у його вихованні та спілкуванні з ним, відповідачі після 04.07.2019 року, не здійснювали. Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Хант проти України» зазначив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачем [PERSON] доведено, що згідно з рішенням Рівненського апеляційного суду від 04.07.2019 року [PERSON] та [PERSON] попереджено про необхідність змінити на краще свою поведінку по виконанню свого обов"язку щодо його виховання. Однак, всупереч такому попередженню відповідачі свідомо самоусунулись від виконання своїх батьківських обов`язків по його вихованню. А тому, суд вважає, що інтереси неповнолітнього [PERSON] , яких не відстоюють його батьки [PERSON] та [PERSON] , переважають над інтересами самих батьків по збереженню сімейних правовідносин між ними і сином. Відтак, позивачем доведено обгрунтовану доцільність, яка відповідає його інтересам, та наявність правових підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України для позбавлення [PERSON] , [PERSON] батьківських прав відносно нього. З урахуванням вище наведеного у сукупності, позов [PERSON] є таким, що підлягає до задоволення повністю з позбавленням відповідачів [PERSON] , [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~На підставі п. 2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved