Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

19 серпня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] який є ФОП і здійснює продаж меблів було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого [PERSON] мав купити, а продавець [PERSON] продати меблі для особистого некомерційного використання, згідно замовлення, а саме кухню (а.с.5). Вказані обставини не заперечуються та визнані сторонами по справі. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Оскільки [PERSON] прийняла замовлення [PERSON], сторони домовились про усі істотні умови договору, а саме щодо ціни, яка складала на момент укладення договору 21500 гривень. Із договору купівлі продажу від 19.08.2016 р. вбачається, що сума вартості товару становить 21500 грн., попередня оплата проведена [PERSON] - 21500 грн., крім цього, доводиться зазначеними відомостями в п.3.4 Договору купівлі-продажу від 19.08.2016 р.(а.с.5). Судом приймається вказаний договір як належний доказ, оскільки саме у такій формі відповідачем здійснювалось оформлення замовлення, що не заперечується сторонами. За умовами ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 615 та ч. 1 ст.665 ЦК України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. У разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Частиною 2 ст. 693 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Згідно ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Відповідно до ст.538 Цивільного кодексу України, виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання. При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту. У разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Як встановлено судом під час розгляду справи, позивач здійснив попередню оплату товару в сумі 21500 грн. 00 коп., однак сам товар так і не отримав та звернувся до відповідача з вимогою повернути зазначені кошти. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. На доведення вказаних вище обставин, позивачем долучено до позовної заяви претензію №1 від 24.10.2016 р., яка була отримана [PERSON] цього ж числа, де покупець вказує, що продавець не виконав своїх зобов'язань щодо доставки товару та відмовляється повертати кошти сплачені ним. (а.с.8-9). З претензії №2 про повернення коштів за непоставлену продукцію від 28.10.2016 р. вбачається, що [PERSON] вимагав повернути кошти за непоставлений товар згідно договору купівлі-продажу від 19.08.2016 р. (а.с.10). Згідно із змістом ст.651 ч.2 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того на що вона розраховувала при укладенні договору. Таким чином, в ході судового слідства достовірно встановлено, що між сторонами було укладено договір, умови якого не були виконані відповідачем в частині поставки товару - без узгодження із позивачем, що суперечить вимогам ст. ст. 651, 652 ЦК України, а тому вимога в частині розірвання договору купівлі-продажу та повернення йому суми попередньої оплати, яка відповідає сумі вартості товару, відповідно до вказаного договору, на момент його укладення (21500 гривень), що була сплачена позивачем на виконання умов договору, підлягає до задоволення та стягнення з відповідача на користь позивача. [PERSON] також заявлялась позовна вимога про стягнення пені у сумі 645 гривень. Відповідно до ст. 10 п 5. ЗУ "Про захист прав споживачів" у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі. Тому суд вважає за доцільне стягнути з [PERSON] 645 грн. пені. [PERSON] була заявлена позовна вимога про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. Відповідно до змісту ст.23 ЦК України вбачається, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. \~ Відповідно до \~ч.2 ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів" вбачається, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до положень\~ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів" щодо права споживача на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством.\~ У справі не встановлено обставин, з якими закон пов'язує право споживача\~\~ [PERSON]\~на відшкодування моральної шкоди, тому суд вважає, що для задоволення позовних вимог у цій частині\~\~ немає підстав.\~ Таким чином, в позові в частині стягнення моральної шкоди слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі наведеного, ст.ст. 530, 626, 638, 615, 651-652, 693 ЦК України, Закону України "Про захист прав споживачів",

Outcome: approved