Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], ПАТ "Кредобанк", ТзОВ "ЖЕО ЖБК" про звільнення майна з-під арешту. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 27.03.2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір № ROH0GK00000016, відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 35000,00 дол. США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором сторони уклали договір іпотеки квартири за адресою [ADDRESS], на яку накладено арешти ВДВС Рівненського МУЮ, з-під яких просить звільнити вказану квартиру. Відповідачі були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, однак до суду не з"явилися повторно, причин неявки не повідомили та не подали заяву про розгляд справи у їх відсутність. Крім того, виклик відповідача - [PERSON] в судове засідання на 15.03.2016 року здійснювався через розміщення оголошення в газеті «Вісті Рівненщини» № 6 від 12 лютого 2016 року. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити, крім того не заперечив щодо заочного розгляду справи. За таких обставин, в зв"язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомлених відповідачів на підставі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Будь-яких заперечень по суті позовних вимог відповідачем суду не надано. Дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд важає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 27.03.2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № ROH0GK00000016 згідно якого надано кредит в розмірі 35000,00 дол. США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] 27.03.2006 року було укладено договір іпотеки квартири загальною площею 47,8 кв.м., яка розташована за адресою [ADDRESS]. 07.09.2009 року, 24.03.2014 року, 09.02.2015 року державними виконавцями ВДВС Рівненського МУЮ при примусовому виконанні виконавчих листів про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ "ЖЕО ЖБК", ПАТ "Кредобанк" та ПАТ КБ "ПриватБанк" відповідно, накладено арешт на все майно боржника. 07.11.2013 року Рівненським міським судом Рівненської області було задоволено позов банку про звернення стягнення на предмет іпотеки, рішенням суду надано право іпотекодержателю на укладення договору купівлі-продажу квартири з будь-якою особою покупцем в порядку ст. 38 Закону України "Про іпотеку". З відповідного розрахунку вбачається, що заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ "ПриватБанк" станом на 20.11.2015 року складає 84081,70 дол. США, що відповідно до службового розпорядження НБУ складає 2004435,92 грн. що значно перевищує вартість предмету застави в розмірі 202000,00 грн., яку визначили сторони в пункті 10 договору іпотеки. Згідно інформаційної довідки з ЄДР вбачається зареєстрована 27.03.2006 року заборона на нерухоме майно, а саме на квартиру за адресою [ADDRESS] згідно договору іпотеки. Статтею 54 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майна з - під арешту. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Згідно п 5.13.2. інструкції "Про проведення виконавчих дій" №74/5 від 15.12.1999р., на майно, щодо якого встановлено іпотеку чи накладено заборону на відчуження, не може бути звернено стягнення для задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження за ст. 14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", якою визначено, що зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Отже позивач, іпотекодержатель має найвищий приорітет задоволення своїх вимог предметом іпотеки та заборгованість відповідача перед банком є вищою за вартість квартири. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 1218,00 грн.

Outcome: approved