Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Кузьмич Наталія Олександрівна звернулася до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом. Позов мотивовано тим, що [INFO] померла рідна тітка позивача- [PERSON] (актовий запис про смерть № 51 від 20.11.1998 року складений виконавчим комітетом Сенчанської сільської ради Лохвицького району Полтавської області). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно - право на земельну частку (пай) на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0104567 розпайованого колгоспу "Росія" Сенчанської сільської ради Лохвицького району Полтавської області розміром 3,39 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), підстава: рішення Лохвицької РДА від 05.08.1996 року № 391. Першою лохвицькою державною нотаріальною конторою від 12.07.2016 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, оскільки неможливо встановити ступінь споріднення між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємцем [PERSON] та відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просить суд винести рішення, яким встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в с. Рудка Миргородського (колишнього Лохвицького) району Полтавської області була рідною тіткою [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] ; визнати за позивачем в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 3,39 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на яке мала померла [INFO] [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0104567 розпайованого колгоспу "Росія" Сенчанської сільської ради Лохвицького району Полтавської області розміром 3,39 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), підстава: рішення Лохвицької РДА від 05.08.1996 року № 391. В судове засідання позивач не з"явився, представник позивача подала заяву про підтримання позову, справу просить розглядати без її участі та без участі позивача. Представник відповідача по справі в судове засідання не з"явився, подав заяву про визнання позову, справу просить розглядати без участі представника. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до наступного. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. \~ \~ \~ \~Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. \~ \~ \~ \~Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що [INFO] померла рідна тітка позивача- [PERSON] (актовий запис про смерть № 51 від 20.11.1998 року складений виконавчим комітетом Сенчанської сільської ради Лохвицького району Полтавської області). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно - право на земельну частку (пай) на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0104567 розпайованого колгоспу "Росія" Сенчанської сільської ради Лохвицького району Полтавської області розміром 3,39 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), підстава: рішення Лохвицької РДА від 05.08.1996 року № 391. Першою лохвицькою державною нотаріальною конторою від 12.07.2016 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, оскільки неможливо встановити ступінь споріднення між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємцем [PERSON] та відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку. Згідно інформаційного листа відділу Держгеокадастру у Лохвицькому районі Полтавської області від 24.06.2016 року на прізвище [PERSON] видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0104567 розпайованого колгоспу "Росія" Сенчанської сільської ради Лохвицького району Полтавської області розміром 3,39 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), підстава: рішення Лохвицької РДА від 05.08.1996 року № 391. На запит суду, державний нотаріус Першої лохвицької державної нотаріальної контори надала інформаційну довідку зі СР (заповіти/спадкові договори), інформаційну довідку зі СР (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), відповідно до якої після смерті [INFO] [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, чи про відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався. Спадкова справа не заводилася. Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт. Відповідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії. Встановлення факту родинних відносин з [PERSON] необхідно позивачу для оформлення спадкового права на земельну частку (пай). Як встановлено судом, позивач [PERSON] здійснював догляд за тіткою [PERSON] , провів її поховання та фактично вступив у володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Сенчанської сільської ради № 779 від 09.07.2021 року. Відповідно до акту Сенчанської сільської ради від 09.07.2021 року [PERSON] з березня 1993 року по 20.11.1998 року проживала разом з рідним племінником [PERSON] та його родиною в [ADDRESS] . Разом вели спільне господарство, були пов"язані спільним побутом, мали взаємні права та обов"язки. Померла [INFO] [PERSON] була рідною тіткою позивача і рідною сестрою його матері [PERSON] , вони були неповнорідними сестрами: мали одну матір, а різних батьків. \~ Так, письмовими поясненнями свідок [PERSON] підтвердила, що померла [INFO] [PERSON] була рідною тіткою [PERSON] . З початку 1993 року проживала з племінником та його родиною. В [PERSON] сім"ї та дітей не було. Племінника вважала своїм сином та на протязі всього життя підтримували теплі родинні стосунки, завжди допомагали один одному. Коли тітка померла, [PERSON] організував її поховання та доглядав за її будинком, обробляв город. За приписами п.п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» №7 відповідно до\~статті 1225 ЦК\~(\~435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування\~\~права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). \~ \~ \~ \~Статтею 1\~Закону України\~«Про порядок\~виділення в\~натурі (на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власника земельних\~часток (паїв)» від 05.06.2003 року передбачено, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. \~ \~ \~ \~Згідно\~\~ст. 2 цього Закону\~основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно ст. 1265 ЦК України у п"яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на підставах, що не заборонені законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Встановлено, що дійсно [PERSON] була рідною тіткою [PERSON] , а тому позивач має право на спадкування прав спадкодавця. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). \~ \~ \~ \~З огляду на вказані норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, так як не порушують чиї-небуть права чи інтереси.

Outcome: approved