Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

В листопаді 2020 року позивач звернувся до суду, як орган опіки та піклування з метою захисту законних прав та інтересів малолітньої дитини про позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивач зазначив, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої дитини, а саме не піклується про його життя та здоров`я, не утримує та не займається його вихованням. Крім того, помешкання де мешкає [PERSON] разом з дитиною та бабусею не пристосоване для проживання, будинок згорів багато років, тому вони проживають у времянці (достройці) де є невеличка кімната та коридор, які в холодну пору обігріваються електрообігрівачем, в кімнаті є диван та розкладне крісло, у [PERSON] не має свого ліжечка. Відповідач [PERSON] соціальну допомогу, яку отримує на дитину витрачає на спиртне та власні потреби, проводить час із знайомими, залишаючи маленьку дитину на хвору бабусю, при цьому не повідомляє своє місце перебування, не телефонує, не цікавиться дитиною та не відповідає на дзвінки. Змінюючи співмешканців, відповідач в пошуках особистого життя, приводить сторонніх осіб, батько відповідача зловживає спиртними напоями, після чого вчиняє сварки, що неодноразово фіксувалось працівниками поліції. Бабуся [PERSON] , сусіди, соціальні працівники та міська варта систематично звертались до служби у справах дітей із скаргами на поведінку матері [PERSON] . 30 січня 2020 року [PERSON] повідомила телефоном службу у справах дітей, проте, що її онуки, відповідача [PERSON] , два дні не має вдома, оскільки бабуся не може впоратись з дитиною просила допомоги. Для перевірки повідомлення, службою у справах дітей було здійснено виїзд за адресою проживання сім"ї де було виявлено, що дитина була з бабусею, кашляла, мала хворобливий вигляд та висипання на шкірі, продукти харчування були відсутні, при цьому мати дитини на дзвінки не відповідала. У зв`язку із існуванням загрози життю та здоров`ю малолітнього [PERSON] , комісією прийнято рішення про негайне відібрання дитини, про що складено акт, дитина тимчасово влаштована до сім`ї патронатного вихователя, що створена при службі дітей та сім`ї виконавчого комітету Обухівської міської ради. Відповідачка, попри надання їй соціального супроводу фахівців Обухівського міського центру соціальних служб для сім`ї не виконувала план соціального супроводу, не прислуховувалась до порад фахівців, докладала дуже мало зусиль для зміни власної поведінки, звичок та відповідального відношення до своїх батьківських обов`язків, як наслідок не виявила бажання змінювати свою поведінку. Дитина пів року перебувала у сім`ї патронатного вихователя, за цей час відповідач чотири рази зверталась до служби у справах дітей та сім`ї та двічі передавала іграшки та солодощі для дитини, двічі надавала відеозапис звернення до сина. Питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітнього сина [PERSON] неодноразово розглядалось на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Обухівської міської ради та в результаті прийнято рішення про надання висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав та подання позову до суду. 26 листопада 2020 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження та розгляд справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. 21 грудня 2020 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Представник Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області Назаренко О.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та вказала, що відповідач не виконує батьківських обов`язків, самоусунулась від їх виконання, за минуванням одного року та одного місяця після відібрання дитини від матері ніяких зусиль та зрушень для повернення дитини не приклала, тільки пусті наміри, слова та обіцянки. Без поважних причин матері не має вдома, коли двохрічна дитина залишена без належного догляду з високою температурою на немічну бабусю, без продуктів харчування, ліків та відсутніх умов для нормального розвитку, виховання, відпочинку дитини. Враховуючи ситуацію, що склалась, вважає, що позбавлення батьківських прав по відношенню до його біологічної матері [PERSON] може врятувати дитину та дати йому шанс на щастя у люблячій родині, яка буде радіти його успіхам, досягненням, посмішці. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні, пояснила, що можливо була не найкращою матір"ю, однак дуже любить свого сина, завжди піклувалася про нього, доглядала, він був забезпечений всім необхідним. Вона виховує дитину без батька, їй допомагає бабуся [PERSON] , з якою вони разом проживають. Родина не досить забезпечена, але умови для проживання сина створені, завжди є продукти харчування, одяг, іграшки. Щоб запезпечити дитину вона працює. Хлопчик ніколи не залишався без нагляду, з дому вона надовго не відлучалася і тільки за згодою бабусі, яка залишалась з дитиною. Заперечила зловживання алкоголем, зазначивши, що на облік до лікаря нарколога була поставлена безпідставно, коли той з представниками служби приїхав до місця її роботи. Наркотичних засобів ніколи не вживала. Вказала, що тривалий час проживає лише з одним чоловіком, з яким має намір створити сім"ю. Інші доводи представника позивача заперечила, як безпідставні та нічим не підтверджені. Разом з тим, вона не уявляє без дитини свого життя, має намір зробити все для дитини, щоб він виріс достойною дитиною, забезпечити його необхідним, житлом, харчуванням та розвитком, дати йому свою любов. Просила не позбавляти її батьківських прав. Представник відповідача [PERSON] щодо задоволення позову заперечив через його безпідставність та необгрунтованість. Пояснив, що відповідач дійсно мала деякі недоліки у виконанні батьківських обов"язків, але вони не можуть бути підставою для позбавлення її самого найдорожчого в житті - дитини. Відповідач працювала, забезпечена житлом, дитина мала одяг, відповідне харчування, іграшки, мати забезпечувала його розвиток, дбала про здоров"я. Просив врахувати дійсні обставини, бажання відповідача та інтереси дитини при вирішенні позову. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що з червня 2020 року прийнято повідомлення від бабусі відповідачки, про те, що [PERSON] перебуває у складних життєвих обставинах, будинок згорів, сім`я проживає без належних умов. В будинку меблів та одягу по мінімуму, мало продуктів харчування, дитина спала з бабусею. З повідомлення міської варти відомо, що відповідач перебувала в стані алкогольного сп`яніння, її співмешканець курить травку. Крім того, відповідачка пропадає з дому, залишаючи дитину з бабусею, яка хвора. Не займається розвитком, лікуванням та доглядом за дитиною. [PERSON] в два роки не знає жодної цифри та літери, не знає горщика, умов для його проживання відповідачем не створено. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказав, що коли працював у позивача до служби надходили анонімні звернення щодо неналежного виконання відповідачкою батьківських обов"язків, а відповідно візити служби до місця проживання [PERSON] під час яких іноді були випадки антисанітарії в будинку, перебування відповідача в стані алкогольного сп"яніння, будь яких заходів впливу до [PERSON] не застосовувалось. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що в 2017 році онука народила [PERSON] . [PERSON] завжди дбала про сина, він був доглянутим, одягнутим, нагодованим. Відповідач працювала та іноді залишала дитину на неї. 31.01.2020 року представники служби у справах дітей забрали [PERSON] під приводом, що допоможуть [PERSON] та відвезуть в лікарню, але пізніше сказали, що місць в лікарні не було, а через деякий час сказали, що віддали хлопчика чужим людям. Місце перебування дитини вони не повідомляють, посилаючись на різні обставини і вони позбавленні можливості спілкуватись з хлопчиком хоча цього дуже хочуть і неодноразово звертались до позивача з цього приводу. Заперечила свої звернення до служби з приводу неналежного виконання [PERSON] батьківських обов"язків, зловживання онукою спиртним, залишення дитини без нагляду чи в небезпеці, відсутність необхідних умов для його проживання. Свідок [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні вказали, що [PERSON] має намір та бажання виховувати дитину, вона хвилюється за дитину, любить її. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, представника відповідача, свідків, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] є матір`ю, [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини, згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану записані на підставі ч.1 ст.135 СК України. Відповідно довідки, виданої відділом реєстрації фізичних осіб та ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Обухівської міської ради від 30.07.2020 року №3765 вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , 1956 р.н., [PERSON] , 1975 р.н., [PERSON] , 1998 р.н. та [PERSON] 2017 р.н. З актів обстеження житлово-побутових умов складених комісійно та затверджених начальником служби у справах дітей та сім`ї від 11.07.2019 року, 21.10.2019 року, 12.12.2019 року, 19.12.2019 року, 08.01.2020 року, 30.01.2020 року, 02.06.2020 року, 21.07.2020 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] проживають: мати [PERSON] , 1998 року народження її син [PERSON] , 2017 року народження, батько [PERSON] - [PERSON] , 1975 року народження, бабуся [PERSON] , 1956 року народження, а також співмешканець [PERSON] - [PERSON] 1995 року народження. Проживають разом в літній кухні, яка складається з однієї кімнати та коридору, взимку опалюється електрообігрівачем, у кімнаті прибрано та дитина має окреме дитяче ліжко, але дитина спить з бабусею [PERSON] - [PERSON] . Зі слів [PERSON] її онука [PERSON] не займається взагалі сином, вживає наркотичні речовини. [PERSON] весь час перебуває з бабусею, мама дитини майже ним не займається і матеріально не допомагає. Сім`я потребує покращення житлових умов та соціального супроводу. З повідомлення начальника відділу ГУНП в Київській області від 05.02.2020 року за №969 вбачається, що упродовж 2019 -2020 років в Обухівському ВП зареєстровано три виклики поліції за адресою: [ADDRESS] від [PERSON] , окрім викликів на спецлінію «102» протягом 2019 року надійшло 5 викликів за вищевказаною адресою на особистий номер мобільного телефону старшого дільничного офіцера поліції [PERSON] , яка відповідно наказу закріплена за вказаною територією. 30 січня 2020 року складеного комісійно акт проведення оцінки рівня безпеки дитини [PERSON] , [INFO] , відповідно до якого, фактично догляд за дитиною здійснює прабабуся, яка перенесла два інсульти та від якої відчувається запах алкоголю. Дитина має кашель, на щічках наявна алергічна реакція. У будинку проживає батько [PERSON] , який у стані алкогольного сп`яніння стає агресивним. Мати дитини регулярно залишає дитину на декілька днів, не звертаючи увагу на стан його здоров`я та без продуктів харчування. Зі слів [PERSON] її онука [PERSON] разом зі співмешканцем вживають невідомі наркотичні речовини. Дорослі члени родини вчиняють сварки та бійки, регулярно приїжджають патруль поліції та лікар-нарколог. 30 січня 2020 року начальником відділу у справах дітей служби у справах дітей та сім`ї ВК Обухівської міської ради, начальником ССДС ВК Обухівської міської ради та провідним спеціалістом відділу у справах дітей складено акт про негайне відібрання дитини [PERSON] , [INFO] у матері [PERSON] , [INFO] , оскільки остання в черговий раз залишила малолітню дитину на стареньку бабусю, а сама пішла в невідомому напрямку, залишаючи дитину в ситуації, яка загрожує її життю та здоров`ю, оскільки батько [PERSON] зловживає спиртними напоями та вчиняє бійки та сварки. 06 лютого 2020 року рішенням №87 Виконавчого комітету Обухівської міської ради вирішено відібрати малолітнього [PERSON] , [INFO] від його матері [PERSON] , [INFO] у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози для життя та здоров`я дитини. З висновку виконавчого комітету Обухівської міської ради, як органу опіки та піклування №2577 від 03.11.2020 року вбачається, що з метою захисту законних прав та інтересів дитини доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно довідок Обухівської ЦРЛ №249, 252 [PERSON] , 1998 року народження з серпня 2020 року перебуває на профілактичному обліку в наркологічному кабінеті з приводу епізодичного вживання алкоголю. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно із ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. У відповідності з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Так, відповідачу, як матері малолітнього [PERSON] в провину ставиться ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що є правовою підставою для позбавлення батьківських прав (п.2 ч.1 ст.164 СК). Дане поняття є «оціночним» і підлягає дослідженню в кожному конкретному випадку з урахуванням цілої сукупності чинників і факторів. Зокрема, відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. На думку суду врахування обставин, які підпадають під визначення дій особи, як «ухилення від виконання батьківських обов`язків» не вичерпуються наведеним вище переліком і підлягають розширеному тлумаченню залежно від особливостей кожної конкретної ситуації. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач в обгрунтування позовних вимог посилався на зловживання відповідачем алкогольними напоями, вживання наркотичних засобів, відсутність належних умов для виховання та проживання дитини, антисанітарію в будинку та присутність сумнівних осіб, залишення дитини в небезпеці, витрати соціальної допомоги на власні потреби, однак такі доводи не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. З матеріалів справи вбачається, що будинок обладнаний необхідним для проживання дитини, а судом при розгляді справи встановлено, що відповідач працює та утримує дитину, займається її вихованням. Випадків відсутності харчування, одягу чи інших необхідних речей для нормальної життєдіяльності дитини судом не встановлено та позивачем не зазначено. До адміністративної відповідальності, зокрема і по ст.184 КУПАП, [PERSON] не притягувалася. Судом встановлено, що дитину відповідач залишала з бабусею виключно за згодою останньої, а факт відсутності по місцю проживання, визнаний [PERSON] в поясненні від 23.10.2019 року не може бути підставою для позбавлення її батьківських прав. Суд враховує, що позивач визнає обставину неодноразового звернення відповідача та її бабусі до служби у справах дітей та сім"ї, як органу опіки і піклування з метою встановлення місця знаходження малолітнього [PERSON] для спілкування з ним. За поясненнями матері вона любить дитину, має бажання виховувати сина, дбати про нього. Отже, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи, враховуючи те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, що не виконують батьківських обов`язків та те, що позивачем не надано доказів того, що відповідач навмисно ухилялась від виконання своїх обов`язків по вихованню сина та свідомо нехтувала своїми батьківськими обов`язками, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. Тобто, даних про те, що відповідач самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків матеріали цивільної справи не містять та такі докази не надані з боку позивача. Суд звертає увагу, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини (далі Європейський Суд) у справі «Савіни проти України», пункт 49 рішення у справі «Хант проти України»).

Outcome: dismissed