Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] (третя особа Ревбинська сільська рада Чорнобаївського району) про усунення перешкод в баченні з дитиною та у її вихованні, посилаючись на те, що 02 червня 2012 року між сторонами був укладений шлюб та [INFO] року народився син [PERSON]. 25 листопада 2014 року шлюб між сторонами розірвано. Після розлучення син проживає з матір"ю в [ADDRESS] З жовтня 2014 року відповідач не дає можливості позивачу зустрічатися з дитиною: свідомо закриває двері будинку на замок, не відповідає на телефонні дзвінки. 25 листопада 2014 року позивач звернувся з заявою до Ревбинської сільської ради з проханням встановити порядок спілкування та зустрічей з дитиною. Рішенням виконкому Ревбинської сільської ради Чорнобаївського району від 10 грудня 2014 року №56 було встановлено час спілкування з малолітнім сином та визначено, що : 1. [PERSON] має право на спілкування з сином [PERSON]: - одну добу - субота з 10 год. 00 хв. до 10 год. 00 хв. неділі щотижня; - спілкування в інші дні визначається за домовленістю між [PERSON] та [PERSON]. шляхом письмової домовленості на папері. Під час спілкування не повинні порушуватись права обох сторін згідно чинного законодавства України, а дитина повинна бути доставлена до постійного місця проживання не пізніше 20 години поточного дня. -спілкування батька з сином в святкові дні та дні державних свят, а також особисті святкові дні [PERSON] (день народження, дні народження батька або рідних) 5-6 годин на день (вільних від денного сну дитини); 2. Спілкування батька з [PERSON] має відбуватись на території фактичного проживання батька ([ADDRESS]) або на його розсуд. 3. Дозволяти інколи дідові [PERSON] забирати внука з місця постійного проживання у дні і години, відведені для спілкування з батьком при наявності на те певних причин. Попередньо за домовленістю з матір"ю про все у письмовій формі або по телефону. 4. Зобов"язати матір повідомляти батька про термін від"їзду та перебування сина за межами постійного проживання (с.Ревбинці) шляхом письмового повідомлення не пізніше, ніж за 10 днів перед від"їздом. Мотивуючи тим, що він має право на спілкування і участь у вихованні дитини, а відповідачка перешкоджає йому зустрічатися з сином - закриває вхідні двері на замок і не впускає в будинок, не відповідає на телефонні дзвінки, позивач просить суд зобов"язати відповідачку не чинити йому перешкоди у спілкування з дитиною та визначити порядок спілкування та зустрічей з дитиною відповідно до рішення виконкому Ревбинської сільської ради Чорнобаївського району від 10 грудня 2014 року №56 . Відповідач [PERSON] подала до суду заперечення, в якому зазначила, що з врахуванням віку дитини, якому на даний час не виповнилось трьох років, а також особливостей життя дитини, вважає, що в інтересах малолітнього сина, а також інших учасників сімейних відносин було б доцільно встановити такий порядок участі позивача у вихованні дитини, за яким позивач зустрічався з сином та брав участь у його вихованні у першу та третю суботу місяця з 09 до 13 год., враховуючи те, що в обідній час дитина відпочиває з 14 год. до 16 год., засинає і спить дитина спокійно лише з матір"ю, а тому ночівля в іншому будинку призведе до стресового стану малолітньої дитини та негативно відобразиться на його здоров"ї. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали заявлені позовні вимоги н підставах, викладених в позовній заяві. Відповідач та представник відповідача позов не визнали з підстав, викладених в запереченні. Представник третьої особи - Ревбинський сільський голова Галушка В.Ф. пояснив, що рішення виконкому Ревбинської сільської ради Чорнобаївського району від 10 грудня 2014 року №56 було ухвалено за відсутності матері дитини, її думка не була врахована при визначені порядку спілуквання батька з сином. В даний час члени виконкому уповноважили його прибути в судове засідання та повідомити, що при вирішенні спору слід врахувати позицію матері дитини і підтримати її. Свідок [PERSON] пояснив, що неодноразово був присутній, коли позивач намагався зустрітися зі своїм сином і приходив до помешкання відповідачки, але вона та її родичі не дозволяли побачити сина, влаштовували сварки. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини справи та визначив відповідно до них правовідносини. 02 червня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) був укладений шлюб та [INFO] року народився син [PERSON]. 25 листопада 2014 року шлюб між сторонами розірвано. Після розлучення син проживає з матір"ю в [ADDRESS] З жовтня 2014 року відповідач не дає можливості позивачу зустрічатися з дитиною: свідомо закриває двері будинку на замок, не відповідає на телефонні дзвінки. 25 листопада 2014 року позивач звернувся з заявою до Ревбинської сільської ради з проханням встановити порядок спілкування та зустрічей з дитиною. Рішенням виконкому Ревбинської сільської ради Чорнобаївського району від 10 грудня 2014 року №56 було встановлено час спілкування з малолітнім сином . Згідно актів, складених позивачем 13 грудня 2014 року, 20 рудня 2014 року, 24 грудня 2014 року, 27 грудня 2014 року, 31 грудня 2014 року, 03 січня 2015 року відповідачка та її батьки не дозволили зустрітися з дитиною. На запитання суду щодо вказаних обставин відповідачка пояснила, що боялась, що позивач забере дитину і не віддасть. Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються міжнародними договорами, згода на обов"язковість яких надана Верховною Радою України, главою 13 розділу III Сімейного кодексу України. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини Хант проти України, та Олссон проти Швеції: між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які у залежності від природи та важливості можуть переважати над інтересами батьків. Для батьків та дітей бути разом - це основа сімейного життя, більш того, природні стосунки не припиняються від того, що дитина взята на державне піклування. Тобто те, що сторони по даній справі, проживають окремо, не повинно перешкоджати дитині спілкуватись з батьком, який виявляє бажання проводити більше часу з дитиною. Позивачем не доведено винятковості встановлених судом обставин, що зумовлюють розлучення малолітньої дитини позивача з матір'ю навіть тимчасово . Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Законодавством встановлено правовий механізм визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо у випадку неможливості досягнення батьками згоди стосовно такого способу, а саме: рішення про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, приймається органом опіки та піклування на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Слід зазначити, що прийняте рішення органу опіки та піклування є обов'язковим для батьків (стаття 158 СК України). В судовому засіданні встановлено і вказана обставина визнана сторонами, що рішення виконкому Ревбинської сільської ради Чорнобаївського району від 10 грудня 2014 року №56 про встановлення часу спілкування з дитиною було прийняте за відсутності матері дитини без врахування її думки щодо цього питання. Представник органу опіки і піклування пояснив, що пропонують встановити порядок спілкування спілкування позивача з сином, запропонований матір"ю дитини. І лише у випадку вчинення перешкод того із батьків, з ким проживає дитина, тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Судом встановлено, що відповідачка чинила перешкоди позивачеві у спілкуванні з дитиною - не допускала позивача до будинку, де мешкає дитина, не відповідала на телефонні дзвінки. Вказані обставини визнала сама відповідачка, також підтвердив свідок [PERSON] і доведено письмовими доказами - копіями актів, складеними позивачем. У випадку встановлення судом перешкод з боку того з батьків з ким проживає дитина, тому з батьків, який проживає окремо, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Таким чином, суд, проаналізувавши обставини та матеріали справи, надавши оцінку показанням свідка, встановивши під час судового розгляду, що між сторонами існують неприязні особисті стосунки, відповідач [PERSON] чинить перешкоди у спілкуванні батька з дитиною, дійшов висновку про можливість частково задовольнити позовні вимоги та встановити спосіб участі батька у вихованні дитини в порядку ст. 159 СК України. Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Оцінюючи допустимість, достовірність доказів окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що відповідач порядок та спосіб побачень позивача з сином, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та слід зобов'язати відповідача [PERSON] не чинити перешкод позивачу [PERSON] у спілкуванні з малолітнм сином [PERSON] та у його вихованні. При цьому слід встановити наступні дні, час побачення та спілкування батька [PERSON] з сином [PERSON], визначивши такі кожної першої та третьої суботи місяця з 09 год. 00 хв. по 13 год. 00 хв. за місцем проживання [PERSON] в [ADDRESS] Відповідно до ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Так як дід і баба дитини як самостійні суб"єкти сімейних відносин не звертались до суду з позовом про усунення перешкоду вихованні онука, суд вважає, що позовні в цій частині до задоволеня не підлягають. З цих підстав суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову.

Outcome: partial