Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області, [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок із господарськими будівлями\~та спорудам, в якій просить визнати за ним право власності на 1/4 частку у житловому будинку із господарськими будівлями та спорудами, що в с.Кривки, вул.Зелена, 28 А, Теребовлянського району Тернопільської області, як за членом колишнього колгоспного двору, та на 2/4 частки у вказаному нерухомому майні в порядку спадкування після смерті батька 24 червня 2014 року [PERSON], мотивуючи тим, що він не може отримати у нотаріальній конторі свідоцтва про право власності на майно, а тому змушений звернутися з позовом до суду. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] селищна рада Теребовлянського району Тернопільської області у судове засідання не з»явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності її представника. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить оголошення в газеті, однак до суду не зявився і не повідомив про причини своєї неявки. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне. Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с.Кривки, вул.Зелена,28 А, Теребовлянського району Тернопільської області належить до колгоспного двору, головою якого була [PERSON], а членами чоловік [PERSON], син [PERSON], син [PERSON]. Зазначене підтверджується довідкою [PERSON] селищної ради Теребовлянського району від 21 вересня 2015 року № 2051. Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із членів колишнього колгоспного двору, що в с.Кривки, вул.Зелена,28 А, Теребовлянського району Тернопільської област, які проживали в ньому належало на праві спільної сумісної власності по 1/4 житлового будинку з надвірними будівлями. Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше. Так, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Відповідно до підпункту а та б пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно із свідоцтва про смерть, серія 1-ИД №053213, [PERSON] померла 25 вересня 2007 року, що є часом відкриття спадщини на належне їй майно. Відповідно до свідоцтва про смерть, серія 1-ИД №192187, [PERSON] помер 24 червня 2014 року, що є часом відкриття спадщини на належне йому майно. Із свідоцтва про народження серії І-ИД від 19 травня 1973 року вбачається, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Інвентаризаційна вартість житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами в с.Кривки, вул.Зелена,28 А, Теребовлянського району Тернопільської області, згідно технічного паспорту виданого [PERSON], 01 січня 2015 року товариством з обмеженою відповідальністю «Технічна інвентаризація нерухомості Тернопільської області», становить -76520 грн. Позивач [PERSON] звернувся до Теребовлянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено у зв»язку із відсутністю правовстановлюючих документів про належність спадкодавцю житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами. Отже, після смерті батька [PERSON] за законом 2/4 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що в с.Кривки, вул.Зелена,28 А, Теребовлянського району Тернопільської області спадкує [PERSON]. Позивач [PERSON] вступив в оперативне управління спадковим майном після смерті [PERSON], а тому вважається таким, що прийняв спадщину. Судові витрати позивач просить покласти на нього. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається із постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 грудня 2015 року №2012/02-14, що [PERSON] пропустив строк звернення до нотаріальної контори про прийняття спадщини та на час розгляду справи вказаний строк не продовжено. Згідно із ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Звідси слідує, що [PERSON] вважається таким, що не прийняв спадщину після смерті батьків, а має право на 1/4 частки як бувшого колгоспного двору. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги позивача слід задовольнити, визнавши за [PERSON] право власності на 1/4 частку житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що в с.Кривки, вул.Зелена, 28 А, Теребовлянського району Тернопільської області як за членом колгоспного двору, та на 2/4 часток вказаного житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами після смерті [PERSON], який помер 24 червня 2014 року.

Outcome: approved