Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулися [PERSON], [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за розпискою. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилаються на те, що 07.09.2013р. відповідач взяла у них в борг грошові кошти у розмірі 1000 дол. США та 600 Євро на строк до 07.10.2013р. На підтвердження виконання зазначеного зобовязання було складено та підписано розписку. На теперішній час відповідачка ухиляється від повернення боргу, чим порушила взяті на себе зобовязання. Посилаючись на викладене, позивачі просять стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 1000 дол. США та 600 Євро, та 3% річних 92.73 дол. США та 55,64 Євро з конвертацією цієї суми в національній валюті на день здійснення платежу, судові витрати в сумі 551,20 грн. та комісію банку 7 грн. Позивачі в судове засідання не зявилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилася, повідомлялася заздалегідь належним чином. За таких обставин суд, зі згоди позивачів, ухвалює заочне рішення, згідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні 07.09.2013 р. позивачі надали відповідачеві грошові кошти в розмірі 1000 дол. США + 600 Євро на строк до 07.10.2013р., про що було укладено розписку. Відповідач свої зобовязання перед позивачами не виконав, отримані кошти в визначений термін не повернув. Дані обставини не спростовуються сторонами у справі. У відповідності до ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як вбачається зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самі кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ст. 625 ЦК України, божник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязується сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку, зробленого позивачами, 3% річних від 1000дол.США за період з 07.10.2013р. по 07.09.2016р. складає 92,73 дол.США, 3% річних від 600 Євро за період з 07.10.2013р. по 07.09.2016р. складає 55,61 Євро. У той же час відповідно до ч.2\~ст.192 ЦК України\~іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок та правила використання іноземної валюти на території України на сьогодні встановлені\~Декретом від 19.02.1993 р. №15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", Правилами використання готівкової іноземної валюти на території України (затверджено\~постановою Правління НБУ від 30.05.2007 р. №200, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.06.2007 р. за №656/13923), Положенням про порядок здійснення операцій з чеками в іноземній валюті на території України (затверджено\~постановою Правління НБУ від 29.12.2000 р. №520, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21.02.2001 р. за №152/5343) та іншими документами. Згідно зі\~ст. 524 ЦК України\~зобов"язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов"язання в іноземній валюті. Разом з тим, незалежно від фіксації еквівалента зобов"язання в іноземній валюті, згідно з пунктами 1 та 2\~ст. 533 ЦК України\~грошове зобов"язання має бути виконане у гривнях. Якщо в зобов"язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Зважаючи на зміст зазначеної статті та беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, при стягненні грошової суми в іноземній валюті слід зазначити про конвертацію цієї суми в національну валюту на день здійснення платежу. Згідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Позивачем про подачі позову сплачено судовий збір в сумі 551,20 грн., що підтверджується квитанцію, яка є в матеріалах справи. Однак, вимоги позивачів про стягнення з відповідачки 7грн., сплачених за комісію банку, задоволенню не підлягають, оскільки вказана сума не є судовим збором.

Outcome: partial