Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивач в особі Національної академії внутрішніх справ звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат за навчання. Мотивуючи свої вимоги тим, що Наказом ректора НАВС від 08.08.2013 року № 004 о/с [PERSON] з 28.08.2013 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання НАВС, затвердивши на період навчання легендоване прізвище [PERSON] 05.09.2013 року між НАВС та [PERSON] укладено договір № 463 про підготовку фахівця у НАВС, відповідно до якого відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов"язався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ або звільнення з підстав, передбачених договором протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати фактичні витрати за період навчання у навчальному закладі. Укладення договору та обов»язок відшкодування витрат за навчання у разі дострокового звільнення передбачено ст. 18 Закону України «Про міліцію», діючого на момент вступу та відрахування відповідача. З 01.09.2013 року по 06.06.2014 року відповідно до вказаного договору відповідач у період навчання у НАВС за державним замовленням за напрямком "правознавство" не тільки отримував освітні послуги, а й перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням відповідних комунальних послуг. Наказом НАВС від 06.06.2014 року № 06 о/с [PERSON] було відраховано з числа курсантів І-го курсу факультету підготовки для спеціальних підрозділів НАВС та звільнено з ОВС за власним бажанням з 06 червня 2014 року за п. 63 «ж» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ зі служби в органах внутрішніх справ, з вислугою років на день звільнення 00 років 09 місяців 08 днів на підставі рапорта [PERSON] від 02.06.2014 року, висновку НАВС від 05.06.2014 року, з сумою підрахованих фактичних витрат навчального закладу на підготовку курсанта - 14 756 грн. 67 коп. Вважає, що відповідач в порушення умов договору до спливу встановленого договором терміну перебування на службі в період навчання, звільнився за влавним бажання, тим самим порушив умови договору, як наслідок має відшкодувати навчальному закладу 14 756 грн. 67 коп. витрат. В судове засідання позивач не з"явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення, що підтверджується зворотнім повідомленням рекомендованого листа, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності з підтриманням позовних вимог, просив їх задовольнити, посилаючись на вимоги закону про належне виконання зобов"язань за договором про підготовку фахівця у НАВС та його умов, й можливий розгляд справи за відсутності відповідача, як такого, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, з ухваленням заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення, розміщеним оголошенням в засобах масової інформації - газеті «Урядовий кур»єр» № 157 від 23 серпня 2017 року. За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та заяви позивача. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що сторони перебували у договірних/зобов"язальних правовідносинах. Так, Наказом ректора НАВС від 08.08.2013 року № 004 о/с [PERSON] з 28.08.2013 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання НАВС, затвердивши на період навчання легендоване прізвище [PERSON] (а.с.7). 05.09.2013 року між НАВС та [PERSON] укладено договір № 463 про підготовку фахівця у НАВС, відповідно до якого відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов"язався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ або звільнення з підстав, передбачених договором протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати фактичні витрати за період навчання у навчальному закладі. Укладення договору та обов»язок відшкодування витрат за навчання у разі дострокового звільнення передбачено ст. 18 Закону України «Про міліцію», діючого на момент вступу та відрахування відповідача (а.с.6). З 01.09.2013 року по 06.06.2014 року відповідно до вказаного договору відповідач у період навчання у НАВС за державним замовленням за напрямком "правознавство" не тільки отримував освітні послуги, а й перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням відповідних комунальних послуг. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідач відповідно до умов вказаного договору засвідчив, що всі умови договору йому зрозумілі й він вважає їх справедливими по відношенню до себе та підтвердив свою здатність їх виконувати, що засвідчується його особистим підписом; його умови ним не спростовуються Зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Наказом НАВС від 06.06.2014 року № 06 о/с [PERSON] було відраховано з числа курсантів І-го курсу факультету підготовки для спеціальних підрозділів НАВС та звільнено з ОВС за власним бажанням з 06 червня 2014 року за п. 63 «ж» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ зі служби в органах внутрішніх справ, з вислугою років на день звільнення 00 років 09 місяців 08 днів на підставі рапорта [PERSON] від 02.06.2014 року, висновку НАВС від 05.06.2014 року, з сумою підрахованих фактичних витрат навчального закладу на підготовку курсанта - 14 756 грн. 67 коп. (а.с.8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15) Відповідно до п.2 Порядку відшкодування особами витрат, пов"язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішнії справ, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 року № 313, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов"язаних з грошовим, продовольчим, речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основої та канікулярної відпустки та у зворотньому напрямку; сплатою комунальних послуг і вартості спожитих електронесіїв. Боржник, який порушив зобов"язання, відповідно до ст. 623 ЦК України, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідач в порушення умов договору до спливу встановленого договором терміну перебування на службі в період навчання, звільнився за влавним бажання, тим самим порушив умови договору, як наслідок має відшкодувати навчальному закладу 14 756 грн. 67 коп. витрат. Позивачем на виконання умов договору надсилалися боржнику рекомендовані листи з повідомленням про порушення ним умов договору й необхідністю відшкодувати матеріальні витрати, проте дані повідомлення відповідачем залишено без уваги та виконання. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини 1 статті 88 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 1 600 грн. 00 коп. та понесені 420 грн. 00 коп. витрат, пов»язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, які підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 526, 610, 611, 623, 626, 629 ЦК України,

Outcome: approved