Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

31.03.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати, після уточнення позовних вимог просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість з виплати заробітної плати в розмірі 5843,52 грн. та середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати за період з 10.12.2014 року по 26.05.2015 року в розмірі 15662,08 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач при звільненні не провів з нею повних розрахунок. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та наполягала на їх повному задоволенні. Представник відповідача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнала частково в сумі 1752,96 грн. та пояснила, що заборгованість з виплати заробітної плати позивачу в сумі 885,50 грн. було виплачено 05.05.2015 року ДП "Чернігівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" виникла у зв'язку із складною фінансовою ситуацією на підприємстві. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] з 25.10.2013 року по 10.12.2014 року працювала в Чернігівському УВП УТОС на посаді головного бухгалтера. Наказом № 49-к від 10.10.2014 [PERSON] звільнено із займаної посади за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України. При звільненні з роботи з позивачем не проведений повний розрахунок по заробітній платі, що стало підставою для звернення до суду. Відповідно до ст. 24 Закону України "Про оплату праці", ч. 1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Проте, між сторонами виник спір з приводу розміру належних до виплати позивачу сум заробітної плати. Позивач наполягає на тому, що Чернігівське УВП УТОС заборгувало їй 5843,52 грн. заробітної плати, мотивуючи тим, що наказом т.в.о. директора підприємства № 30-к від 11.08.2014 року їй було збільшено посадовий оклад до 3100 грн. на місяць терміном до 10.12.2014 року, а також наказом № 49-к від 10.12.2014 року її було премійовано в розмірі місячного окладу. Однак постановою президії Центрального правління УТОС № 4-5р від 16.04.2015 року було відмінено п. 1 наказу 30-к від 11.08.2014 року про збільшення головному бухгалтеру Чернігівського УВП УТОС [PERSON] посадового окладу до 3100 грн. на місяць і продовження терміну його дії до 10.12.2014 року, а також п. 3 наказу № 49-к від 10.12.2014 року щодо преміювання [PERSON] в розмірі місячного окладу згідно штатного розпису. Таким чином, фактичний борг відповідача з виплати заробітної плати на день звільнення мав становити 885,50 грн. Всупереч вимогам ст. 116 КЗпП України остаточний повний розрахунок з позивачем було здійснено лише 05.05.2015 року шляхом переказу коштів через відділення "Укрпошти", що підтверджено фіскальним чеком. Частиною 1 ст. 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до наказу № 20 від 25.02.2010 року з 01.05.2010 року усіх працівників Чернігівського УВП УТОС було переведено на одноденний робочий тиждень. За таких обставин, за період затримки розрахунку з 10.12.2014 року по 05.05.2015 року, позивачу має бути виплачено середній заробіток за 16 днів. Відповідно до довідки № 53 від 15.05.2015 року середньоденний заробіток [PERSON] становив 109,56 грн. За наявності вказаних вище умов розмір компенсації за час затримки розрахунку при звільненні позивача становить 1752,96 грн. (16 днів Х 109,56 грн.) і ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial