Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернулась в суд із позовом, яким просить визнати її членом сім"ї наймача квартири [ADDRESS] [PERSON]; визнати за нею право користування квартирою [ADDRESS]; визнати її наймачем квартири та зобов"язати відповідача укласти з нею договір найму квартири [ADDRESS]. Вимоги мотивує тим, що 20 жовтня 1990 року [PERSON] та його дружині [PERSON] виконавчим комітетом міської Ради народних депутатів м. Кіровограда на підставі рішення № 566 від 17.10.1990 року було видано ордер на житлове приміщення (обмінний) № 903. На підставі вищевказаного ордеру [PERSON] та [PERSON] вселилися в квартиру [ADDRESS]. У 1993 році [PERSON] та [PERSON] розлучилися. В 1996 році [PERSON] вибув на нове місце проживання, а [PERSON] залишилася одна проживати в квартирі [ADDRESS], про що свідчать акти від 27.01.1999 року та від 25.05.2000 року. У [INFO] [PERSON] помер. Вказує на те, що враховуючи дані обставини та виходячи із законодавчо закріпленого принципу рівності прав та обов'язків наймача і членів його сім'ї за договором найму, передбачених статтею 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, вселилися в житло на підставі ордеру і проживали разом з наймачем, фактично заміщують останнього в договірних правовідносинах найму. Зважаючи на те, що [PERSON] вселилася до квартири [ADDRESS] на підставі ордеру та залишилася проживати одна в ній після розлучення і смерті свого чоловіка, а відтак набула всіх прав і обов'язків наймача вказаної квартири. У жовтні 2013 року на прохання та за згодою наймача до квартири вселилася вона, позивач [PERSON] зі своїм чоловіком [PERSON], які до вселення в квартиру проживали у своїх батьків у гуртожитку по [ADDRESS] та за цією ж адресою є зареєстрованими. Її вселення до квартири тітки відбулося на прохання та за згодою [PERSON], у зв'язку з тим, що остання проживала одна, часто і тяжко хворіла, потребувала сторонньої допомоги по господарству та догляду за собою. Угоди, яка обумовлювала б особливий порядок користування квартирою наймач і вона при її вселенні не укладали. З моменту вселення, а це жовтень 2010 року спірна квартира є постійним місцем її проживання , та яка спільно з наймачем господарювала в квартирі, вела з останньою спільний побут. Коли наймач тяжко хворіла, вона доглядала за нею та несла основні витрати на обстеження і лікування наймача, як член сім'ї наймача. Також надавала наймачу кошти на сплату комунальних послуг (газ, електропостачання, водопостачання, квартплата), а на даний час поступово погашає борги з їх сплати, що підтверджується квитанціями про оплату та фіскальними чеками. Переукласти договори на надання комунальних послуг та переоформити особові рахунки на своє ім'я не має змоги, оскільки у неї відсутній договір найму квартири. [INFO] [PERSON] померла. Вона ж, як член сім'ї наймача взяла на себе основну частину витрат, пов'язаних з її похованням. Після смерті наймача вона разом зі своїм чоловіком та сином залишилася проживати в квартирі . 03.11.2015 року звернулася до відповідача з листом від 02.11.2015 року, в якому на підставі статей 64, 65, 106 ЖК України, просила визнати її наймачем квартири та укласти з нею договір найму. У відповідь на даний лист отримала відмову через відсутність реєстрації в квартирі та відсутність доказів про вселення та постійне її проживання з наймачем. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав, просив їх задовольнити, та на їх обґрунтування послався на обставини, які викладені у позовній заяві. Відповідач- Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційна організація №4"Кіровоградської міської ради", його представник в судовому засіданні вимоги визнав ,заперечень не подав. В судове засідання третя особа- Кіровоградська міська рада, його представник не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, через канцелярію суду, подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, щодо заявлених вимог також не заперечував. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач доводиться їй рідною племінницею, а [PERSON] рідною сестрою . Коли з 2010 року сестра почала хворіти , то почали обговорювати хто може доглядати за нею , та в 2013 році вирішили, що позивач зі своєю сім»єю має проживати разом у квартирі , доглядати за тіткою. Сестра також не була проти вселення позивача до неї та мала намір дати згоду на її реєстрацію в квартирі. Однак, позивач не була зареєстрована у квартирі, оскільки сестра померла. Свідок [PERSON] пояснила, що вона працювала разом із [PERSON], потім залишилися друзями. Їй відомо , що [PERSON] сама виявила бажання щоб позивач вселилася до неї у квартиру . На протязі всього часу , аж до смерті, позивач допомагала своїй тітці , доглядала її, вела спільне господарство . Свідок [PERSON] , який доводиться сусідом [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позивач за згодою своєї тітки вселилася у квартиру , допомагала останній по господарству, а коли та хворіла доглядала її . Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За змістом ч. 3 ст.10 та ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом з"ясовано, що 20 жовтня1990 року Виконавчим комітетом міської Ради народних депутатів м. Кіровограда на підставі рішення №566 від 17.10.1990 року [PERSON] видано ордер на житлове приміщення №903 із сім"єю з двух чоловік на право заняття в порядку обмінну житлового приміщення житловою площею 14,3 кв.м. по [ADDRESS], яка складається із однієї кімнати (а.с.7). Тобто, саме на підставі ордеру №903 [PERSON] та [PERSON] вселилися у [ADDRESS]. Житловий будинок по [ADDRESS] знаходиться на балансі Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація №4"Кіровоградської міської ради" на підставі рішення Кіровоградської міської ради від 15 липня 2014 року №3235 (а.с.6, 8-9). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 25 серпня 1993 року зроблено запис за №823. Після розірвання шлюбу присвоєні прізвища: йому- [PERSON], їй-[PERSON] (а.с.10). Як вбачається із актів від 27.01.1999 року та 25.05.2000 року, складених та підписаних комісією житлового будинку по [ADDRESS], підписи яких завірені начальником КРЕП №8 [PERSON], [PERSON] з січня місяця 1996 року по теперішній час за даною адресою не проживає (а.с.11,12). При цьому, міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції 24 листопада 2015 року за №669-00/01-1-09 повідомлено про наявність актового запису про смерть №3258 від 14.12.2010 року на гр. [PERSON], [INFO], дата смерті-[INFO] ( а.с.14). Відповідно до довідки про народження №199 від 18 серпня 2015 року, копії паспорта [PERSON] серія [NUMBER], копії трудової книжки від 30 травня 1978 року, копії свідоцтв про народження [PERSON], [PERSON] та копії свідоцтва про шлюб (а.с.15-21) позивач [PERSON] є племінницею [PERSON]. Згідно довідки №2637 від 18.11.2015 року, [PERSON], [INFO], зареєстрована, але не проживає з жовтня 2013 року по [ADDRESS]. Склад сім"ї: 4 особи, але проживає 2. Батько (власник) [PERSON], [INFO], мати: [PERSON], [INFO], син: [PERSON], [INFO]- зареєстрований, але не проживає (а.с.22). [INFO] [PERSON] померла (а.с.23). 22 вересня 2015 року складено акт, підписи в якому завірені начальником КП "ЖЕО №4", на підтвердження того, що разом з наймачем квартири [NUMBER], що знаходиться у будинку [ADDRESS], [PERSON], на момент її смерті, [INFO], за згодою [PERSON], починаючи з жовтня 2013 р., постійно проживала у вищевказаній квартирі і вела з нею спільне господарство її племінниця [PERSON] з родиною- чоловіком [PERSON] та сином [PERSON] (проживав з моменту народження з [INFO]) (а.с.35). Разом з цим, Комунальним підприємством "Житлово-експлуатаційна організація №4"Кіровоградської міської ради" розглянуто заяву [PERSON] стосовно визнання її наймачем квартири [ADDRESS] з переукладенням договору найму та 06.11.2015 року за №564-Г повідомлено, що Комунальне підприємство не може визнати [PERSON] наймачем квартири [ADDRESS] та переукласти договір найму, так як вона та члени її сім"ї не зареєстровані за вказаною адресою, а також нею не надано жодних доказів про вселення та постійне проживання разом з наймачем [PERSON] в [ADDRESS]. Для визнання наймачем квартири [ADDRESS] та укладення нового договору найму, КП "ЖЕО №4" КМР" рекомендовано звернутись до суду з відповідною позовною заявою (а.с.37). Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЖК УРСР, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Згідно з пунктами 55, 66 діючих Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 р. № 470, жиле приміщення надається громадянинові на всіх членів сім»ї, які перебувають разом з ним на квартирному обліку, а також на дітей, що народилися після взяття його на облік, і на дружину (чоловіка), яка пізніше вселилася на жилу площу, зайняту подружжям, що перебуває на обліку. У надане жиле приміщення переселяються члени сім'ї, які включені в ордер і дали письмове зобов'язання про переселення в це приміщення. Відповідно до ст. 64 ЖК УРСР, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї. За змістом ст. 65 ЖК УРСР, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. У такому випадку особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 11 липня 2012 року у справі №6-60цс12, у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов'язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім'ї наймача (ч.ч. 1,2 ст. 64 ЖК УРСР). Крім того, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ч. 2 ст. 65 ЖК УРСР). Згідно ст. 106 ЖК УРСР, повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім'ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. Правила, встановлені частиною першою цієї статті, не поширюються на жилі приміщення в будинках підприємств, установ, організацій найважливіших галузей народного господарства (частина перша статті 114), крім випадків, коли наймач одержав жиле приміщення не у зв'язку з трудовими відносинами або коли наймодавець втратив право на його виселення, а також на приміщення в будинках колгоспів. У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» зазначено, що, вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи прописані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз"яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст.33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Згідно зі ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до п. 6 Рішення Конституційного суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99, до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Так з»ясовано, що починаючи з жовтня 2013 року на прохання [PERSON] позивач переїхала проживати в квартиру, в тому числі з метою здійснення піклування за тіткою, оскільки остання хворіла та потребувала сторонньої допомоги по господарству та догляду , дані обставини знайшли своє підтвердження у суді та підтверджуються показаннями вказаних вище свідків, та матеріалами справи. Враховуючи, що позивач вселилася в квартиру зі згоди наймача [PERSON], що знайшло своє підтвердження в суді, є її племінницею , постійно проживає в даній квартирі та сплачує комунальні послуги, тобто несе усі обов'язки члена сім'ї наймача, тому суд вважає необхідним визнати [PERSON] членом сім"ї наймача квартири [ADDRESS] [PERSON], та визнати за позивачем право користування даною квартирою . В частині вимог про визнання позивача наймачем квартири та зобов"язання відповідача укласти з нею договір найму квартири [ADDRESS] суд відмовляє , оскільки вони є передчасними та необгрунтованими. Тобто, позивач по справі, за зазначених обставин, та після набрання законної сили судового рішення, не позбавлена права звернутися до відповідного органу із заявою про визнання її наймачем спірної квартири та пропозицією укладення договору найму. Судові витрати по справі вважати по фактично понесеним стороною позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial