Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , який уточнила у судовому засдінні та просить припинити право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в спільній частковій власності та на 1/3 частину вказаної квартири в порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка, [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 20.08.1996 року Харківським міським центром приватизації, сторонам по справі , чоловіку позивачки та батьку відповідачки [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS]. 15.02.2003 року [PERSON] складено заповіт, відповідно якому він заповідав позивачеві все майно, що буде належати йому на день смерті. [INFO].[PERSON] помер . Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. Після смерті чоловіка позивачка прийняла спадщину, так як постійно мешкала разом зі спадкодавцем за вказаною адресою. Однак, нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом відмовлено у зв"язку з втратою оригіналу свідоцтва про право власності на квартиру. У судове засідання позивачка не з"явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник позивачки позовні вимоги підтримала , посилаючись на обставини, зазначені у позові. Згідно довідки АДП ГУДМС УДМС України в Харківській області [PERSON] на значиться зареєстрованою, у зв"язку з чим відповідач відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України була повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи через оголошення у пресі, однак у судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала. Відповідно до ч.3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки. У зв'язку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача , виходячи з вимог ч.9 ст. 74 , 224 ЦПК України . Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав щодо задоволення позову , виходячи з наступного. За змістом ст.13 Ковенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. В судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві спільної сумісної власності за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20 серпня 1996 року, виданого ХМЦПДЖФ, р. № 6-96-76162, що підтверджується довідкою КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації від 15.05.2015 року. На користь позивачки її чоловіком, [PERSON] 15 лютого 2003 року складено заповіт на все належне йому майно, посвідчений державним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори Азімовою М.Ч., зареєстрований в реєстрі за № 4-137 ( ас. 11). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с.12) Відповідно до вимог ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, які зазначені в заповіті. Статтею 1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла [PERSON], яка постійно проживала з спадкодавцем в квартирі [ADDRESS], що підтверджується довідкою дільниці № 65 Комунального підприємства «Жилкомсервіс» (а.с.13) та протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України , не заявила про відмову від неї. Оскільки склад спадщини згідно ст. 1218 ЦК України визначається на момент відкриття спадщини, до спадкоємця перейде частка у спільній власності спадкодавця в тому обсязі, в якому вона існує на цей момент. З довідки П"ятої Харківської державної нотаріальної контори від 29.04.2015 року вбачається. що після померлого [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа № 22/2015 року, у якій знаходяться: заява від 20.01.2015 року дочки спадкодавця [PERSON] про прийняття спадщини ; заява позивачки [PERSON] від 06.02.2015 року з проханням надання роз"яснення щодо можливості отримання нею свідоцтва про право на спадщину за заповітом та роз"яснення 5ХДНК [PERSON] від 06.02.2015 року , щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, а саме 1/3 частку квартири , що знаходиться за адресою: [ADDRESS], у зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документу на це майно. Інших заяв про прийняття або відмову від прийняття спадщини після померлого [PERSON] в матеріалах спадкової справи немає. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось ( ас. 53-54). Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за № 20 від 22.12.1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Верховний Суд України 04 квітня 2011 року при розгляді справи № 3-18гс11 ухвалив постанову, в якій зробив такий правовий висновок: «Згідно з вимогами статті 392 цього ж Кодексу власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом вищезазначеної норми потреба в цьому заході захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб"єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними» . Те ж саме розтлумачено і в пункті 37 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 р. № 5. Відповідно до положень ч. 2 ст. 370 ЦК України вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Таким чином, частка померлого [PERSON] у спільному майні (квартира [ADDRESS]) , яка є об'єктом спадкування, становила 1/3. При цьому, суд враховує, роз'яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. З огляду на вищевказане суд вважає , що позов обгрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 1300 грн., що підтверджується квитанцією від 18.02.2005 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved