Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом, в якому зазначила, що 12.11.2007 року між ВАТ "КБ "Надра" та ТОВ "Полісьбуд" укладено договір кредиту про надання кредитної лінії в розмірі 2 500 000,00 грн. Умовами договору визначено розмір відсоткової ставки за користування кредитом на рівні 18,9 % річних. Відповідно до договору поруки позивач [PERSON] зобов"язалась відповідати за належне виконання зобов"язань позичальником перед банком. 01.07.2008 року між ВАТ "КБ "Надра" та ТОВ "Полісьбуд" погоджено додаткову угоду до договору кредиту, відповідно до якої відсоткову ставку збільшено до 19,9 % річних. Посилаючись на положення ч. 1 ст. 559 ЦК України, яка встановлює припинення поруки у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, позивач просить визнати припиненим з 01.07.2008 року договір поруки, укладений 12.11.2007 року між учасниками. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові. Представники відповідача заперечував щодо задоволення позову, просив застосувати строк позовної давності. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив. 12.11.2007 року між ВАТ "КБ "Надра" та ТОВ "Полісьбуд" укладено договір кредиту. відповідно до якого ТОВ "Полісьбуд" як позичальник отримало кредитні кошти в сумі 2 500 000,00 грн. на умовах повернення в порядку та строки, передбаченими умовами договору. Пунктом 1.1.3 договору відсоткову ставку за користування кредитною лінією визначено на рівні 18,9 % річних. 12.11.2007 між ВАТ "КБ "Надра", [PERSON], ТОВ "Полісьбуд" укладено договір поруки, за умовами якого [PERSON], що виступила поручителем, зобов"язалась перед банком відповідати за виконання зобов"язань щодо повернення коштів, наданих Банком позичальнику у вигляді кредиту за кредитним договором від 12.11.2007 року в сумі 2 500 00,00 грн., строком до 11.11.2008 року, з процентною ставкою 18.9 % за їх використання. У відповідності до укладеної 01.07.2008 року між ВАТ "КБ "Надра" та ТОВ "Полісьбуд" додаткової угоди до договору кредиту від 12.11.2007 року сторони збільшили розмір відсоткової ставки за користування кредитом до 19,9 % річних. Згідно ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Під час розгляду справи суду не надано доказів на підтвердження згоди поручителя на збільшення обсягу відповідальності внаслідок збільшення відсоткової ставки за користування кредитом. Будь-які правочину з даного приводу між учасниками не укладались. У відповідності до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. З досліджених в судовому засіданні матеріалів цивільної справи № 2-487/11 за позовом ВАТ "КБ "Надра" до [PERSON], [PERSON], ТОВ "Полісьбуд" про стягнення заборгованості вбачається, що про вимоги банку до [PERSON] як поручителя, які грунтуються в тому числі згідно укладеної 01.07.2008 року додаткової вимоги про збільшення відсоткової стави, остання могла дізнатись 22.03.2010 року. Саме вказаною датою відповідачу [PERSON] доставлено та вручено ухвалу про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви та долученими до неї матеріалами, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.34 справи № 2-487/11). Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За положеннями ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Приймаючи до уваги календарну дату, коли позивач могла дізнатись про порушення її прав, період звернення в суд із вимогою про визнання договору поруки припиненим - 08.05.2014 руко, суд приходить до висновку про сплив встановленого трирічного строку позовної давності. Суд не приймає за основу посилання представника позивача про переривання строку позовної давності у зв"язку з пред"явленням позову банком. Згідно з ч. 2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. З аналізу вказаної норми вбачається, що пред"явлення позову перериває строк позовної давності щодо вимог самої особи, яка вбачає порушення власних прав та заявила позов на їх відновлення.

Outcome: dismissed