Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

[PERSON] 06.07.2015 року звернулась до суду з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Україна» про стягнення суми страхового відшкодування, збитків та пені. Позивачка зазначала, що 20.11.2014 року на вул. Володимирській - вул. Б.Хмельницького в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) - зіткнення автомобіля Ніссан номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] з припаркованим автомобілем Пежо номерний знак [NUMBER], власником якого є позивачка [PERSON], який в свою чергу здійснив зіткнення припаркованим автомобілем Хюндай номерний знак [NUMBER], що спричинило пошкодження транспортних засобів; ДТП сталася з вини водія [PERSON] Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Ніссан номерний знак [NUMBER] [PERSON] була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Україна» (відповідача) - відповідно до полісу №АІ/4463771 від 30.12.2013 року; 25.11.2014 року позивачка звернулась до Відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування та надала повний пакет необхідних для виплати документів, але відповідачем не було надано жодної відповіді і страхове відшкодування не виплачено по теперішній час, тому вона (позивачка) вимушена була звернутися до суду з даним позовом та просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її (позивачки) користь суму страхового відшкодування у розмірі 23133,08 грн. - згідно звіту про оцінку матеріального збитку №8905 від 25.12.2014 року, а також понесені нею витрати по оплаті за проведення експертного дослідження автомобіля в сумі 1000,00 грн. та пеню в сумі 4722,95 грн. В судове засідання позивачка не з'явилась, своєю заявою від 16.11.2015 року просила справу розглядати за її відсутності, підтримуючи позовні вимоги у повному обсязі та не заперечуючи проти постановлення у справі заочного рішення; представник відповідача в судове засідання не з"явився повторно, про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, будь-яких клопотань від нього не надходило. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України судом визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши вимоги позову та матеріали справи в судовому засіданні, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.10, 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: 20.11.2014 року на вул. Володимирській - вул. Б.Хмельницького в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) - зіткнення автомобіля Ніссан номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] з припаркованим автомобілем Пежо номерний знак [NUMBER], власником якого є позивачка [PERSON], який в свою чергу здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем Хюндай номерний знак [NUMBER], що спричинило пошкодження транспортних засобів; ДТП сталася з вини водія [PERSON] Дані обставини підтверджуються матеріалами справи, копією довідки про ДТП від 20.11.2014 року (а.с.16), копією постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 12.12.2014 року про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст.124 КпАП України по факту зазначеної ДТП (а.с.43) і не заперечуються сторонами. Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов"язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/4463771 від 30.12.2013 року (строк дії з 30.12.2013 року до 29.12.2014 року) - цивільно-правова відповідальність [PERSON] як водія автомобіля Ніссан номерний знак [NUMBER] на момент виникнення ДТП була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Україна» (відповідача) - а.с.15. Позивачка [PERSON] 25.11.2014 року звернулась до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.40-42). Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №8905 від 25.12.2014 року (оцінювач - ФОП [PERSON]) - вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Пежо номерний знак [NUMBER] - Позивачці, складає 23133,08 грн. (а.с.12, 17-37); згідно наданої квитанції №102 від 25.12.2014 року (а.с.39) позивачкою за проведення експертизи було сплачено 1000,00 грн. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст.988 ЦК України Страховик зобов»язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до положень п.36.2, 36.5 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" - страховик не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов"язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Ствердження позивачки [PERSON] про те, що відповідачем не було виплачено страхове відшкодування по теперішній час, відповідачем не спростовано; будь-яких заперечень по суті справи відповідачем судові не надано. Згідно п.37.3 ст.37 вищезазначеного Закону незадовільне фінансове становище страховика не є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Згідно ст.526, 623, 624 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, а в разі порушення зобов"язання боржник має відшкодувати завдані цим збитки. Якщо за порушення зобов"язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є (в тому числі) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Отже, з урахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про те, що з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Україна» підлягає стягненню на користь [PERSON] сума страхового відшкодування в розмірі 23133,08 грн. та витрати за експертизу в сумі 1000,00 грн. Оскільки Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне проведення виплати страхового відшкодування з його вини шляхом сплати отримувачу цього відшкодування пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення виплати, що становить за період прострочення (в об"ємі заявлених позивачкою вимог) - з 24.02.2015 року по 30.06.2015 року, з урахуванням ставки НБУ за зазначений період: з 24.02.2015 року по 03.03.2015 року - 19,5%, 8 дн.; з 04.03.2015 року по 30.06.2015 року - 30,0%, 119 дн., тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки також пеня з розрахунку (23133,08 х 0,39 х 8) : 365 + (23133,08 х 0,6 х 119) : 365 = (197,68 + 4524,38) = 4722 грн. 06 коп. Отже, з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Україна» підлягає стягненню на користь [PERSON] - сума страхового відшкодування у розмірі 23133,08 грн., а також пеня у розмірі 4722,06 грн., витрати по оплаті за проведення експертного дослідження автомобіля в сумі 1000,00 грн., а всього - 28855 грн. 14 коп. Крім того, згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь позивачки [PERSON] - у розмірі 288,55 грн. (а.с.1).

Outcome: approved