Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

\~\~\~\~\~ \~ [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по вул. Стефаника, 27 в с. Олієво-Корнів Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.09.2014 року померла бабка позивача - [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть [PERSON] сільської ради зроблено відповідний актовий запис за № 20 від 12.09.2014 року. [PERSON] являлася головою колгоспного двору по вул. Стефаника, 27 (бувша вулиця Калініна) в с. Олієво-Королівка Городенківського району, що підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на житловий будинок, яке видане 16.11.1988 року Городенківським районним виконавчим комітетом на підставі рішення Городенківської районної [PERSON] народних депутатів № 134 від 13.07.1988 року та зареєстроване в Коломийському БТІ під реєстровим номером 369. На час ліквідації колгоспних дворів (15.04.1991 року) в господарстві по вул. Стефаника, 27 в с. Олієво-Корнів Городенківського району були зареєстровані та фактично проживали: [PERSON], [INFO], яка померла 10.09.2014 року, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради № 558 від 08.08.2017 року. Похованням покійної бабки проводилось позивачем та його родичами. З моменту свого народження, [PERSON] постійно проживав разом з батьками та покійною бабкою [PERSON] по вул. Стефаника, 27 в с. Олієво-Королівка, де вони вели спільне господарство. В даному господарстві позивач проживає і в даний час разом із своєю сім'єю. Після смерті бабки [PERSON], відкрилася спадщина на будинковолодіння по вул. Стефаника, 27 в с. Олієво-Корнів Городенківського району. Позивач відповідно до ЦК України фактично прийняв дану спадщину, вступив у володіння та управління спадковим будинковолодінням, а саме проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, проживає в даний час у вказаному господарстві, підтримує дане господарство в належному стані, обробляє земельну ділянку для обслуговування даного господарства розміром 0,25 га, сплачує податки та страховки, оплачує комунальні послуги, проводив поточні ремонти в будинку, виготовив технічний паспорт на будинок тощо. [PERSON] не взмозі юридично оформити свої спадкові права, оскільки приватний нотаріус Городенківського району [PERSON] не може видати йому як спадкоємцю свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою вул. Стефаника, 27 в с. Олієво-Корнів Городенківського району у зв'язку із тим, що свідоцтво на право власності на жилий будинок видане на голову колгоспного двору покійну бабку [PERSON], і кожному члену колгоспного двору, які проживали у господарстві станом на 15.04.1991 року належить відповідна частка житлового будинку. В зв'язку із цим нотаріус рекомендував позивачу звернутися із позовною заявою в Городенківський районний суд про визнання права власності на будинковолодіння по вул. Стефаника, 27 в с. Олієво-Корнів Городенківського району Івано-Франківської області. На спадкове майно ніхто крім позивача не претендує. Відповідачі не заперечують проти позову. В судове засідання сторони та їхні представники не зявилися. Подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності. Позивач позовні вимоги підтримує. Відповідачі [PERSON], [PERSON] заявлені позовні вимоги визнають в повному обсязі. [PERSON] сільська рада Городенківського району позовні вимоги визнає. За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2\~ст.197 ЦПК України\~\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Із копії свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння від 16.11.1988 року, виданого на підставі рішення виконкому Городенківської районної [PERSON] народних депутатів № 134 від 13.07.1988 року слідує, що в цілому домоволодіння, що складається із житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованого в с. Олієво-Королівка по вул. Калініна за № 27 дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON]. Згідно довідки № 725 від 20.09.2017 року, виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області встановлено, що в свідоцтві на право власності на будинковолодіння [PERSON] внесено запис: село Олієво-Королівка, так як раніше розмежування земель між селом Олієво-Корнів та селом Олієво-Королівка не було проведено; після проведення в грудні 2012 року розмежування земель між селом Олієво-Королівка і селом Олієво-Корнів, будинок за № 27 по вулиці Стефаника (колишня назва вулиці Калініна) відноситься до села Олієво-Корнів. Довідкою № 556 від 08.08.2017 року, виданою виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджено, що житловий будинок, що належав [PERSON], яка померла 10.09.2014 року дійсно знаходиться в селі Олієво-Корнів вул. Стефаника буд. 27 (колишня назва вулиці Калініна, 27). У відповідності з технічною документацією житлове господарство, розташоване в с.Олієво-Корнів по вул. Стефаника, 27 Городенківського району Івано-Франківської області, складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А»,\~\~побудованого 1971 р., загальною площею 142,9 кв.м., житловою площею 91,8 кв.м., 2 л/кухонь, 2 гаражів, сараю, стайні, стодоли, гаражу, колодязя, 3 огорож, 2 воріт. Згідно звіту про оцінку житлового будинку, складеного ФОП [PERSON] встановлено, що ринкова вартість житлового будинку та господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область Городенківський район с. Олієво-Корнів вул. Стефаника, 27 станом на 22.08.2017 року становить 238 727 грн. Ч.3\~ст.5 Цивільного кодексу України\~(2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до ч. 6 п. а\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Згідно довідки № 558 від 08.08.2017 року, виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області встановлено, що станом на 15.04.1991 року в житловому будинку, що в селі Олієво-Корнів вул. Стефаника, 27 Городенківського району Івано-Франківської області були зареєстровані за місцем проживання і фактично проживали слідуючі особи: [PERSON], [INFO] - власник будинку; [PERSON], [INFO] - дочка; [PERSON], [INFO] - внук; [PERSON], [INFO] - внук. У відповідності до ст.ст.\~346,\~347 ЦК України\~право власності припиняється у разі відмови власника від права власності. Особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. В силу п.4 ч.1\~ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Відповідачі [PERSON], [PERSON] не заперечують про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями по вул. Стефаника, 27 в с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області за [PERSON], [INFO] та відмовляються від частки майна колгоспного двору, що стверджено поданими до суду заявами. [PERSON] померла 10.09.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НМ № 195128. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Померла заповіту не вчиняла. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з\~ст. 1223 ЦК України\~- право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.\~\~ Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.\~\~Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1\~ст. 1222 ЦК України. З копії свідоцтва про народження позивача серії І-НМ № 337284, виданого 26.06.1976 р. [PERSON] сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області встановлено, що [PERSON] народився 11.06.1976 року в с. Олієво-Корнів Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 18 від 26.06.1976 р., його батьками значаться [PERSON] та [PERSON]. Мати позивача - [PERSON] народилася 12 січня 1954 року в с. Олієво-Корнів Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1 від 12.01.1954 р.,\~ її батьками є: [PERSON] та [PERSON], що доводиться\~ копією повторного Свідоцтва про народження серії І-НМ № 341841 від 02.08.2017 року. Після реєстрації шлюбу 01 грудня 1990 року із [PERSON], [INFO] змінила прізвище з "Харук" на "Цюрак", що стверджено копією повторного свідоцтва про шлюб серії І-НМ № 178004. Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги на спадкування за законом після смерті [PERSON]є її дочка [PERSON]. Згідно ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідач [PERSON] не заперечує про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями по вул. Стефаника, 27 в с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області за її сином [PERSON], [INFO] та відмовляється від обов'язкової частки щодо майна та частки колгоспного двору, що стверджено поданою до суду заявою. В силу вимог ч. 1 ст. 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Судом встановлено, що спадкоємцем п'ятої черги на спадкування за законом після смерті [PERSON]є її внук [PERSON] (позивач). За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець [PERSON] прийняв спадщину після смерті бабусі [PERSON], оскільки на час її смерті проживав разом із нею та вели спільне господарство в селі Олієво-Корнів вул. Стефаника, 27, про що свідчить довідка № 559 від 08.08.2017 року, видана виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Відповідно до ч. 1\~ст.1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З постанови приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 29.08.2017 року слідує, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за № 27 по вулиці Стефаника в селі Олієво-Корнів Городенківського району Івано-Франківської області, оскільки частки у цьому господарстві між членами колгоспного двору не визначені. У відповідності до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Довідкою № 556 від 08.08.2017 року, виданою виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджено, що згідно по господарської книги [PERSON] сільської ради за житловим будинком в с. Олієво-Корнів вул. Стефаника, 27 закріплена земельна ділянка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га. Позивач фактично успадкував житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по вул. Стефаника, 27 в с. Олієво-Корнів Городенківського району Івано-Франківської області, однак оформити документи не має можливості через реєстрацію господарства як колгоспного двору. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування"). Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В силу вимог ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по вул. Стефаника, 27 в с. Олієво-Корнів Городенківського району Івано-Франківської області, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню при визнанні їх відповідачами. \~\~\~\~ На підставі ст.ст.\~317,\~328,\~ 346-347,\~365,\~392, 1216 ЦК України,

Outcome: approved