Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником житлового будинку № 7, розташованого по вул. З.Космодем"янської с.Благодатне Арбузинського району Миколаївської області. У вказаному будинку зареєстрований відповідач [PERSON], колишній співмешканець її доньки. На даний час відповідач добровільно покинув житло, з її донькою не проживає, має сім"ю з іншою жінкою. Відповідач не являється членом сім"ї, не проживає в будинку понад 5 років. У судовому засідання представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги та пояснила, що відповідач на даний з нею не проживає, в квітні 2015 року виїхав на заробітки до Росії з речами, створив там нову сім"ю, більше до неї не повертався. Відповідач у судове засідання двічі не зявився, незважаючи на те, що про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що у власності позивача [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на будівлю від 23.09.1994 року виданого виконавчим комітетом Благодатненської сільської ради (а.с.4), визнаного рішенням виконавчого комітету Благодатненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області № 48 від 14.12.1993 року (а.с.6), перебуває житловий будинок № 7, розташований по вул. З.Космодем"янської с. Благодатне Арбузинського району Миколаївської області. Як вбачається з довідки Арбузинського РС УДМС України в Миколаївській області № 215 від 17 травня 2016 року, що є в матеріалах справи, у вказаному вище будинку зареєстрований відповідач [PERSON] Вказаний факт також підтверджується поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що являється онукою позивача, відповідач проживав в будинку позивача з її матір"ю з 2010 року. Навесні 2015 року зібрав свої речі та виїхав до Росії, де має нову сім"ю. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що являється далеким родичем позивача та товаришем відповідача близько 4 років. Відповідач проживав в будинку позивача разом з її донькою [PERSON] однією сім"єю. Зараз проживає в Росії, майже півтора роки як поїхав на заробітки та більше не повертався. Як встановлено у судовому засіданні, сторони не перебувають у родинних відносинах. Відповідач за вказаною адресою не проживає понад 1 рік. Відповідно до ст.ст.41, 47 Конституції України, ст.391 ЦК України, ст.9 ЖК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статті 150, 156 ЖК України передбачають, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст.156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім»ї власника будинку, який не є співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин з власником і спільним з ним проживанням у цьому будинку. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. За такого, поскільки відповідач не проживає у вказаному житловому будинку понад 1 рік, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог та до задоволення позову.

Outcome: approved