Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Лохвицького районного суду Полтавської області із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , місце смерті м. Донецьк, Донецької області, з подальшою реєстрацією в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про смерть. В заяві [PERSON] пояснює, що вона є дочкою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Лікарське свідоцтво про смерть № 1557 від 16.04.2019 року видане бюро судово-медичних експертиз Донецької області. Свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] видане 16.04.2019 року Калінінським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції ДНР. Оскільки, заявницею по справі, для підтвердження факту смерті [PERSON] пред"явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров"я України від 08.08.2016 року № 545 "Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті", зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року, їй було відмовлено у державній реєстрації смерті. Таким чином, [PERSON] просить суд встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] - [INFO], з подальшою реєстрацією в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про смерть. Заявник та її представник в судове засідання не з"явилися, подали письмові заяви про підтримання заяви, справу просять розглядати без їх участі. Зацікавлена особа: Лохвицький районний відділ ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області в судове засідання не направила свого представника, але надала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти заявлених вимог не заперечують. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Лікарське свідоцтво про смерть № 1557 від 16.04.2019 року видане бюро судово-медичних експертиз Донецької області. Свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] видане 16.04.2019 року Калінінським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції ДНР. Оскільки, заявницею по справі, для підтвердження факту смерті [PERSON] пред"явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров"я України від 08.08.2016 року № 545 "Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті", зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року, їй було відмовлено у державній реєстрації смерті. Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт. Відповідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно [PERSON] для оформлення спадкових прав після померлого батька. Так, згідно листа Лохвицького районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області від 16.05.2019 року № 47/16.14-01-09 [PERSON] відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] , [INFO] року народження, так як лікарське свідоцтво про смерть № 1557 від 16.04.2019 року видане бюро судово-медичних експертих Донецької області. Оскільки заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] пред"явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров"я України від 08.08.2016 року № 545 "Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті", зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року, відмовлено у державній реєстрації смерті. Відповідно до п. ґ ч. 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, підставами для проведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України. Відповідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд відповідно до п.8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обгрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Заявник [PERSON] надала до суду витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 15.05.2019 року. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту смерті особи є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved