Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеною вище позовною заявою, посилаючись на те, що 29.01.2015 року між ним та відповідачем, в простій письмовій формі було укладено договір позики, відповідно до якого позивач позичив відповідачу суму у розмірі 150 000 гривень, а відповідач зобов"язався повернути зазначену суму на наступних умовах: 50 000 гривень до 01.03.2015 року; 50 000 гривень до 01.04.2015 року; 50 000 гривень до 01.05.2015 року. Позивач надав відповідачу зазначену суму позики, але відповідач борг не повернув. З наведених підстав позивач в позовній заяві просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за договором позики у розмірі 181 461,64 гривень з урахуванням інфляційних нарахувань та трьох процентів річних від суми боргу. Позивач в судове засідання не з"явився, але звернувся до суду із заявою про підтримання позову, який просив розглянути у його відсутність, при цьому проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач в судове засідання не з"явився, із заявою про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з положеннями ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх тверджень та заперечень. Згідно з положеннями ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з положеннями ст. 1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку, вставлені договором. Згідно з положеннями ст. 530 ЦК України якщо у зобов"язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов"язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з положеннями ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі 29.01.2015 року позивач позичив відповідачу суму у розмірі 150 000 гривень, а відповідач зобов"язався повернути зазначену суму на наступних умовах: 50 000 гривень до 01.03.2015 року; 50 000 гривень до 01.04.2015 року; 50 000 гривень до 01.05.2015 року. Отримання відповідачем зазначеної суми та умови повернення позики підтверджується наявною в матеріалах справи копією розписки від 29.01.2015 року, підписаною сторнами у справі. Докази повернення позики відповідачем в матеріалах справи відсутні, у зв"язку з чим суд вважає за необхіде стягнути з відповідача на користь позивача зазначену суму боргу. Окрім цього з відповідача на користь позивача підлягають стягненню в порядку ст.ст. 625 ЦК України інфляційні нарахування на суму боргу, що складає 27500 гривень, а також три проценти річних від простроченої суми, що складає 3961,64 гривень. Зазначені суми інфляційних нарахувань та трьох процентів річних підтверджуються наявними у справі наданими позивачем розрахунками. На підставі викладеного з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума у розмірі 181461,64 гривень з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних (150000+27500+3961,64=181461,64 ). З урахуванням обставин справи та на підставі наявних у справі письмових доказів суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Окрім цього позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 1814,62 гривень, який підлягає стягненню з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved