Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача в якому просить визнати недійсним кредитний договір №129299/0005/XSGF від 27.04.2013 року, укладений між нею та Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк», та визнати недійсним п.5 даного кредитного договору. В обгрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 27 квітня 2013 року між нею та відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк відкрив їй рахунок [NUMBER]. За даним договором вона отримала кошти в розмірі 4000,00 грн., шляхом надання кредитного ліміту у вигляді відкличної відновлювальної кредитної лінії без заперечення. Розмір щомісячного платежу становить 260,00 грн., розмір щомісячної комісії за кредитне обслуговування рахунку становить 79,60 грн. Позивач вважає, що при укладенні спірного договору були порушені її права, оскільки вона була позбавлена фактичної можливості ознайомитися з повною інформацією про умови кредитування, а відповідно була позбавлена можливості вносити зміни до змісту кредитного договору, щодо істотних умов договору та відсоткової ставки. При його укладенні, мала погодитися лише на ті умови, які були запропоновані банком. В змісті договору відсутня згода за всіма іншими істотними умовами кредитного правочину, зокрема в порушення вимог ч.4 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів», ч.1 ст.6 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». відповідач в спірному договорі: не зазначив та не навів належно детальний розпис сукупної вартості кредиту з врахування відсоткової ставки та вартості всіх послуг пов"язанихз крежитом; не встановив застереження про можливе настання валютних ризиків для Позичальника та наслідків такого зростання; не визначив, не встановив та не розкрив необхідні обов"язкові умови, щодо основних економічних і правових вимог виникнення іпотечного боргу, шляхом оприлюднення їх у письмовій формі до укладення такого кредитного правочину, забезпеченого іпотекою; не визначив та не встановив порядок дострокового виконанання основного зобов"язання у разі неплатоспроможності боржника або не виконання боржником своїх зобов"язань за договором про іпотечний борг та юридичні наслідки невиконання; не визначив та не встановив право боржника попереджати кредитодавця про можливе невиконання основного зобов"язання; не зазначив реквізити ліцензії та/або свідоцтва про внесення кредитодавця до Державного реєстру фінансових установ чи Державного реєстру банків. Також позивач вважає, що п.5 кредитного договору є недійсним, оскільки він обмежує права споживача, порушує принцип рівності сторін та не відповідає вимогам законодавства. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з»явилися. Про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Від представника позивача надійшла заява про підтримку позову та розгляд справи у їх відсутність. Представник відповідача за викликом у судове засідання не з"явився. Від представника надійшло заперечення в якому заперечує проти вимог позивача в повному обсязі, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Справу просить розглянути без участі їхнього представника. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 27 квітня 2013 року між позивачем та ПАТ«Платинум Банк» було укладено договір про надання відновлюваної кредитної лінії №129299/0005/XSGF, згідно умов якого Банк надав позивачу грошові кошти в сумі 4000,00 грн. зі сплатою щомісячного платежу 260,00 грн. та розміру щомісячної комісії за кредитне обслуговування рахунку 79,60 грн. (а.с.10). Статтею 203 ЦК України передбачено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. При підписанні спірних договорів позивач, будучи дієздатною особою, погодилася на усі умови договору, які чітко визначені у ньому і своїм підписом посвідчила свою згоду на його виконання. Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Погодження умов договорів відповідають положенням ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договорів становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін та погоджені ними і є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Отже, при укладенні договору всі передбачені чинним законодавством вимоги для укладення договору були дотримані, договір містить всі передбачені чинним законодавством відомості, дотримано всіх вимог щодо змісту та форми його укладення. Обставини того, що при укладенні спірного договору відповідач порушив вимоги чинного законодавства України, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позовних вимог, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Позивач при укладанні договору мала право і зобов"язана була ознайомитися з умовами кредитування. Вона не надала суду докази поважних обставин, які не дали їй можливості ознайомится з умовами договору перед його підписанням. Позовні вимоги, щодо визнання договору про надання відновлюваної кредитної лінії та п.5 договору недійсними не ґрунтуються на жодній з підстав недійсності правочину, передбачених ЦК України. Крім того позивач, вимагаючи визнати договір недійсни при цьому вимагає ще й визнати недійсним п.5 спірного договору, що є суперечливим по суті. За таких обставин, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити повністю, оскільки підстави для визнання спірного договору недійсним, передбачені ст.203 ЦК України, відсутні.

Outcome: dismissed