Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

Акціонерне товариство «Альфа- Банк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу в розмірі 211 586 грн. 89 коп. за угодою (договором) № 500631071 від 22.11.2017 року. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач зобов`язалася повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитом в строки та порядку, встановлених кредитним договором, однак, внаслідок неналежного виконання останньою взятих на себе зобов`язань, станом на 23 березня 2020 року виникла сума боргу в розмірі 211 586 грн. 89 коп., з яких : строкова заборгованість 58 566 грн. 86 коп., прострочена заборгованість 67 987 грн. 77 коп.. строкова заборгованість по нарахованих відсотках та комісіях 6 180 грн. 91 коп., прострочена заборгованість по нарахованих відсотках та комісіях 74 051 грн. 35 коп., штраф 4 800 грн. Просить стягнути з відповідача суму боргу, яку остання у добровільному порядку не бажає сплатити. Ухвалою суду від 27 квітня 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Відповідач - [PERSON] , яка належним чином повідомлялася про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження, про розгляд справи повідомлялася належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Крім того, клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до частини 5 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами. Сторони подали до суду заяви про відкладення розгляду справи, однак, суд не приймає до уваги подані заяви, так як, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Вивчивши матеріали справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, суд приходить слідуючого висновку. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст.83 ч.3 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. В поданій позовній заяві позивач зазначає, що внаслідок неналежного виконання останньою взятих на себе зобов`язань, станом на 23 березня 2020 року виникла сума боргу в розмірі 211 586 грн. 89 коп., з яких: строкова заборгованість 58 566 грн. 86 коп., прострочена заборгованість 67 987 грн. 77 коп.. строкова заборгованість по нарахованих відсотках та комісіях 6 180 грн. 91 коп., прострочена заборгованість по нарахованих відсотках та комісіях 74 051 грн. 35 коп., штраф 4 800 грн., що стверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами : графіком повернення кредиту (а.с. 6), анкетою-заявою (а.с.5), довідкою-розрахунком заборгованості (а.с.9). Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобов"язаний виконати свій обов`язок. У відповідності до ст.ст.610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання. У разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов"язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. На підставі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. Судом встановлено, що 22 листопада 2017 року між позивачем та відповідачем укладено оферту на укладання угоди про надання кредиту №500631071. Пунктом 5 оферти на укладання угоди про надання кредиту №500631071 передбачено, що всі відносини між позичальником та банком, що неврегульовані цією угодою, регулюються договором. Договір визначає всі інші істотні умови надання та користування кредитом, додатково до тих, що вказані в Угоді. Разом з тим, до позовної заяви позивачем не надано самого договору. Відповідно до ст.642 ч.2 ЦК України особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. З матеріалів справи не вбачається, що особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Як слідує з матеріалів справи, суду не надано доказів того, що позивачем було перераховано кошти на рахунок № [NUMBER] , як передбачено п.3 оферти на укладання угоди про надання кредиту №500631071 від 22.11.2017 року. Згідно довідки-розрахунку заборгованості від 23.03.2020 року прострочена заборгованість становить 67 987 грн. 77 коп. (а.с.9). Разом з тим, суду не надано повного розрахунку заборгованості, що позбавляє суд можливості встановити яка саме заборгованість виникла у відповідачки на час подачі позову до суду. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку про часткове задоволення позову і стягнення з відповідача лише прострочену заборгованість у розмірі 67 987 грн. 77 коп., без врахування відсотків, комісій та штрафу. Відповідно до ст.141 ЦПК України з боржника на користь позивача слід стягнути понесені стягувачем судові витрати.

Outcome: partial