overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO],та своє утримання до досягнення дитиною 3-річного віку, мотивуючи свій позов тим, що відповідач ухиляється від покладеного обов"язку утримувати дитину і матеріальної допомоги не надає. В судове засідання сторони не з"явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Сторони надали заяви в яких просять заслухати справу в їх відсутність, позивач- позовні вимоги підтримує, а відповідач -позовні вимоги в частині стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку на утримання дитини та 1/4 частину на утримання дружини, визнає. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.06.2013р.(а.с.7) Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] народження, який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні.(а.с.9) Відповідно до ст.180 СК України- батьки зобов"язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.84 Сімейного кодексу України дружина,з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Таким чином, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по оплаті судового збору. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів -у межах суми платежу за один місяць. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як у судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідач не виконує своїх батьківських обов"язків по утриманню дитини, та дружини, доказів скрутного матерільного становища відповідачем не надано, а тому з нього необхідно утримувати аліменти. На підставі ст.ст. 180, ч.3 ст. 181-184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON] [INFO], та сина [PERSON] [INFO], мотивуючи свій позов тим, що відповідач ухиляється від покладеного обов"язку утримувати дитей і матеріальної допомоги не надає. В судове засідання сторони не з"явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Сторони надали заяви в яких просять заслухати справу в їх відсутність, позивач- позовні вимоги підтримує, а відповідач -позовні вимоги в частині стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), до досягнення повноліття сином [PERSON], а потім в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) до досягнення повнотіття сином [PERSON], визнає. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.05.2004р.(а.с.4). Від шлюбу мають дітей: сина [PERSON] [INFO], та сина [PERSON] [INFO], які проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні.(а.с.7) Відповідно до ст.180 СК України- батьки зобов"язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадкв, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Таким чином, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по оплаті судового збору. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів -у межах суми платежу за один місяць. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як у судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідач не виконує своїх батьківських обов"язків по утриманню дітей, доказів скрутного матерільного становища відповідачем не надано, а тому з нього необхідно утримувати аліменти. На підставі ст.ст. 180, ч.3 ст. 181-184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~20 липня 2018 року позивачка звернулася до суду із зазначеною вище позовною заявою, в якій зазначила, що вони з відповідачем є батьками неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~Позивачка посилаючись на те, що вони з відповідачем однією сім"єю не проживають, дитина знаходиться на її утриманні, при цьому відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частиниз усіх видів його заробітку (доходу) але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~Позивачка в судове засідання не з"явилася, але звернулася до суду із заявою про підтримання позову, який просила розглянути у її відсутність, при цьому проти ухвалення заоного рішення по справі не заперечувала. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з"явився, із заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, відзив на позов не надав, у зв"язку з чим суд ухвалює заочне рішення по справі в порядку ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: \~ \~ \~ \~Так судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~Сторони однією сім"єю не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері, при цьому відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. \~ \~ \~ \~За таких обставинах суд дійшов до висновку, що відповідач по справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків по утриманню своєї доньки, у зв"язку з чим з нього підлягають стягненню аліменти на утримання дитини. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, де зазначає, що його мати [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03 березня 2007 року, виданого Червонополянськю сільською радою Чаплинського району Херсонської області. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 22 січня 1965 року [PERSON] народився [INFO] і його матір є [PERSON]. Звернувшись до нотаріуса з питання оформлення спадщини виникло питання необхідності встановлення факту , що [PERSON] є матір"ю [PERSON], оскільки в свідоцтві про смерть матері, прописано прізвище матері як "[PERSON]", а в свідоцтві про народження [PERSON] прізвище матері прописано "[PERSON]". Звернувшись до органів РАЦС, йому було відмовлено в задоволенні прохання щодо внесення виправлення, оскільки згідно даних, що внесенн до реєстру актів цивільного стану громадян його мати записана як [PERSON] та рекомендовано звернутися до суду з питанням встановлення факту родинних зв"язків. Просить суд встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], [INFO] є сином [PERSON], що померла [INFO]. В судовому засіданні заявник позовні вимоги підтримав повністю за підставами вказаними у заяві про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, наполягає на їх задоволенні. Представник зацікавленої особи - Червонополянської сільської ради, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, подавши заяву про визнання вимог [PERSON], та проти їх задоволення не заперечує Представник зацікавленої особи - відділу ДРАЦС в Чаплинському районі Херсонської області, в судове засідання не з"явився, про причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення сторін, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що мати заявника [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03 березня 2007 року, виданого Червонополянськю сільською радою Чаплинського району Херсонської області. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 22 січня 1965 року [PERSON] народився [INFO] і його матір є [PERSON]. Звернувшись до нотаріуса з питання оформлення спадщини виникло питання необхідності встановлення факту , що [PERSON] є матір"ю [PERSON], оскільки в свідоцтві про смерть матері, прописано прізвище матері як "[PERSON]", а в свідоцтві про народження [PERSON] прізвище матері прописано "[PERSON]". Звернувшись до органів РАЦС, йому було відмовлено в задоволенні прохання щодо внесення виправлення, оскільки згідно даних, що внесенн до реєстру актів цивільного стану громадян його мати записана як [PERSON] та рекомендовано звернутися до суду з питанням встановлення факту родинних зв"язків. Враховуючи, що згідно п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, призвіще, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Шпичинецької сільської ради Ружинського району Житомирської області, в якій просить визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме на майновий пай колективного сільськогосподарського підприємства " Колос ", с. Шпичинці, Ружинського району, Житомирської області в сумі 4323, 38 грн. який рахується за [PERSON], яка померла [INFO] року в с.Шпичинці, Ружинського району, Житомирської області. Спадщину післі смерті спадкодавця прийняв чоловік - [PERSON], але не оформив спадкових прав. В суд позивач не з»явився, подав заяву, в які просить справу слухати у його відсутність, свої позовні вимоги підтримує. Представвник відповідача Шпичинецької сільської ради в судове засідання не зявилися надіслали заяву справу слухати у їх відсутність проти задоволення позову не заперечують. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач є спадкоємцем по заповіту майна [PERSON], яка померла [INFO] року в с. Шпичинці, Ружинського району, Житомирської області, що стверджується: паспортом серії [NUMBER], виданим 21.03.1996 року Ружинським РВ УМВС України в Житомирській області; свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 28.03.2001 року Шпичинецькою сільською радою, Ружинського району Житомирської області; заповітом від 15.02. 2000 року посвідченого секретарем Шпичинецької сільської ради Ружинського району Житомирської області; Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, дружина позивача- [PERSON], яка померла [INFO] року в с.Шпичинці Ружинського району, була власником майнової частки (пай) члена КСП " Колос ", с. Шпичинці, Ружинського району, Житомирської області майнового сертифікату. Як вбачається із відповіді Ружинської державної нотаріальної контори від 07.05. 2015 року за вих. 1014/02-14, що у видачі свідоцтва про право на спадщину на майновий пай колективного сільськогосподарського підприємства нотаріусом йому було відмовлено у зв"язку з тим, що сертифікат про право власності на майновий пай члена колективного сільського господарського підприємства померла [PERSON] не отримала, тобто відсутній правовстановлюючий документ на дане спадкове майно. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Суд, виходячи з вищевказаного, а також з положень ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", якою передбачено, що рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно є правовстановлюючим документом, що підтверджує право власності на вказане майно, задовільняє позовні вимоги про визнаня за позивачем права власності на спадкове майно. А тому з вищевикладених підстав позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, обгрунтовуючи його тим, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] і після його смерті залишилась спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Вона (позивачка) прийняла спадщину після смерті чоловіка, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок державним нотаріусом їй було відмовлено, у зв"язку з тим, що право власності на спадковий будинок відповідач за життя на своє ім"я в установленому законом порядку не зареєстрував. Тому, просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на вказаний житловий будинок. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і викладене підтвердила. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з"явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Третя особа - Клавдієво-Тарасівська селищна рада Бородянського району свого представника в судове засідання також не направила, просила справу розглядати без його участі. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON] і після його смерті залишилась спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS], який належав померлому на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 13 грудня 2005 року /а.с.7-12/. Позивачка прийняла спадщину після смерті чоловіка, однак державним нотаріусом Бородянської районної державної нотаріальної контори їй /позивачці/ було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок, у зв"язку з тим, що спадкодавець за життя не встиг в установленому законом порядку зареєструвати на своє ім"я право власності на цей будинок /а.с.13,26-33/. Відповідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Оскільки спірний будинок належав спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 13 грудня 2005 року, але він за життя не встиг зареєструвати право власності на цей будинок, то позивачка як спадкоємиця за законом має право на спадкування вказаного будинку. За таких обставин, так як позивачка належним чином прийняла спадщину після смерті чоловіка, але не може оформити своїх спадкових прав у передбаченому законом порядку у нотаріуса, то суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] чоловіка [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, площею 3,5500 га, розташовану на території Запрудянської сільської ради Рокитнянського району Київської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, експертною оцінкою 71000 грн., яка була передана спадкодавцеві [PERSON] у власність на підставі рішення виконкому Запрудянської сільської ради № 33 від 19.03.2001 року. В обгрунтування свого позову посилається на те, що [INFO] [PERSON] померла. За життя [PERSON] склала заповіт, в якому спадкоємцем всього майна вказала його. Спадщину після померлої [PERSON] він прийняв. Однак оформити спадщину на земельну ділнку не представляється можливим, оскільки державний акт на право власності на земельну дялнку серії [NUMBER] втрачено, що підтверджується оголошенням опублікованим в газеті "Вісник Рокитнянщини". Сторони, будучи викликаними в попереднє судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви якими позивач свої вимоги підтримав, відповідач визнав повністю та просять суд справу розглянути у їх відсутності. Відповідно до ч.4 ст.130, ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із доданих до позовної заяви доказів вбачається, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті тітки [PERSON], яка померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. З листа відділу Держгеокадастру у Рокитнянському районі виданого на запит державного нотаріуса [PERSON] вбачається, що на ім"я [PERSON] був виготовлений та зареєстрований державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,5500 га. Із копії витягу з газети "Вісник Рокитнянщини" від 02.12.2016 року вбачається, що державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] втрачено. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення вимог позивача. На підставі ст. ст. 392, 1216, 1218, 1233 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

В провадженні суду перебуває об"єднана цивільна справа за позовом ПАТ «УкрСиббанку» до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за Договором про надання споживчого кредиту , зустрічним позовом [PERSON] до АКБ "УкрСиббанк", [PERSON] про визнання договору іпотеки припиненим. Рішенням суду від 13.02.2014 року у задоволенні позовних вимог ПАТ "УкрСиббанку" - відмовлено. Зустрічний позов - задоволено. Проте під час постановлення рішення суд вирішивши спір щодо прав і обов"язків сторін, не зазначив в резулятивній частині рішення порядок та розмір коштів, що підлягають до стягнення з [PERSON] В судове засідання сторони не з'явились, проте дана обставина не є перешкодою для ухвалення додаткового рішення суду. Згідно до ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Виходячи з вищенаведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

29.11.2013 року [PERSON] пред"явила позов до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В позовній заяві позивач вказав, що 12.03.1999 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають: доньку - [PERSON], [INFO]. З моменту народження дитини [PERSON] не цікавився її життям, не бажав створювати сімейний затишок, не підтримував матеріально сім"ю, жив своїм життям, скоював злочини за що відбував покарання. Припинивши стосунки з відповідачем, вона в 2003 році шлюб з відповідачем розірвала. Дитина залишилась проживати з нею та перебуває на повному її утриманні. 02.07.2004 року, рішенням суду з [PERSON] на її користь на утримання дочки, стягнуто аліменти. З цього часу відповідач постійно ухилявся від виконання своїх обов'язків по вихованню дочки, матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надавав і не надає, має заборгованість по аліментам у розмірі 29 624 грн. 42 коп. В 2005 році вона зареєструвала шлюб з іншим чоловіком, який піклується про доньку, виховує її та матеріально утримує. Позивач просив позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дочки [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач позов підтримав і, давши пояснення по справі, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, але подав заяву в якій позов визнав, мотиви пред"явлення позову не оспорює і просить позов задовольнити, а справу розглянути без нього. Представник органу опіки та піклування, вважає, що відповідач [PERSON]. злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків і його слід позбавити батьківських прав. Прокурор Ревут С.М. також вважає, що відповідача слід позбавити батьківських прав відносно дочки [PERSON] так як він злісно ухилився та ухиляється від виконання батьківських обов"язків. Судом встановлено, що [PERSON] є матір"ю, а [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER], яке було видане 20.08.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Пологівського району, Запорізької обл. Згідно ст. 164 ч.1 п.2 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника органу опіки та піклування, вислухавши думку прокурора, який вважає. що позов слід задовольнити, суд приходить до висновку про те, що відповідач злісно ухиляється від виконання батьківських обов"язків відносно неповнолітньої дочки [PERSON], не виконує належним чином свої батьківські обов"язки по вихованню та утриманню дитини, свідомо нехтує ними, не піклується про фізичний і духовний розвиток дочки, а тому повинен бути позбавлений батьківських прав. На підставі викладеного, ст. 164 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved