Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача та зазначає , що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою . Під час спільного шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] , який після розірвання шлюбу між ними залишився проживати спільно з відповідачкою. Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області від 07.06.2010 р. по цивільній справі № 2-517/2010 було ухвалено рішення про стягнення з нього щомісячно аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на користь відповідача за цим позовом , [PERSON] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] до його повноліття . На підставі вищенаведеного рішення суду за виконавчим листом з його доходу , що складається із заробітної плати за місцем роботи , в примусовому порядку утримуються аліменти в розмірі 1/4 частини. 07.03.2014 р. він уклав шлюб з [PERSON] та від сумісного шлюбу у них [INFO] народилася донька [PERSON]. Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області від 22.07.2014 р. було ухвалено рішення про стягнення щомісячно з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку до повноліття доньки та на утримання [PERSON] на період до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку , тобто до [INFO] також в розмірі 1Є6 частини. Окрім того , судом допущено рішення суду до негайного виконання в межах місячно суми стягнення аліментів. На підставі вищенаведених рішень суду за виконавчими листами з його доходу , що складається із заробітної плати за постійним місцем роботи , в примусовому порядку утримуються аліменти в розмірі 7/12 частини ( 58 ,3 % ) . Вважає , що ухвалення Петропавлівським районним судом рішення про стягнення аліментів на користь [PERSON] в розмірі 1/3 частини є одним із основних факторів того , що на цей час його матеріальне положення суттєво змінилося в бік погіршення , що є підставою для зменшення розміру стягуваних аліментів на користь відповідача [PERSON] . Окрім того , на його матеріальне положення впливає те , що ним з ціллю організації свого життя та життя його сім"ї було отримано 10.03.2013 р. від ПАТ " ВТБ Банк" грошовий кредит. Аналогічний кредитний договір він уклав 08.04.2014 р. з ПАТ КБ " Руський стандарт". Враховуючи всі зобов"язання перед банківським установами він вимушений щомісячно сплачувати грошові кошти в розмірі 2857.00 грн., що також суттєво впливає на його загальне матеріальне положення. Його заробітна плата становить близько 8000 грн. з урахуванням обов"язкових державних та соціальних утримань . З цієї суми у нього утримуються аліменти за трьома виконавчими листами загалом в розмірі 58.3 % , що в грошовому виразі становить 4664.00 грн. Тобто за різницею його заробітна плата повинна складати 3336.00 грн , із яких 20 % утримується на обов"язкові соціальні платежі та утримання , тобто до отримання в нього залишається 2678.00 , але він ще має зобов"язання щодо сплати 2867.00 грн. на користь кредитних організацій . Враховуючи все вищенаведене він взагалі залишається без засобів до існування , не говорячи вже про прожитковий мінімум встановлений законодавством для працездатних осіб на території нашої Держави , а такий мінімум на 01.07.2014 р. складає 1250.00 грн. Просить суд - змінити розмір аліментів стягуваних з [PERSON] , [INFO] , індивідуальний податковий номер [NUMBER] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] в порядку зменшення розміру зі стягнення в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку на стягнення в розмірі 1/6 частини , починаючи з часу звернення з цим позовом до суду першої інстанції до повноліття сина або до зміни матеріального становища сторін . В ході судового розгляду справи позивач підтримав свої позовні вимоги , дав пояснення щодо фактичних обставин справи і дані пояснення є аналогічним тим обставинам , які викладені позивачем вище. Відповідач позов не визнала . На обгрунтування свого заперечення пояснила , що син [PERSON] є хворобливою дитиною , постійно хворіє та має фізичну ваду - проблеми з зором. Він неодноразово переніс хірургічні операції , які проводилися під загальним наркозом і це може призвести до вкрай негативних наслідків. На лікування вона витрачає значні грошові кошти . Крім того , вона не працює , перебуває на обліку у районному центрі зайнятості як безробітна . Навчається заочно у вищому учбовому закладі . Всі ці обставини свідчать про її вкрай тяжке матеріально-фінансове положення. Зменшення аліментів , на яке наполягає в позові позивач , унеможливить в повній мірі вилікувати сина [PERSON] та забезпечити йому повноцінне утримання та виховання. Відповідач є фізично здоровим чоловіком , працює , отримує постійний та стабільний заробіток. Його посилання на тяжке матеріальне положення є надуманим та є спробою уникнути виконувати у повній мірі свій батьківський обов"язок по утриманню та вихованню сина [PERSON]. Просить суд в позові відмовити. Третя особа на стороні позивача позов підтримала. Пояснила , що дійсно вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з позивачем. Однак , в силу певних обставин вони спільно не проживають . Вона виїхала на постійне місце проживання до своїх батьків. В липні поточного року вона подавала позов до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області позов про стягнення аліментів на її утримання та на утримання доньки [PERSON]. Позов було задоволено і вона отримує аліменти від позивача. Донька [PERSON] проживає разом з нею , тобто перебуває на її вихованні та утриманні . Крім того , зазначила , що донька має слабке здоров"я , часто хворіє . Перебуває на диспансерному обліку у лікаря - ортопеда. На її лікування також потрібні грошові кошти. Просить суд позов задовольнити . Вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню . Судом встановлено, що сторони дійсно перебували в зареєстрованому шлюбі і від даного шлюбу мають спільну дитину , сина [PERSON] , [INFO] Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 07.06.2010 р. було стягнуто аліменти з [PERSON] ( позивача по справі ) на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку на утримання сина [PERSON] , [INFO] до його повноліття ( виконавчий лист № 2-517/2010 видано 09.08.2010 р) . Іншим рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 22.07.2014 р. з [PERSON] ( позивача по справі ) на користь [PERSON] ( третя особа ) стягуються аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку на її утримання , як непрацездатної дружини до досягнення сином трирічного віку та стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , в розмірі 1/6 частини його заробітку ( позивача) до повноліття сина ( виконавчі листи № 188/1210/14 ц.р, провадження № 2/18/571/2014 видано 04.08.2014р. ) . Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аналогічне роз'яснення щодо обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів надане Пленумом Верховного Суду України в абз. 3 п. 17 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом стягувача або платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров"я когось із них. Враховуючи вищевикладене, матеріальне становище сторін й виходячи з рівності обов'язку батьків утримувати дитину, конституційного права особи на прожитковий мінімум, суд вважає , що справедливим буде визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON] та доньки [PERSON] по 1/6 частині заробітку (доходу) на кожного. Адже , на практиці діє принцип, відповідно до якого, всі діти платника аліментів, у тому числі народжені у різних шлюбах, мають бути однаково матеріально забезпечені, Відповідачкою надані суду докази того, що син [PERSON] є хворобливою дитино , потребує постійного лікування , в тому числі потребує оперативного хірургічного втручання , що підтверджується медичними довідками та копією амбулаторної медичної картки. На її погляд дана обставина є підставою для відмови позивачу в позові та вважає , що позивач повинен надавати їй матеріальну допомогу в тому розмірі , який визначений судовим рішення , тобто в розмірі 1/4 частини його заробітку.. Проте, суд не погоджується з такою позицією відповідачки. Статтею 185 Сімейного кодексу України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно п. 18 ППВС У № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» звернуто увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. На думку суду , враховуючи дану обставину , у випадку недостатності коштів на лікування сина , які будуть стягуватися з позивача відповідачка має реальну можливість звернутися до суду з відповідним позовом до позивача з вимогами про стягнення додаткових витрат , пов"язаних з хворобою сина. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд вважає, за можливе віднести понесені позивачем затрати по сплаті судового збору на позивача по справі. Так як судом хоч і прийняте рішення про задоволення заявлених позовних вимог, але в результаті даного рішення погіршується матеріальне становище відповідачки, на утриманні якої перебуває малолітня дитина . На підставі викладеного,

Outcome: approved