Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до Полянської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Мотивує його тим, що 12 квітня 2016 року помер її батько [PERSON]. На момент смерті батька [PERSON] йому належав житловий будинок з надвірними спорудами в с.Поляна, вул. Дисковецька, 53 Свалявського району та земельна ділянка площею 0,47 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства. На день смерті батька у спадковому будинку проживали вона та її мама [PERSON], яка подала нотаріально посвідчену заяву, про те, що не заперечує проти визнання права власності за своєю дочкою [PERSON]. Даний житловий будинок знаходиться на земельній ділянці, яка належала батьку на підставі державного акту на право приватної власності на землю, який на данй час втрачений, про що було зроблено повідомлення в газету. Згідно Земельного кодексу України в редакції 2004 року у сільській місцевості не дозволяється мати у власності земельну ділянку для обслуговування житлового будинку розміром більше 0,25 га, їй прийшлося розділити земельну ділянку, яка належала її батькові. Вона звернулася до нотаріуса для оформлення спадкового майна за померлим батьком, однак їй було відмовлено через відсутність у неї правовстановлюючих документів, а тому просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою с. Поляна, вул. Дисковецька, 53 Свалявського району Закарпатської області та право власності на земельні ділянки: площею 0,1918 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спору, кадастровий номер 2124084401:07:002:0214 та площею 0,2263 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 2124084401:07:002:0215 за адресою с.Поляна, вул. Дисковецька, 53 Свалявського району в порядку спадкування після смерті батька [PERSON]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, подавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Представник відповідача голова Полянської сілсьької ради [PERSON] в судове засідання не зявився, подавши суду заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, позовні вимоги залишає на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного. Згідно свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах УРСР [PERSON] виділена земельна ділянка на новому місці під забудову на підставі рішення Полянської селищної Ради депутатів трудящих від 11 березня 1975 року № 12. Забудова ділянки дозволена рішенням Полянської селищної Ради депутатів трудящих від 11 березня 1975 року № 12 за типовим проектом № 30-2к-1. Згідно рішення № 12 виданого виконкомом Полянської селищної ради депутатів трудящих від 11.03.1975 року надано дозвіл [PERSON] побудувати новий житловий будинок на новому місці. Так, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії IV- ЗК № 020587 від 24.09.2002 року [PERSON] на підставі рішення V-сесії Полянської сільської ради народних депутатів від 08.08.2002 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,47 га в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території с.Поляна, вул. Дисковецька, 53 та передана для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства. [PERSON] помер 12 квітня 2016 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 207744, виданого 15.04.2016 року виконавчим комітетом Полянської сільскої ради Свалявського району Закарпатської області. 19.09.2016 року КУП "Свалявське РБТІ" було виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 53 по вул. Дисковецька с. Поляна Свалявського району Закарпатської області на ім"я [PERSON]. Так, згідно довідки виданої виконкомом Полянської сільської ради № 1451 від 27.09.2016 року, в тім що на день смерті батька позивачки [PERSON], який помер 12.04.2016 року, в спадковому будинку с. Поляна, вул. Дисковецька, 53 були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] Позивачка [PERSON] є дочкою померлого [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ФМ № 327762, виданого 22.08.1979 року за місцем реєстрації смт. Поляна Свалявського району Закарпатської області. Згідно паспортних даних позивачки [PERSON] (паспорт серії ВО 046931 виданий Свалявським РВ УМВС України в Закарпатській області 11.10.1995 року), така є зареєстрованою в [INFO]. Крім цього мама позивачки [PERSON] подала нотаріально посвідчену заяву, в якій не заперечує щодо визнання права власності на вищевказаний будинок та земельні ділянки належні померлому [PERSON] за своєю донькою [PERSON] (позивачкою). В газеті "Вісті Свалявщини" було опубліковано повідомлення про те, що загублений Державний акт на право приватної власності на землю серії IV- ЗК № 020587, виданий 24 вересня 2002 року на ім"я [PERSON], який вважати недійсним. Згідно повідомлення державного нотаріуса Свалявської державної нотаріальної контори за № 824/01-16 від 26.10.2016 року вбачається, що згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 26.10.2016 року, спадкова справа після смерті [PERSON], який помер 12 квітня 2016 року не заведена. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 328 ч. 2 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що позивачка прийняла за померлим [PERSON] спадщину своїм проживанням та реєстрацією у будинку, однак позбавлена можливості оформити її у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів та реалізувати своє право на земельну ділянку у зв'язку із втратою правовстановлюючого документу в позасудовому порядку, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved