Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в котрому після збільшення позовних вимог зазначено, що від шлюбу з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] р.н, який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач на обліку в лікарні з будь-якими хронічними захворюваннями не перебуває, інших утриманців немає. Крім того, він є особою працездатною, працює в ПрАТ "Київська кондитерська фабрика "Рошен". Просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 5 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка та її представник не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивачки звернувся до суду з заявою, в котрій просив розглянути справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з"явився, звернувся до суду з заявою, в котрій зазначив, що згідний сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини усіх його доходів. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов"язки щодо дитини, незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов"язків щодо дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження, а.с. 5). На даний час вони проживають окремо, ведуть різні бюджети. Малолітній син проживає разом з матір"ю та перебуває на її утриманні, (довідка Яготинської ЖЕК, а.с.8). Дитина має нормальний стан здоров"я, (довідка КЗ "ЯЦПМСД", а.с.7). Позивачка за період з 1 кварталу 2017 року по 4 квартал 2017 року отримувала допомогу по безробіттю (1055,76 грн., 3643,09 грн., 3199,99 грн., 2261, 33 грн.) та заробітну плату з ТОВ "РУШ" (317, 70 грн., 2771, 06 грн), (а.с. 37). Відповідач працює в ПрАТ "Київська кондитерська фабрика "Рошен" на посаді варника харчової сировини і продуктів, отримує заробітну плату та загальна сума його доходу за період з липня 2017 року по грудень 2017 року склала 106952, 97 грн. (довідка, а.с.19), інших утриманців [PERSON] не має, має нормальний стан здоров"я. Пункт 1 ст. 3 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 року передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п. 2 - дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов"язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Пунктом 2 ст. 27 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 року визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи ті обставини, що відповідач є працездатною особою, на обліку у лікарні з будь-якими хронічними захворюваннями не перебуває, інших утриманців не має, здатний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, а також те, що в силу ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а розмір прожиткового мінімуму з 1 січня 2018 року для дітей віком до 6 років становить 1492 грн., то суд вважає, що з відповідача на утримання малолітнього сина необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Outcome: approved