Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

У лютому 2010 року Регіональне відділення ФДМУ по Закарпатській області звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 29 000 грн., завданих незаконним використанням державного майна - приміщення складу по [ADDRESS]. Позов мотивовано тим, що рішенням господарського суду Закарпатської області від 23.04.2007 року розірвано договір купівлі-продажу №305 об"єкта державної власності рупи А-приміщення складу, що знаходиться на балансі ДПГХ "Ресторан станції Мукачево" шляхом викупу, укладеного 05 серпня 2003 року між РВ Фонду державного майна України по Закарпатській області та приватним підприємцем [PERSON]. У відповідності до ст. 27 ЗУ "Про приватизацію державного майна" у разі розірвання в судовому порядку договору купівлі-продажу у зв"язку з невиконням покупцем договірних зобов"язань приватизований об"єкт підлягає поверненю у державну власність, включаючи земельну ділянку. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 13 травня 2009 року зобов"язано [PERSON] усунути перешкоди у користуванні державним майном- об"єктом групи А-приміщення складу по [ADDRESS] шляхом його передачі Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Закарпатській області. Позивач вказує на те, що нерухоме майно по [ADDRESS], яке являється державною власністю, незаконно використовується [PERSON] з 10 липня 2007 року. У відповідності до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування , при цьому збитками є втрати, яких особа зазнала у зв"язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права; доходи, які особа могла б реально одержати за завичайних обставин, якби її право не було порушене. Регіональне відділення ФДМУ по Закарпатській області листом від 17 грудня 2009 року звернулося до [PERSON] з вимогою сплатити 29 000 грн. завданих незаконним використанням державного майна. Однак зазначена вимога відповідачкою [PERSON] була проігнорована, у зв"язку з чим РВ ФДМУ по Закарпатській області було змушене звернутися в суд з даним позовом. стр. 2 із 3 В судовому засіданні представник Регіонального відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області Данильченко І.С. заявлені позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представники відповідачки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги регіонального відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області не визнали, просили в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що [PERSON] добросовісно орендувала і викупила спірне приміщення у держави в 2003 році, оформивши акт прийому-передачі і нотаріально засвідчивши договір, оплатила суму викупу, добросовісно володіла майном, вклавши в нього власні кошти. Заслухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши маетріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Згідно частини 3 статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, рішенням господарського суду Закарпатської області від 23.04.2007 року, залишиним без змін постановами Львівського апеляційного господарського суду від 10 липня 2007 року та Вищого господарського суду України від 07 грудня 2007 року, позов РВ ФДМУ по Закарпатській області задоволено, розірвано договір купівлі-продажу №305 об"єкта державної власності групи А-приміщення складу, що знаходиться на балансі ДПГХ "Ресторан станції Мукачево" шляхом викупу, укладеного 05 серпня 2003 року між РВ Фонду державного майна України по Закарпатській області та приватним підприємцем [PERSON]. Зазначений договір розірвано з підстав не виконання [PERSON] вимог пункту 5.1.4 договору, а саме зобов"язання останньої протягом трьох місяців з моменту нотаріального посвідчення договору оформити право на земельну ділянку, на якій знаходиться об"єкт приватизації відповідно до вимог чинного земельного законодавства. Спірний договір, укладений сторонами у справі, є особливим різновидом договору купівлі-продажу державного майна і правовідносини, що виникли між покупцем і продавцем, регулюються положенням спеціального Закону України "Про приватизацію державного майна", а також загальними положеннями про зобовязання. У відповідності до частини 9 статті 27 ЗУ "Про приватизацію державного майна" у разі розірвання в судовому порядку договору купівлі-продажу у зв'язку з невиконанням покупцем договірних зобов'язань приватизований об'єкт підлягає поверненню у державну власність, включаючи земельну ділянку. Порядок повернення в державну власність об'єктів приватизації в разі розірвання або визнання недійсними договорів купівлі-продажу таких об'єктів затверджується Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 1 Порядку повернення у державну власність об'єктів приватизації у разі розірвання або визнання недійсними договорів купівлі-продажу таких об'єктів, затвердженого постановою Кабунету Міністрів України від 18 січня 2001 року №32 (із змінами і доповненнями), об'єкт приватизації повертається до сфери управління державного органу приватизації, що проводив його відчуження за договором купівлі-продажу, для здійснення управління цим об'єктом згідно із законодавством до моменту відчуження його в результаті повторного продажу. З врахуванням наведених вище вимог законодавства, суд приходить до висновку, що зобов'язання по договору №305 купівлі-продажу об"єкта державної власності групи А-приміщення складу, укладеного 05 серпня 2003 року між РВ Фонду державного майна України по Закарпатській області та приватним підприємцем [PERSON], припинено з моменту набрання рішенням законної сили. За частиною першою статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: збитків, протиправної поведінки, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. стр. 3 із 3 У відповідності до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В супереч вищезазначеному, регіональним відділенням Фонду державного майна України по Закарпатській області в обгрунтування своїх позовних вимог не надано суду жодних належних доказів чи розрахунків, які підтверджували заподіяння відповідачкою [PERSON] матеріальних збитків на суму 29 000 грн. За таких обставин, суд приходиить до висновку, що в задоволенні позову РВ Фонду державного майна України по Закарпатській області слід відмовити.

Outcome: dismissed