Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

[PERSON] 17.10.2013 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], 3 особи - Житлово-будівельний кооператив «Молодіжний-18», Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві, Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Траст-капітал» про визнання права власності на ? частину квартири [ADDRESS] - в порядку поділу спільного майна подружжя. Позивач [PERSON] зазначав, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 17.03.1984 року, від шлюбу сторони мають спільну дитину - дочку [PERSON], [INFO]; у період зареєстрованого шлюбу [PERSON] (відповідачка) стала членом ЖБК «Молодіжний-18»; спірна квартира у 1992 році згідно ордеру була надана відповідачці, як члену ЖБК, на сім»ю з трьох осіб (подружжя та дитину), які були зареєстровані у зазначеній квартирі. Оскільки відповідачка у 1993 році повністю сплатила пайовий внесок по квартирі [ADDRESS] - за рахунок спільних коштів подружжя, квартира є спільною власністю сторін і частки сторін є рівними; 21.12.1995 року шлюб між сторонами було розірвано; 27.12.2011 року Головним управлінням житлового забезпечення КМДА [PERSON] було видане свідоцтво про право власності на цілу квартиру; у жовтні 2013 року йому (позивачу) стало відомо про звернення відповідачки до суду з позовом до нього про визнання таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS], тобто він (позивач) вперше дізнався про порушення (оспорення) його майнового права - щодо права власності на частку квартири, тому він (позивач) вимушений був звернутися до суду з даним позовом та просить суд постановити рішення, яким - в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за [PERSON] (позивачем) право власності на ? частину квартири [ADDRESS], право власності на іншу ? частину квартири визнати за [PERSON] (відповідачкою). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов з підстав, зазначених у позовній заяві; позивач [PERSON], явка якого судом була визнана обов»язковою, в судове засідання не з»явився, своєю заявою від 10.02.2014 року він просив справу розглядати за його відсутності; відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов не визнали; стверджуючи, що спірна квартира не є об»єктом права спільної сумісної власності сторін, як колишнього подружжя, просили в задоволенні позову відмовити, застосувавши також до спірних правовідносин положення позовної давності. Представник 3-ої особи - ЖБК "Молодіжний-18" в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до матеріалів справи третьою особою в особі голови правління ЖБК "Молодіжний-18" Сенченко Л.П. надані письмові пояснення, у тому числі - з питань сплати пайових внесків за квартиру [ADDRESS] (а.с.166 т.1). Представник 3-ої особи - Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання також не з"явився, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заявою від 17.12.2013 року представник Турчин А.Б. просив справу розглядати за відсутності їхнього представника та прийняти рішення згідно вимог чинного законодавства (а.с.103-104 т.1). Представник 3-ої особи - ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Траст-капітал» Кішинець В.А. просив в задоволенні позову відмовити, вважаючи спірну квартиру [ADDRESS] приватною власністю відповідачки [PERSON], яка (квартира) передана відповідачкою в іпотеку Банку (3-ій особі). Заслухавши пояснення сторін, представників сторін та 3-ої особи в судовому засіданні, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.10, 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: [PERSON] і [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 17.03.1984 року (а.с.12 т.1) по 21.12.1995 року (а.с.60 т.1), від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с.74 т.1). На підставі ордеру №092656 від 05.06.1992 року [PERSON] на сім"ю з 3-х осіб (вона, чоловік - [PERSON], дочка - [PERSON]) була надана квартира [ADDRESS], як члену ЖБК "Молодіжний-18" (а.с.50-51, 118 т.1). Квартира [ADDRESS] є трикімнатною, жилою площею 43,0 кв. м, загальною площею 74,40 кв. м; зареєстровані в квартирі три особи - [PERSON], [PERSON] та дочка [PERSON] - з липня 1992 року (а.с.117 т.1). 27.12.2011 року на ім"я [PERSON] (відповідачці) на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації від 20.12.2011 року №1535-С було видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] (а.с.7 т.1). Дані обставини підтверджуються матеріалами справи і не оспорюються сторонами. Як вбачається з довідки ЖБК "Молодіжний-18", пайовий внесок по спірній квартирі [ADDRESS] становив 18725,44 крб.; пайовий внесок у сумі 18144,01 крб. було сплачено на початку 90-х років, а залишок у розмірі 581,44 крб. - пізніше; при цьому зазначено, що платіжні документи на пайові внески знаходились на руках у членів ЖБК "Молодіжний-18" (а.с.121, 166 т.1). Згідно рішення Залізничного районного суду м. Києва від 18.04.1985 року [PERSON] був зобов»язаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] на її утримання та на утримання дитини - дочки [PERSON], [INFO] до досягнення останньою повноліття (а.с.87-88 т.1). Згідно довідки Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві від 11.12.2013 року (а.с.107 т.1) та копії свідоцтва про шлюб (а.с.161 т.1) - [PERSON] (позивач) перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 29.12.1995 року по теперішній час. Ствердження відповідачки [PERSON] про те, що пайовий внесок у сумі 18144,01 крб. за спірну квартиру [ADDRESS] було сплачено на початку 90-х років за рахунок заощаджень її батьків, підтверджуються також показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]; рахунком [NUMBER] Ощадбанку на ім»я [PERSON] (матері відповідачки), тощо (а.с.56-59 т.1). Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи та надані сторонами докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позивачем [PERSON] не доведено факт повної сплати пайових внесків за квартиру [ADDRESS] станом на момент припинення ведення спільного господарства подружжям (сторонами), у тому числі станом на дату розірвання шлюбу між ними 21.12.1995 року, за рахунок спільних коштів подружжя. Згідно ст.22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Відповідачкою [PERSON] свідоцтво про право власності на спірну квартиру отримано лише 27.12.2011 року. Таким чином, відповідно до положень ст.22-24, 28 КпШС України, ст.16 Закону України "Про власність" від 07.02.1991 року, ст.60, 61 СК України - повна сума паєнакопичень (вартість квартири) по спірній квартирі не була сплачена під час шлюбу сторін та за рахунок спільних коштів подружжя; тому, відповідно і сама квартира [ADDRESS] не є об»єктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя [PERSON] та [PERSON] - спільно нажитим майном за час шлюбу. Позивачем [PERSON], починаючи з грудня 1995 року не пред»являлось ніяких вимог щодо його права на будь-яку частку у паєнакопиченнях по спірній квартирі; позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження його участі на протязі 1995 - 2014 років з питань утримання спільного майна, тощо. За встановлених обставин, суд вважає, що посилання відповідачки [PERSON] та її представника [PERSON] на наявність підстав щодо застосування положень позовної давності (ст.71-80 ЦК України 1963 року, 256-267 ЦК України 2003 року) до будь-яких вимог Позивача стосовно спірної квартири - є обґрунтованими, а в задоволенні позову [PERSON] має бути відмовлено повністю.

Outcome: dismissed