Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Позивач звертаючись до суду, просить стягнути з відповідача заборгованість по зароботній платі в сумі 9341 грн 00 коп., компенсацію за невикористані відпустки в сумі 4034 грн 00 коп., компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати та інфляції в сумі 980 грн 00 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 8514 грн 00 коп. та моральну шкоду в сумі 5000 грн 00 коп., мотивуючи свої вимоги тим, що з 25.05.2005 року він працював у відповідача на посаді техніка. Звільнений 01.06.2012 року. При звільненні розрахунок проведений не був. Моральну шкоду позивач обґрунтовував тим, що в зв'язку з невиплатою заробітної плати він був вимушений брати в борг кошти для сплати комунальних платежів, купівлі продуктів харчування, на лікування, що спричинило моральну шкоду йому і його сім'ї. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "Науково дослідний центр радіотехнічних та оптико - електронних систем "ОБРІЙ" в судовому засіданні позов визнала частково в частині стягнення заборгованості по зароботній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В іншій частині позовних вимог просила відмовити, вказуючи на їх необгрунтованість, посилаючись при цьому на письмові заперечення. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та розглядаючи справу в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного висновку. Суд встановив, що позивач [PERSON] з 25 травня 2005 року працював у відповідача на посаді техніка, звільнений 01 червня 2012 р. за власним бажанням, за ст. 38 КЗпП України, що підтверджується записом у трудовій книжці позивача на а.с. 11. В день звільнення відповідач, на порушення ст.116 КЗпП України, не провів розрахунку з позивачем. Дані обставини визнані відповідачем. Як повідомив позивач, розмір заборгованості його по зароботній платі за період з 01.09.2011 року по день звільнення, становить 9341 грн, а сума компенсації за невикористані відпустки за 2009-2012 рр. - 4034 грн. Відповідно до проведеного позивачем розрахунку, сума компенсації на 01.06.2013 рік, яка підлягає відшкодуванню становить 980 грн, а середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 02.06.2012 року по 29.04.2013 року - 8514 грн. На підтвердження розміру його заборгованості по зароботній платі, компенсації за невикористані відпустки, компенсації втрати частини заробітної плати у зв"язку з порушенням строків її виплати, для розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, позивач просив суд посприяти у витребуванні доказів, вказуючи, що надати йому таку інформацію, відповідач відмовляється. Судом, до початку розгляду справи по суті, враховуючи положення ст.137 ЦПК України, вирішено клопотання позивача про витребування доказів на підтвердження розміру його заборгованості по зароботній платі, компенсації за невикористані відпустки, компенсації втрати частини заробітної плати у зв"язку з порушенням строків її виплати, розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Представником відповідача в судовому засіданні повідомлено про неможливість подачі доказів, які вимагає суд, в зв"язку зі знищенням при крадіжці підприємства, фінансово-господарських документів, податкову, статистичну та іншу звітність, кадрові документи, платіжні відомості, табелі обліку робочого часу та надано Витяг з кримінального провадження на пітвердження крадіжки. Враховуючи, що представником відповідача в судовому засіданні визнано факт наявності заборгованості по зароботній платі позивача, розмір заборгованості по зароботній платі вказаний позивачем - 9341 грн, розмір розрахованого позивачем середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02.06.2012 року по 29.04.2013 року - 8514 грн, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення заборгованості по зароботній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, підлягають задоволенню. Виходячи з роз'яснення, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" N 4 від 31.03.95р., згідно з п.13 постанови, судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Під час судового засідання було достовірно встановлений факт порушення законних прав позивача на вчасне отримання заробітної плати. Тому, враховуючи обставини справи, на користь позивача слід стягнути моральну шкоду в сумі 500 грн. Що стосується вимоги позивача про стягнення на його користь компенсації за не вчасно виплачену зарплату то суд зазначає, статтею 34 Закону України «Про оплату праці» передбачена компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати, яка провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Такий порядок з 1 січня 1998 року до 31 грудня 2000 року було встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427, якою затверджено Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати. З 1 січня 2001 року набрав чинності Закон України від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати». З метою реалізації цього Закону постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати. Згідно з указаним Порядком, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року. Індекс інфляції з 01 вересня 2011 року по 01 червня 2012 року (період який зазначений в позові) не перевищив 101 відсотка, тобто індекс споживчих цін не був перевищений на один відсоток, а тому позивач не має права на компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати. Позовні вимоги щодо стягнення компенсації за невикористані відпустки не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому задоволенню не підлягають. Відповідно до п.2 ч.1 ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в частині виплати заробітної плати за один місяць. Судові витрати згідно ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (майнового та немайнового характеру) на загальну суму 487 грн 20 коп.

Outcome: partial