Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

У жовтні 2013 року [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON], яким просить стягнути із відповідача на її користь завдану матеріальну шкоду в розмірі 3 197 грн. 16 коп. та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. Вимоги мотивувала тим, що 06.10.2012 року близько 15 год. 00 хв. [PERSON], реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння її грошовими коштами, діючи з корисливих мотивів зустрілась з нею поряд із магазином "Марка" по вул. Бєляєва в м. Кіровограді. Ввівши в оману та зловживаючи довірою, під приводом надання їй послуг щодо оформлення документів, для отримання квартири в зв"язку з багатодітністю, заволоділа коштами в сумі 400 доларів США, при курсі НБУ 7,9929 грн. за 1 долар США, що в перерахунку складає 3 197 грн. 16 коп. [PERSON] розпорядилась грошовими коштами на власний розсуд, чим завдала майнову шкоду на вказану суму. Відносно [PERSON] порушено кримінальну справу за фактом ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України. Вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 березня 2013 року [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України, в тому числі за фактом шахрайських дій щодо неї- [PERSON] та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. Відповідно до ст. 75 КК України, [PERSON] звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 роки. По даній кримінальній справі нею цивільний позов до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди не був заявлений тому, що слідчий не роз"яснив її право на звернення з даним позовом. В день винесення вироку [PERSON] взяла на себе письмове зобов"язання щодо відшкодування завданої матеріальної шкоди та зобов"язалась повернути кошти протягом трьох місяців з дня проголошення вироку, однак кошти так і не повернула. Зазначеними злочинними діями [PERSON] завдала їй моральну шкоду, яка полягає в тому, що вона та її сім"я були позбавлені зазначених грошових коштів. Дана ситуація призвела до значних нервових хвилювань, які негативно вплинули на неї. На той час у неї на руках було немовля, яке кормила груддю та в зв"язку з нервовим зривом практично втратила молоко. Моральну шкоду оцінює в розмірі 10 000 грн. В судовому засіданні позивач вимоги підтримала та не заперечували щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась, заперечень на позов не подала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги частково, з наступних підстав. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної шкоди підлягає з'ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Судом встановлено, що згідно вироку Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.03.2013 року, який 03.04.2013 року набрав законної сили, [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України та призначено їй покарання: за ч.1 ст. 190 КК України- у виді штрафу в розмірі п"ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.; за ч.2 ст. 190 КК України- у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, [PERSON] визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 ( два) роки. Відповідно до ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 ( три) роки. Згідно зі ст. 76 КК України протягом іспитового строку покладено на обвинувачену обов"язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; періодично з"являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання (а.с.9 -13). Відповідно до ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою Особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства ( ч. 7 ст. 128 КПК України ). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, судом встановлена протиправність дій відповідача та її вина, а також причинний зв'язок між наявною шкодою і протиправними діяннями заподіювача, оскільки вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.03.2013 року є обов'язковим для суду, дана обставина є підставою для звільнення від доказування щодо вини відповідача. Відповідно до вищезгаданого вироку, розмір завданої відповідачем позивачу матеріальної шкоди становить 3 197 грн. 16 коп., а відтак, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року, під морально шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних страждань, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При вирішенні питання про належний розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд вважає, що визначений останньою її розмір в 10 000 грн. є дещо завищеним. Виходячи з характеру і тривалості, завданих їй моральних страждань, що виразилися в перенесених нею хвилювань внаслідок заволодіння її майном шляхом обману та зловживання довірою ( шахрайство ), ступеня вини засудженої, обгрунтованості даних вимог, суд приходить до висновку щодо стягнення із відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 1000 грн., що буде відповідати засадам виваженості і справедливості та вимогам чинного цивільного та цивільно - процесуального законодавства. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 114,70 грн. - судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial