Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Жовтневої сільської ради Дворічанського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на ? частину квартири [ADDRESS], який належав на праві приватної власності їх покійній матері [PERSON], який вони на сьогоднішній день, як єдині спадкоємці за законом після її смерті, не можуть прийняти як спадщину і зареєструвати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно через відсутність правоустановчих документів. Позивач [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити. Представник відповідача - Жовтневий сільський голова [PERSON] позовні вимоги визнала у повному обсязі, у поданій до суду заяві просила слухати справу у її відсутність. Судом встановлені слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.05.1951 р., матір»ю позивачки [PERSON] (до шлюбу, згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 21.05.1967 р. - [PERSON] є [PERSON] Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.05.1950 р., матір»ю позивача [PERSON] є [PERSON] Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.02.1991 року [PERSON] померла [INFO] року. Після смерті матері позивачів - [PERSON] залишилось спадкове майно - ? частка житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Право власності на зазначену вище ? частину житлового будинку з надвірними будівлями (квартиру № 2) не було зареєстроване за померлою [PERSON] в Єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, правовстановлюючий документ не видався, оскільки закон, який існував до 01 січня 2004 року, не передбачав державної реєстрації права власності. Право власності на ? частку житлового будинку (квартиру № 2) підтверджував запис в погосподарській книзі виконкому сільської ради в особовому рахунку. Відповідно до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 1125, а саме пункту 40, в якому вказано, що в погосподарській книзі в розділі 1У „Споруди, які є особистою власністю господарства " записуються дані про житловий будинок, назви інших будівель, рік їх збудування, та характеристика будинку, споруд, підстави виникнення права власності, вид права власності. Згідно довідки Жовтневої сільської ради від 16.04.2014 р. № 02-20/286, відповідно до записів в погосподарських книгах № 2 особовий рахунок № [NUMBER] за 1977 - 1979 р. р., № 3 особовий рахунок № 191 за 1991 - 1995 р. р. Жовтневої сільської ради, будинок в [ADDRESS], рахується як приватний, рік побудови - 1977, [PERSON], [INFO] р. н., була головою зазначеного домогосподарства, зафіксованого в технічному паспорті КП "Дворічанське БТІ" як квартира № 2 в будинку разом з надвірними будівлями. Таким чином, матері позивачів - [PERSON] належала на праві приватної власності квартира № 2 у вказаному житловому будинку разом з надвірними будівлями. Згідно постанови Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області від 14 травня 2014 року, [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями після смерті їх матері [PERSON], яка померла [INFO] року, в зв»язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на ? частину житлового будинку [ADDRESS] на ім»я померлої. Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. Згідно ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При розв"язанні даного спору, враховуючи, що спірні цивільні правовідносини, пов"язані з набуттям [PERSON] права власності на зазначений житловий будинок, виникли до 1 січня 2004 р., згідно вимог Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, суд застосовує норми ЦК України від 18.07.1963 р. А до спірних цивільних правовідносин, пов"язаних зі спадкуванням вказаного житлового будинку, на підставі ч. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, слід застосовувати правила книги шостої Цивільного кодексу України, оскільки спадщина, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 86 ЦК України (в редакції 1963 р.), право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Однією із форм власності - є приватна (ч. 4 ст. 86 ЦК). Відповідно до ч. 6 цієї ж статті, відносини власності регулюються Законом України "Про власність", цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Згідно ст. 13 Закону України "Про власність" (в редакції 1991 р.), чинного на момент виникнення спірних правовідносин, одним із об"єктів приватної власності є житловий будинок. Належність [PERSON] на праві приватної власності ? частини (квартири № 2) житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за вищевказаною адресою, підтверджується довідкою Жовтневої сільської ради від 16.04.2014 р. № 02-20/286. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину. Згідно довідки Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області від 09 жовтня 2014 року № 730/01-16, після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, з заявою про прийняття спадщини 13 серпня 1991 року звернулася донька померлої [PERSON], про що заведено спадкову справу № 102/1991 року. 13 серпня 1991 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину на грошові внески. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивачі скористалися зазначеним правом, але постановою державного нотаріуса Дворічанської держнотконтори від 14.05.2014 року їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями після смерті матері у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на ім"я померлої. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, в зв"язку з чим в даний час неможливо внести відомості до Державного реєстру прав щодо вказаного житлового будинку, належного матері позивачів, що дало б можливість їм отримати свідоцтва про право на спадщину за законом після її смерті в нотаріальній конторі. Враховуючи викладене і відсутність іншого способу відновлення порушеного права, позивачі обґрунтовано звернулися з позовом до суду за захистом порушеного права шляхом визнання за ними права власності на ? частину житлового будинку (квартиру № 2) разом з надвірними будівлями в порядку спадкування в судовому порядку. Згідно зі статтею 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Таким чином, згідно ст. 1216 ЦК України, з дня відкриття спадщини після смерті [PERSON] право власності на ? частину (квартиру № 2) зазначеного домоволодіння перейшло до позивачів.

Outcome: approved