Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

[PERSON] 03.01.2017 року звернулась до суду з позовом до Державного підприємства «Макіїввугілля» про стягнення компенсації заробітної плати у зв»язку з порушенням строків її виплати. Позивачка [PERSON] зазначала, що вона працювала у 2014 році у Відокремленому підрозділі «Шахта ім. С.М. Кірова» Державного підприємства «Макіїввугілля» (відповідач) на посаді інженера; в порушення вимог трудового законодавства позивачці не була виплачена заробітна плата за серпень 2014 року в сумі 5651,96 грн. та за вересень 2014 року в сумі 6473,46 грн.; рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03.11.2016 року (справа №753/18448/16-ц) з Відповідача було стягнуто на її користь зазначені суми як заборгованість по заробітній платі; оскільки зазначене рішення суду набрало законної сили, але відповідачем не виконане станом на січень 2017 року, тому позивачка вимушена була звернутися до суду з даним позовом та просить суд постановити судове рішення, яким стягнути з відповідача на її користь суму компенсації за порушення строків виплати заробітної плати (індексації), станом на 30.11.2016 року, у загальному розмірі (4403,44 + 4952,20) = 9355,64 грн. В судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилась, до матеріалів справи позивачкою надано клопотання від 15.03.2017 року, згідно якого позивачка підтримує позовні вимоги у повному обсязі, погоджується на заочний розгляд справи та просить розглядати справу за її відсутності (а.с.45-46). Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином; до матеріалів справи відповідачем в особі В.о. Генерального директора ДП «Макіїввугілля» [PERSON] надано письмові заперечення проти позову (а.с.31-33), згідно яких відповідач просить в задоволенні позову [PERSON] відмовити повністю. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: відповідно до записів у трудовій книжці на ім»я [PERSON] (позивачки) - вона у 2014 році працювала у Відокремленому підрозділі «Шахта ім. С.М. Кірова» Державного підприємства «Макіїввугілля» (відповідача) на посаді інженера (а.с.5-6). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03.11.2016 року (справа №753/18448/16-ц) з Державного підприємства «Макіїввугілля» (відповідача) було стягнуто на користь позивачки [PERSON] заборгованість по заробітній платі: за серпень 2014 року в сумі 5651,96 грн. та за вересень 2014 року - в сумі 6473,46 грн. (всього - 12125,42 грн.); як вбачається з матеріалів справи №753/18448/16-ц, зазначене рішення набрало законної сили, рішення суду не виконане; дані обставини не заперечуються також представником відповідача (а.с.31-33). Згідно ст.115 КЗпП України, ст.24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам не рідше двох разів на місяць. За встановлених обставин, суд вважає встановленим факт порушення відповідачем термінів виплати доходів (заробітної плати) позивачці [PERSON] відповідно до Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв"язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 року №1427, Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв"язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 року, який набрав чинності з 01.01.2001 року, та Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159 "Про затвердження порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв"язку з порушенням термінів їх виплати". При розрахунку суми компенсації втрати частини грошових доходів у зв"язку з порушенням термінів їх виплати, в об»ємі заявлених позивачкою вимог, судом враховуються індекси інфляції за період з вересня та жовтня (відповідно) 2014 року - по листопад (включно) 2016 року (09.2014 - 102,9; 10.2014 - 102,4; 11.2014 - 101,9; 12.2014 - 103,0; за 2015 рік - 143,3; 01.2016 - 100,9; 03.2016 - 101,0; 04.2016 - 103,5; 05.2016 - 100,1; 09.2016 - 101,8; 10.2016 - 102,8; 11.2016 - 101,8); відповідно - сума стягнення компенсації становитиме: (5651,96 х 0,777) = 4391,57 грн. та (6473,46 х 0,727) = 4706,20 грн., а всього (4391,57 + 4706,20) = 9097,77 грн. Отже, оскільки за розрахунком позивачки розмір суми стягнення становить 9355,64 грн., позов [PERSON] підлягає задоволенню частково; заперечення представника відповідача (а.с.31-33) не спростовують встановлені обставини по даній справі, тому не можуть бути покладені в основу рішення по даній справі. Клопотання представника відповідача від 13.02.2017 року про зупинення провадження по даній справі «до моменту припинення антитерористичної операції в м. Макіївка Донецької області» (а.с.34-35) судом відхилено, як безпідставне. Згідно ст.88 ЦПК України з ДП «Макіїввугілля» на користь держави підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 640,00 грн.

Outcome: partial