Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] надав до суду позовну заяву до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи тим, що 10.04.2014р. між ним та відповідачем було досягнуто домовленості, згідно з якою відповідач позичив у нього грошові кошти в сумі 1000доларів США, які зобов»язувався повернути до 01.05.2014року. Також, відповідач позичив 25000 грн. до 01.08.2014року. Договори позики були оформлені письмовими розписками. В установлені строки відповідач борг не повернув, від виконання свого обов"язку відмовляється, від зустрічей з позивачем ухиляється, а тому позивач просив суд стягнути з відповідача суму боргу - 36878грн. та судові витрати. В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував у поверненні 25000грн., в частині позики 1000доларів США заперечував, пояснив, що ці кошти включено до письмової розписки на 25000грн. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, в судовому засіданні було встановлено, що дійсно між сторонами було укладено договір позики грошей на суму 1000доларів США строком до 01.05.2014р., гроші були передані відповідачу з складанням письмової розписки, що підтверджується наданим до суду оригіналом письмовою розпискою від 10.04.2014р. Також, згідно з письмовою розпискою без дати, складеною власноручно [PERSON], він отримав в борг від [PERSON] 25000грн., які зобов»язувався повернути в період з липня по серпень 2014року. В судовому засіданні також встановлено, що відповідач від виконання свого зобов"язання частково не відмовляється, але своєчасно грошові кошти не повернув. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов"язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку. Відповідно до ст. 526 цього Кодексу зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів,(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Тобто вимоги позивача про стягнення на його користь суми заборгованості за договорами позики від 10.04.2014року в сумі 1000доларів США та в сумі 25000грн. підлягають до задоволення. До стягнення підлягає сума 1000доларів, яка еквівалентна за курсом НБУ станом на час звернення позивача до суду рівняється - 11878грн. Всього до стягнення підлягає 25000 + 11878 = 36878грн. Судом не приймаються до уваги твердження відповідача щодо включення суми 1000доларів США до суми 25000грн., оскільки ці твердження нічим не обґрунтовані, докази їх відсутні. Також до стягнення підлягають підтверджені квитанцією від 369,0грн., згідно з квитанцією від 08.09.2014р.

Outcome: approved