Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

У березні 2014 року позивачка звернулася до суду з названим позовом, посилаючись на те, що від зареєстрованого з відповідачем шлюбу у них [INFO] народилася дочка [PERSON]. Спільне життя не склалося, а тому 07.09.2005року їх шлюб розірвано в судовому порядку, дочку залишено проживати з нею. З того часу відповідач проживає окремо і будь-якої турботи про дитину не виявляє, обов"язки щодо її утримання не виконує. Будучи зобов"язаним сплачувати аліменти на утримання дочки, ухиляється від сплати аліментів, станом на жовтень 2013року має заборгованість за аліментами у розмірі 23352грн. З 2010року відповідач взагалі зник у невідомому напрямку, місце його знаходження невідоме, а тому відповідно і вихованням дочки та її утриманням не займається. Ухилення відповідача від виконання обов"язків по вихованню неповнолітньої дитини є підставою для позбавлення його батьківських прав. З цих підстав просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO].н. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просить їх задовольнити. Пояснила, що з самого початку їхнього подружнього життя відповідач не бажав народження дочки, а коли вона народилася її вихованням не займався, матеріальну допомогу надавав інколи, дитина з дитинства тяжко хворіє, потребує щорічного лікування, всі витрати на її лікування несли вона та її батьки. Відповідач жодного разу і в період спільного проживання, і після розірвання шлюбу не поцікавився здоров"ям дочки, не знав де вона лікується та за які кошти. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час і місце розгляду справи повідомлений за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, а також за місцем можливого фактичного перебування, а тому відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручений йому належним чином. Представник органу опіки і піклування Миронівської районної державної адміністрації Андрущенко В.В позов підтримала ,висновок органу опіки та піклування підтримала з підстав, викладених у висновку. Представник органу опіки і піклування Миронівської міської ради Манжелій Ю.В позов підтримала, висновок органу опіки та піклування також підтримала з підстав, викладених у висновку. Прокурор вважає доцільним позбавлення батьківських прав відповідача. Заслухавши пояснення позивачки, представників органу опіки та піклування Миронівської РДА та Миронівської міської ради, прокурора, свідків, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу у них [INFO] народилася дочка [PERSON]. У свідоцтві про народження дитини матір»ю записана [PERSON], а батьком- [PERSON] ( а.с.8) Після розірвання шлюбу сторонами у 2005 році дитина залишилась жити з матір"ю . Відповідно до вимог ст.150 СК України батьки зобов»язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім"ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов"язані піклуватись про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття нею повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, паважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов"язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до положень ч.ч.1 , 2, 3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Частиною 1 ст.164 СК України передбачені підстави за яких мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до роз'яснень пунктів 15 та 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позов про позбавлення батьківських прав позивачкою заявлено з підстав, передбачених п. 2 ч. 1ст.164 СК України яка передбачає ухилення матері, батька від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як убачається з матеріалів справи, після розірвання шлюбу у 2005році відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дочки, не цікавиться її навчанням та станом здоров"я, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, тобто свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків по вихованню дитини. Вказане підтверджується показаннями свідків [PERSON], [PERSON], довідкою про розмір заборгованості відповідача за аліментами, яка станом на 01.10.2013року становить 23 352,80грн.(а.с.14), довідкою про те, що відповідач за час навчання дочки не відвідував батьківські збори, навчанням її не цікавився(а.с.10), довідкою Миронівської ЦРЛ про те, що він станом здоров"я дитини також не цікавився(а.с.11) Дитина знаходиться на "Д" обліку, є інвалідом дитинства, потребує постійного обстеження, лікування. Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом, насамперед органом опіки і піклування. Згідно вимог частин 4, 5 та 6 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Згідно висновку органу опіки та піклування Миронівської РДА з урахуванням інтересів неповнолітньої дочки [PERSON] він вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його дочки [PERSON] (а.с.17) Відповідач з"явитися у судове засідання та відстояти свою позицію щодо недоцільності позбавлення його батьківських прав відносно дочки та спростувати доводи позивачки не забажав, з 2010року зник у невідомому напрямку, не цікавиться своєю дитиною, станом її здоров"я, вказане суд розцінює як байдужість відповідача до своєї дитини та її долі. Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що [PERSON], який є батьком неповнолітньої дочки [PERSON], 1997р.н. свідомо самоухилився від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, стан її здоров"я, матеріально не забезпечує, з 2010 року не спілкується з дочкою взагалі, не готує дитину до самостійного життя, внаслідок чого її вихованням та утриманням займається лише її мати-позивачка у справі, а тому він підлягає позбавленню батьківських прав. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. На підставі ст.ст.150,164 ,165 СК України,

Outcome: approved