Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

16.12.2016 року [PERSON] звернулася в суд з вищезазначеною скаргою. Скарга мотивована тим, що на виконанні у відділі ДВС знаходиться виконавче провадження ВП №52455423 по виконанню виконавчого листа №300/366/16-ц, виданого Воловецьким районним судом, згідно якого зобов"язано [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у здійсненні ним права власності. В процесі виконання державним виконавцем Чобалько М.В. винесено постанову про накладення на [PERSON] штрафу за невиконання рішення суду в розмірі 1700 гривень та призначено повторне виконання. Оскільки заявником не було допущено невиконання рішення, вважає дії старшого дежавного виконавця незаконними, просить суд скасувати постанову про накладення штрафу в розмірі 1700 гривень. В судовому засіданні скаржник [PERSON] підтримала скаргу, наполягала на її задоволенні. Старший державний виконавець Воловецького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Закарпатській області [PERSON] проти задоволення скарги заперечив та пояснив, що [PERSON] не виконує в добровільному порядку рішення суду, що має зобов"язальний характер, прождовжує чинити перешкоди [PERSON] у здійсненні ним права власності, а саме: не звільняє приміщення, яке належить [PERSON] У зв"язку з цим державним виконавцем у відповідності до Закону України "Про виконавче провадження" було винесено постанову про накладення на неї штрафу у розмірі 1700 гривень та призначено дату повторного виконання. Свідок [PERSON] під час розгляду скарги пояснив, що [PERSON] продовжує проживати в частині домоволодіння, яке належить йому на праві приватної власності, мотивуючи тим, що в її частині неможливо проживати до закінчення ремонтних робіт. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Відповідно до статті 383 Цивільного процесуального кодексу України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їх права чи свободи. Судом встановлено, що на виконанні у Воловецькому РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області знаходиться виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №300/366/16-ц виданого Воловецьким районним судом 20.09.2016 року про зобов"язання [PERSON] усунути перешкоди у здійсненні [PERSON] права власності на домоволодіння за адресою вул.Набережна, буд.28 в с.Нижні Ворота Воловецького району Закарпатської області (а.с.14). 03.10.2016 року старшим державним виконавцем Чобалько М.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, де встановлено боржнику [PERSON] строк для самостійного виконання до 10.10.2016 року (а.с.15). Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Порядок виконання рішень, за якими боржник зобовязаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення передбачений статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження», згідно вимог якої за рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. З акту державного виконавця від 11.10.2016 року вбачається, що ставршим державним виконавцем Чобалько М.В. при здійсненні примусового виконання виконавчого документу - виконавчого листа №300/366//16-ц встановлено, що боржник [PERSON] зобов"язалася не чинити перешкоди у здійсненні [PERSON] права власності на відповідне домоволодіння; боржник проводить ремонтні роботи по облаштуванню належної їй частини домоволодіння, але проживання в її частині неможливе через непідведення до будинку тепло та водо- комунікацій (а.с.5). Таким чином, старшим державним виконавцем Чобалько М.В. було вирішено, що боржник [PERSON] не виконала рішення суду зобов"язального характеру в строк для самостійного виконання, у зв"язку з чим постановою від 02.12.2016 року на неї був накладений штраф в розмірі 1700 гривень та постановлено самостійно виконати рішення суду до 12.12.2016 року (а.с.4). 12.12.2016 року старшим державним виконавцем при перевірці виконання рішення суду було складено акт, згідно якого встановлено: боржнику [PERSON] доведено до відома резолютивну частину виконавчого листа №300/366/16-ц; боржник стверджує, що не чинить перешкод [PERSON]; стягувач стверджує, що не має вільного доступу до будинку за адресою: вул.Набережна, 28 в с.Нижні Ворота (а.с.6). Проте, суд не погоджується з висновком старшого державного виконавця про невиконання рішення суду зобов"язального характеру, виходячи з наступного. З виконавчого листа №300/366/16-ц виданого Воловецьким районним судом 20.09.2016 року про: зобов"язання [PERSON] усунути перешкоди у здійсненні [PERSON] права власності на домоволодіння за адресою вул.Набережна, буд.28 в с.Нижні Ворота Воловецького району Закарпатської області, вбачається, що судовим рішенням зобов"язано [PERSON] усунути перешкоди у користуванні майном [PERSON] без будь- якої конкретизації в який спосіб такі перешкоди слід усунути (питання про виселення чи звільнення приміщення не вирішувалося). Отже, висновок старшого державного виконавця про те, що боржник [PERSON] не виконала рішення суду зобов"язального характеру в строк для самостійного виконання, у зв"язку з чим на неї слід накласти штраф- не відповідає обставинам справи та є незаконним. Крім цього, в оскаржуваній постанові про накладення штрафу відсутнє обґрунтування того, в чому саме полягало невиконання рішення суду боржником [PERSON] У відповідності до ч.1, ч.2 ст.387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Таким чином, суд прийшов до висновку, що вимоги заявника в частині визнання незаконними дій старшого державного виконавця Воловецького районного відділу Державної виконавчої служби [PERSON] з приводу винесення постанови ВП №52455423 від 02.12.2016 року про накладення штрафу у розмірі 1700 гривень на боржника [PERSON] та скасування такої- є обгрунтованими та підлягають до задоволення. Враховуючи, що заявником [PERSON] не зазначено, які саме дії державного виконавця при проведенні виконавчих дій 12.12.2016 року не відповідали вимогам закону, в цій частині скарги слід відмовити за недоведеністю.

Outcome: dismissed