Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство акціонерного банку "УКРГАЗБАНК"в особі начальника юридичного відділу Закарпатської ОД АБ "УКРГАЗБАНК" Артимича Миколи Михайловича звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення 3% річних від простроченої суми грошового зобов`язання за кредитним договором в розмірі 107 835 грн. 89 коп. за період з 06.05.2018 року по 05.05.2021 року. Як на підставу заявлених вимог позивач посилається на те, що 01.02.2008 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 04/08мк, відповідно до умов якого позичальнику [PERSON] надано кредит в сумі 39 000 доларів США на строк по 31.01.2015 року із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 11.9 % річних. 12.05.2008 року до Кредитного договору внесено зміни - збільшено суму кредиту до 51800 доларів США. 11 листопада 2009 року, у зв`язку з тим, що позичальник перестав належним чином виконувати зобов"язання банк звернувся із позовом до суду і, відповідно до рішення Свалявського районного суду від 23 червня 2010 року у справі № 2-499/2010 позов банку задоволено частково та стягнуто з [PERSON] 469 745.35 грн. заборгованості за кредитом шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. 25.02.2019 року виконавчі провадження стосовно боржника [PERSON] було закінчено після реалізації предмету іпотеки та зарахування коштів на рахунок стягувача. Однак, після зарахування коштів на рахунки позичальника [PERSON] на погашення заборгованості за вказаними вище виконавчими листами з одночасним переведенням їх у валюту, заборгованість у валюті кредиту, зафіксована на момент винесення судового рішення у справі лише частково зменшилася, але досі не погашена. У зв"язку з наведеним, вважає, що до відповідача слід застосувати положення ст. 625 ЦК України щодо відповідальності за порушення грошового зобов"язання. Відповідно до ухвали судді Свалявського районного суду від 02.07.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкито провадження у справі. 21.07.2021 року представник позивача М.М. Артимич подав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує повністю, просить задовольнити позов в повному обсязі. 29.07.2021 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Меренич М.І. ( діє на підставі ордеру ЗР № 41042) подала відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у загальному порядку. Відповідно до ухвали Свалявського районного суду від 30.07.2021 року заяву про розгляд справи у загальному порядку задоволено. Призначено підготовче засідання у справі на 14.00 годину 30 серпня 2021 року. 05.08.2021 року ПАТ АБ "Укргазбанк" подав відповідь на відзив [PERSON] . Відповідно до ухвали Свалявського районного суду від 27 жовтня 2021 року підготовче провадження у справі закрито, призначено судовий розгляд справи у судовому засіданні на 14.00 год. 24 листопада 2021 року. В судовому засіданні представник відповідача адвокат Меренич М.І. заявлених вимог не визнала та пояснила, що не погоджується з вимогами про стягнення 3% річних за період з 06.05.2018 року по 25.02.2019 року, поскільки розрахунок 3% річних проведено у валюті, хоча за судовим рішенням заборгованість [PERSON] визначена у гривні. За період з 25.02.2019 року вважає, що підстави для відповідальності відсутні, поскільки 25.02.2019 року рішення суду було виконано та у [PERSON] був відсутній борг перед банком. ( позивачем). Також просить суд застосувати строк позовної давності до заявлених вимог. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд доходить такого висновку. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини, пов"язані з отриманням та використанням кредитних коштів. За договором кредиту № 04/08м відповідач отримав кредит в сумі 39 000 доларів США із встановленим строком повернення кредиту до 31.01.2015 року із встановленими відсотками за користування кредитом 11.9% 12.02.2008 року до кредитного договору, шляхом укладення Договору про внесення змін до кредитного договору було внесено наступні зміни - збільшено суму кредиту до 51 800 доларів США. Відповідно до додаткового рішення Свалявського районного суду від 19 серпня 2010 року з [PERSON] та [PERSON] солідарно стягнуто 469745.35 грн. заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до постанови заступника начальника відділу Свалявського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Янович С.П. про закінчення виконавчого провадження від 25.02.2019 року - сума 469745.35 переведена на користь стягувача по платіжному дорученню № 754 від 22.02.2019 року. Таким чином, 22.02.2019 року рішення Свалявського районного суду від 19.08.2010 року виконано в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, відповідальність, встановлена ст. 625 ЦК України носить компенсаційний характер і не являється штрафними санкціями щодо боржника. Перевіривши доводи позивача та відповідача суд дійшов такого висновку. Відповідач [PERSON] прострочила виконання грошового зобов"язання, і із досліджених матеріалів справи встановлено, що прострочення виконання грошового зобов"язання, встановленого судом мало місце з 19.08.2010 року по 22.02.2019 року, тобто по день фактичного виконання судового рішення. За приписами ст. 625 ЦК України банк має право вимагати компенсації внаслідок невиконання боржником зобов"язання лише за невиконання зобов"язання до 22.02.2019 року, з огляду на таке. Пред"явленням позову до відповідача [PERSON] банк змінив умови кредитного договору, зокрема щодо строку його виконання та грошової одиниці зобов"язання. Позивач визнав, що рішенням суду змінено грошову одиницю зобов"язання [PERSON] і вказане рішення суду банк не оскаржив, отже із зміненими умовами виконання зобов"язання погодився. Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України , то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України . Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на викладене безпідставним є нарахування банком компенсаційної виплати 3% річних на суму 55 865.89 доларів США - в розмірі 1 368.33 долара США, поскільки у відповідача були відсутні такі зобов"язання перед банком з 19.08.2010 року по 22.02.2019 року (стверджується додатковим рішенням Свалявського районного суду від 19 серпня 2010 року.) Починаючи з 22.02.2019 року нарахування 3% річних в сумі 970.70 долрарів США, 1154.09 доларів США, 395.36 доларів США є безпідставними, поскільки 25.02.2019 року виконавче провадження з примусового виконання рішення Свалявського районного суду від 19.08.2010 року закрито у зв"язку з повним виконанням вказаного рішення. Кошти стягувачу перераховано в сумі 469745.35 грн., тобто повне фактичне виконання рішення суду. За таких обставин позов до задоволення не підлягає. Не підлягають стягненню з відповідача на коритсь позивача і судові витрати - судовий збір в сумі 2270 грн., поскільки відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed