Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом в суд [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики ,мотивуючи тим,що що 07.07.2010 року він позичив відповідачці гроші в сумі 8000 доларів США ,що еквівалентно по офіційному курсу гривні до долара США 93200 грн. про що остання власноручно написала в розписці . За даним договором позики строк повернення коштів був визначений поступово починаючи з 01.11.2010 року : перший внесок в сумі 2000 доларів США не пізніше 10.02.2011 року; другий внесок в сумі 3000 доларів США в термін не пізніше 10.05.2011 року; третій внесок в сумі 3000 доларів США в термін не пізніше 10.08.2011 року. У зазначений термін відповідач боргу не повернула . Згідно умов договору позики передбачено ,що за кожний день затримки виплати позики відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі 0.2 % від суми позики. Розмір пені в межах одного року становить 5840 доларів США,що згідно курсу НБУ еквівалентно 68036 грн. Просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача в його користь борг за договором позики в сумі 8000 доларів США,що згідно курсу НБУ еквівалентно 93200 грн, пеню в розмірі 5840 доларів США,що згідно курсу НБУ еквівалентно 68036 грн. і судовий збір. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав вказаних у позовній заяві. Представник відповідача позов не визнав і пояснив ,що відповідач не укладала з позивачем 07.07.2010 року договір позики, коштів у сумі 8000 доларів США не отримувала . Розписка від 07.07.2010 року про отримання позики є підробленою. Відповідач оформляючи документи для виїзду в США , користувалася допомогою позивача і при цьому розписувалася на чистих бланках паперу. Вважає,що дані бланки були використані позивачем для оформлення розписки про отримання відповідачем позики в сумі 8000 доларів США. Суд вислухавши пояснення сторін , свідків та дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог та з"ясувавши фактичні обставини справи приходить до висновку про повне задоволення позову виходячи з наступних підстав. Згідно ст.. 1046,1049 ЦК України за договором позики одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов*язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позичальник зобов*язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку ,що встановлені договором. Ст.526 ЦК України передбачено ,що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а у відповідності до ст.527 ЦК України боржник зобов"язаний виконати свій обов"язок, а кредитор-прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом . Відповідно до положень ч. 2 ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок та правила використання іноземної валюти на території України на сьогодні встановлені Декретом № 15-93, «Правилами використання готівкової іноземної валюти на території України», затвердженими постановою Правління Національного банку України від 30 травня 2007 р. № 200, «Положенням про порядок здійснення операцій з чеками в іноземній валюті на території України», затвердженим постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2000 р. № 520, та іншими документами. Згідно зі ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. В судовому засіданні встановлено, що 07.07.2010 року між сторонами по справі було укладено в простій письмовій формі договір позики грошових коштів на суму 8000 доларів США . Підтвердженнями вказаної обставини є письмова розписка відповідача з її рукописним написом . Згідно висновку почеркознавчої експертизи від 13.07.2015 року №204 рукописний напис у розписці від 07.07.2010 року виконаний відповідачем. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили в судовому засіданні, що в їхній присутності 07.07.2010 року позивач передав відповідачці 8000 доларів США, про що вона розписалася в розписці . За даним договором позики строк повернення коштів був визначений поступово починаючи з 01.11.2010 року : перший внесок в сумі 2000 доларів США не пізніше 10.02.2011 року; другий внесок в сумі 3000 доларів США в термін не пізніше 10.05.2011 року; третій внесок в сумі 3000 доларів США в термін не пізніше 10.08.2011 року. Судом встановлено ,що у зазначений термін відповідач боргу не повернула . Відповідно до ст. ст.610 ,611,1050 ЦК України невиконання зобов"язання або виконання його з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання являється порушенням зобов"язання. В разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі сплата неустойки Згідно умов договору позики передбачено ,що за кожний день затримки виплати позики відповідач сплачує позивачу неустойку / пеню / в розмірі 0.2 % від суми позики. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання ( ч. 3 ст. 549 ЦК України). Платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін ( ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань"). Згідно ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. При цьому ст. 4 зазначеного Закону встановлено, що розмір пені не повинен перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалась пеня. З огляду на наведене, незалежно від фіксації еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, згідно з пунктами 1 та 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання у виді неустойки /пені/ повинно бути виконане у гривнях. Згідно курсу валют НБУ на 25.07.2014 року Нацбанк України встановив офіційний курс валют: 1175,2797 грн. за 100 доларів США. В межах заявлених позивачем позовних вимог згідно розрахунку , а саме одного року розмір пені становить 5840 доларів США ,що еквівалентно згідно офіційного курсу НБУ на час звернення позивача до суду , станом на 25.07.2014 року -68636,33 грн. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку що позов підлягає до повного задоволення, з відповідача в користь позивача слід стягнути борг за договором позики в сумі 8000 доларів США ,що еквівалентно по офіційному курсу гривні до долара США станом на 25.07.2014 року -94022,38 грн. і 68636,33 грн. пені. Доводи представника відповідача і пояснення свідка [PERSON] про те,що відповідач не укладала з позивачем договір позики і будь яких коштів у нього не брала , розписка про отримання коштів від 07.07.2010 року є підробленою спростовуються сукупністю вищенаведених доказів ,які досліджено у судовому засіданні і які суд визнає належними та допустимими. Згідно ст..88 ЦПК України судові витрати підлягають до задоволення в розмірі задоволених позовних вимог в сумі 1626,59 грн. На підставі ст.. 611,625,1049,1050 ЦК України,

Outcome: approved