Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи його тим, що 02.04.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта») та відповідачем, шляхом акцептування банком, пропозиції клієнта, укладено кредитну угоду, відповідно до умов заяви № 003-29599-020413, згідно з умовами якої позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок в національній валюті та надав відповідачу платіжну картку. Позивач надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлюваної кредитної лінії. Відповідно до вказаного договору банк встановив держателю ліміт кредитної лінії на загальну суму 46300,00 грн.. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит. Відповідач належним чином умови договору не виконала і тому, станом на 18.08.2014 року має прострочену заборгованість за договором в розмірі 67093 грн. 85 коп.. Виходячи з цього, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ „Дельта Банк" заборгованість за кредитною лінією на загальну суму 67093 грн. 85 коп. та судовий збір в сумі 670 грн. 94 коп.. Представник позивача Духота І.В. в судове засідання не з'явився, в позовній заяві просив розглянути справу без присутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Крім того, представник позивача Опалько М.І., подала до суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила справу розглядати у відсутність представника позивача, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення та просила стягнути з відповідача додаткові витрати в сумі 420 грн. 00 коп., пов'язані з викликом відповідача до суду. Відповідач про день, час і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, через оголошення в пресі, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутність на адресу суду не надходило, і тому суд, на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за необхідне провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд приходить до висновків, які мотивує наступним чином. Судом встановлено, що між ПАТ "Дельта Банк" та відповідачем, шляхом акцептування банком, пропозиції клієнта було укладено кредитну угоду, відповідно до умов заяви № 003-29599-020413, згідно з умовами якої позивач відкрив відповідачу картковий рахунок в національній валюті та надав відповідачу платіжну картку. Відповідно до п. 2.3 частини 2 заяви банк встановив ліміт кредитної лінії на загальну суму 46300,00 грн.. Ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язувалася сплачувати кредит, відсотки, нараховані за обслуговування кредиту та інші платежі, однак, позичальник умови договору не виконала. Згідно ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмові формі, якщо він підписаний його сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до п. 1 частини 3 заяви, обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невід'ємною частиною договору. Відповідно до п. 2.4 частини 2 заяви, строк ліміту кредитної лінії становить 364 календарних дні. Відповідно до п. 2.1 частини 3 заяви, моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції щодо укладення договору, а отже моментом укладення договору на умовах, описаних у цій пропозиції та правилах, вважатиметься дата підписання банком цієї пропозиції. Відповідно до п. 2.3 частини 3 заяви, встановлення ліміту кредитної лінії є безумовним правом банку та здійснюється банком в межах максимально погодженої суми, наведеної у п. 3 частини 3 пропозиції. У відповідності до п. 2.4 частини 3 заяви, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п.2.4 частини 2 пропозиції. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонам у пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до пропозиції. Відповідно до п. 2.5 частини 3 заяви, відповідач до підписання пропозиції була ознайомлена в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку ( у формі встановлення кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України, що підтверджується підписом відповідача у заяві. У відповідності до п. 6 частини 3 заяви підписанням цієї пропозиції відповідач надала банку доручення в порядку договірного списання, списувати на користь банку з будь-якого рахунку, відкритого або того, що буде відкритий на ім'я відповідача у банку, грошові кошти для погашення заборгованості, що виникла на підставі договору, в порядку, передбаченому у правилах. Відповідно до п. 7.1 ч. 3 заяви відповідач погодилася, що складовою та невід'ємною частиною цієї пропозиції є правила та тарифи банку, з якими вона попередньо ознайомлена, повністю згодна, їх зміст розуміє й положення яких неухильно зобов'язалася дотримуватися. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобов"язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію/передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач, станом на 18.08.2014 року порушила умови договору, і згідно розрахунку заборгованості за кредитом має прострочену заборгованість на загальну суму 67093 грн. 85 коп., з яких: тіло кредиту - 27316 грн. 60 коп., прострочене тіло кредиту - 18710 грн 75 коп., заборгованість за відсотками - 00 грн 00 коп., заборгованість за комісіями - 21066 грн. 50 коп.. Отже, з врахуванням всього наведеного, суд вважає за можливе позов задовольнити і стягнути з відповідача заборгованість за кредитною лінією. На підставі ст.ст. 79, 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір в сумі 670 грн. 94 коп., та 420 грн. 00 коп. додаткових судових витрат, і тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказані судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved