Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

В серпні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з заявою про встановлення факту родинних відносин. Свою заяву мотивувала тим, що [INFO] помер її батько [PERSON], житель [ADDRESS]. Після його смерті заявниця, як спадкоємиця за законом, звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав, де з"ясувалося, що оформити спадщину не має можливості, оскільки в свідоцтві про її народження у розділі "батько" вказаний [PERSON]. В Тиманівській сільській раді, де виписувалось свідоцтво про народження заявника, заявнику повідомили, що під час оформлення свідоцтва, відомості про батька були записані зі слів її матері - [PERSON], і тому прізвище батька записано невірно. З огляду на викладене, заявник звернулася до суду та просить встановити факт, що померлий [INFO] [PERSON] являється їй батьком. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Зазначила, що встановлення факту родинних відносин необхідне їй для оформлення спадщини після смерті батька, в інший спосіб підтвердити даний факт вона не в змозі. Представник заінтересованої особи - Тульчинської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що заявник є її донькою, вона проживала з [PERSON] з 1992 року по 2000 рік, не перебуваючи у шлюбі. [PERSON] знав, що заявник [PERSON] є його донькою, відносився до неї як до доньки та називав її своєю донькою. [PERSON] працював у колгоспі зварювальником. Згодом він став проживати в [ADDRESS]. Після його смерті вона разом з заявником його поховали. В той час, коли вони разом не проживали навідувався, допомагав по господарству. Інших дітей у нього не було. В сільській раді в свідоцтві про народження доньки відомості про батька були записані з її слів. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою заявника, знає її десять років. Ії батько - [PERSON] працював з її чоловіком. [PERSON] жив з заявником та її матір"ю десять років без реєстрації шлюбу, матеріально допомагав їм, визнавав заявника за доньку, а вона його за батька. Свідок [PERSON] суду пояснила, що заявник є її похресницею. [PERSON] проживав з матір"ю заявника в цивільному шлюбі. Заявник [PERSON] є їх донькою. [PERSON] з ними проживав десять років - з 1992 року. Заявник називала його батьком, а він її донькою. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона заявнику доводиться сестрою по матері - [PERSON]. [PERSON] проживав разом з ними з 1992 року, заявник є його донькою, він про це знав, але так як з матір"ю не перебував у шлюбі, то мати записала батьком дитини [PERSON]. Вислухавши пояснення заявника та свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Тиманівською сільською радою Тульчинського району Вінницької області 18 жовтня 1993 року, вбачається, що заявник [PERSON] народилася [INFO], її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька, сформованого 23 серпня 2017 року, судом встановлено, що відомості про батька при реєстрації народження [PERSON] записані відповідно до частини першої статті 135 СК України (а.с. 19). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконкомом Дранської сільської ради Тульчинського району Вінницької області 22 листопада 2016 року, судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] у віці 56 років (а.с. 8). Згідно копії спадкової справи відкритої після смерті [PERSON], з заявою про прийняття спадщини після його смерті звернулась заявник [PERSON] (а.с. 27-31). Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно п. 1 ст. 256 ЦПК України, суд, розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. З аналізу досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених [PERSON] вимог, оскільки в ході судового розгляду знайшов своє підтвердження факт родинних відносин між нею та [PERSON], зокрема він доведений показами свідків. Приймаючи до уваги, що встановлення факту родинних відносин необхідне заявнику для оформлення спадкових прав після смерті батька та з огляду на те, що в інший спосіб підтвердити свої родинні відносини з померлим [PERSON] вона не в змозі, суд вважає можливим задовольнити заяву. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved