Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

У лютому 2013 року [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом. Зазначав, що ФОП [PERSON] по договорах від 01.08.2011 року та 01.01.2012 року було поставлено ФОП [PERSON] дизельне пальне відповідно на суму 287 392, 80 грн. та 105 907, 82 грн. [PERSON] було частково здійснено оплату за поставлений товар за договором від 01.08 .2011 року у розмірі 263 139, 50 грн. , а за договором від 03.01.2012 року - у розмірі 85 430 , 92 грн., у зв» язку з чим сума заборгованості по договорах за його поставку відповідно становить 24 253, 30 грн. та 20476, 90 грн. , а всього 44 730, 20 грн. [INFO] [PERSON] померла, після її смерті залишилося спадкове майно, яке успадкувала [PERSON] Позивач звертався до відповідача із заявою - вимогою про задоволення вимог кредитора на суму 44 730, 20 грн . Вказану вимогу [PERSON] залишила без задоволення. Посилаючись на викладене, [PERSON] просив задовольнити позовні вимоги та стягнути з спадкоємця [PERSON] заборгованість. В ході розгляду справи в суді позивач [PERSON] позовні вимоги збільшив та просив стягнути на його користь за невиконання грошового зобов»язання відповідачкою [PERSON] 3 % річних в розмірі 2764, 69 грн. та інфляційні витрати в розмірі 13025, 91 грн. , а всього - 15790, 60 грн. В судовому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини , викладені в поданому до суду позові та доповненнях до нього. Відповідач [PERSON] та її представник за дорученням [PERSON], будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в суді, в судові засідання не з'явилися. Від [PERSON] на адресу суду надійшли письмові заперечення ( т. 4 , а.с. 35-38 ), згідно яких позовні вимоги вважає необґрунтованими та просила в їх задоволенні відмовити. Вказала, що надані позивачем докази ( акт позапланової перевірки, дебіторська заборгованість, відображена в балансі ) не підтверджують виконання позивачем своїх зобов"язань за договором, зі змісту заправочних відомостей не вбачається факт отримання дизельного пального ФОП [PERSON] Позивачем не надано жодного підтвердження передачі товару, як то акт прийому-передачі, акт звірки існуючої заборгованості. Більше того, в позивача відсутні підтверджуючі правовстановлюючі документи на дизельне пальне, а згідно доданих документів ФОП [PERSON] як суб"єкт підприємницької діяльності не мав права здійснювати діяльність, пов"язану з купівлею- продажем палива. Вважає, що позивачу було відомо про смерть [PERSON], оскільки саме з цього часу він припинив поставки товару. Відповідно до винесеної по даній справі ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 жовтня 2014 року вбачається , що під час нового розгляду суду першої інстанції необхідно з"ясувати по сплаті за які поставки на момент заявлення вимоги до спадкоємців сплив річний строк, встановлений ч.3 ст.1281 ЦК України та можливість задоволення вимог у цій частині з огляду на те, що в позовній заяві [PERSON] вказував на існування заборгованості станом на 1 січня 2012 року у сумі 24253 , 50 грн. за договором від 1 серпня 2011 року, а вимогу до спадкоємців заявлено у лютому 2013 року, також суду необхідно з"ясувати, коли проводились поставки за договором від 03 січня 2012 року. ( т.3, а.с. 208-209). Суд, заслухавши пояснення представника позивача , дослідивши докази, приходить до наступного висновку . Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що 1 серпня 2011 року та 3 січня 2012 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON], як продавцем, та фізичною особою-підприємцем [PERSON], як покупцем, було укладено договори купівлі-продажу відповідно до яких продавець зобов'язався передати у власність покупця, а покупець зобов'язався прийняти дизельне пальне та провести оплату за нього на умовах, визначених вказаними договорами. ( т.2 а.с.41-42 ; т.1 а.с.13-14). Пунктом 3.1 зазначених договорів передбачено, що розрахунок за поставлений товар проводиться шляхом перерахуванням грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця на умовах 100% попередньої оплати або у відповідності до графіку поставок і оплати товару, додатково узгодженого сторонами. Як встановлено судом графік поставок і оплати товару, додатково між сторонами не узгоджувався. Таким чином, виходячи із умов договорів, поставка товару здійснюється за передоплату. У такому випадку право вимоги проведення оплати за поставлений товар виникає не пізніше дати проведення його поставки та прийняття покупцем. [INFO] [PERSON] померла ( Т.4 , а.с. 79 ). Після її смерті залишилось спадкове майно, яке відповідач [PERSON] успадкувала за заповітом від 27.06.2012 року шляхом подачі заяви про прийняття спадщини після померлої ( т.4, а.с.72, 76). ФОП [PERSON] було поставлено ФОП [PERSON] (покупцеві) дизельне пальне на загальну суму 393 300 грн. 62 коп., але ФОП [PERSON] не розрахувалась в повному обсязі за товар. Сума заборгованості по вказаних договорах за поставку дизельного пального складає 44 730 грн. 20 коп., а саме, за договором від 01.08 .2011 року - 24 253, 30 грн. , а за договором від 03.01.2012 року - 20476, 90 грн., про що вказав в судовому засідання представник позивача. Вимогу до спадкоємців померлої [PERSON] позивачем було заявлено в лютому 2013 року ( т.4 , а.с.70-71). Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Як вбачається з позовної заяви , матеріалів справи та стверджував в ході розгляду справи представник позивача , за договором від 1 серпня 2011 року станом на 1 січня 2012 року та відповідно на час пред"явлення вимоги до спадкоємців існувала заборгованість в сумі 24 253 , 50 грн. Тому суд вважає , що [PERSON] не пред"явив вимоги до спадкоємця у визначений законом річний строк та відповідно до вимог ч.4 ст. 1281 ЦК України позбавляється права вимоги , в зв"язку з цим у задоволення позовних вимог в цій частині необхідно відмовити. Відносно стягнення заборгованості в розмірі 20476, 90 грн. за договором від 03.01.2012 року суд прийшов до наступного висновку . Як було встановлено судом , відповідно до п. 3.1 договору від 03.01.2012 року право вимоги проведення оплати за поставлений товар виникає не пізніше дати проведення його поставки та прийняття покупцем, тобто за кожною поставкою окремо. Як пояснив представник позивача поставка дизельного пального проводилась в порушення умов договору без 100% попередньої оплати на розрахунковий рахунок ФОП [PERSON], а згідно заправочних відомостей ( по декілька разів на місяць ) шляхом заправки пальним автомобілів [PERSON], підпис в відомостях за отримання бензину ставили водії. В судовому засіданні представник позивача, на неодноразові вимоги суду відповідно до вищезазначеної вказівки Вищого спеціалізованого суду від 8 жовтня 2014 року , не зміг пояснити та підтвердити доказами наявність заборгованості за поставки за договором від 03.01.2012 року , за якими саме поставками дизельного пального та яка сума заборгованості існує за кожною поставкою , тому в задоволенні вимог в цій частині необхідно також відмовити . Враховуючи, що в задоволення вищезазначених позовних вимог відмовлено , відповідно не підлягають до задоволення також і вимоги про стягнення з відповідачки згідно вимог ст.625 ЦК України за невиконання грошового зобов»язання 3 % річних в розмірі 2764, 69 грн. та інфляційних витрат в розмірі 13025, 91 грн., а всього - 15790, 60 грн. Крім того, оскільки цивільно - правове зобов"язання ( угода ) між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] не укладалося , посилання позивача на ст.625 ЦК України, на як на підставу задоволення позовних вимог , не грунтується на вимогах закону, Крім того, виходячи , що в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі, не підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed