Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

У квітня 2015 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до Дзержинської районної в місті ради про скасування арешту , визнання права власності в порядку спадкування. Під час розгляду справи позов було уточнено та позивач звернулась до [PERSON], третя особа без самостійних вимог на предмет спору: державний нотаріус Третьої Криворізької державної нотаріальної контори [PERSON]В та просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 15 лютого 2011 року, на: однокімнатну \~квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], загальною площею 30,00 кв.м., житловою площею 16,9 кв.м., яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 3ДКНК за № 1-2684, зареєстр. в БТІ 04.07.2002р. за реєстр. № 223, двокімнатну \~квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 41,84 кв.м., житловою площею 27,8 кв.м., яка належала померлому на підставі розпорядження УЖКХ від 12.03.1993р. за № 2469, зареєстр. в БТІ 21.04.1993р. за реєстр. № 3105, грошові вкладів (коштів),які знаходяться в філії Дзержинського відділення №7806 Відкритого акціонерного товариства «Ощадбанк» на рахунках: №77345, № И-26240, № И26241,№И-26242,№11977 на ім»я [PERSON], 1956 р.н на загальну суму 21988,23 (двадцять одна тисяча дев"ятсот вісімдесят вісім грн. двадцять три коп.); грошові кошти, які знаходяться в Публічному акціонерному товаристві "Укрсоцбанк» на рахунках №26203000897448 та №26256120015388,відкритих на ім»я [PERSON], [INFO], на загальну суму 183504 грн. ( сто вісімдесят три тисячі п"ятсот чотири гривні) , грошові кошти ,які знаходяться в Публічному акціонерному товаристві комерційни банк «Південкомбанк»на рахунку №26353025914001, відкритому на ім»я [PERSON], [INFO] на загальну суму 10000 грн.( десят тисяч гривень) та стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач у позові зазначила , що 15 лютого 2011 року, помер син її рідної сестри [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON] , її рідний племінник [PERSON], [INFO] факт підтверджується свідоцтвом про смерть 1-КИ№378967-актовий запис № 139 від 18.02.2011р. По його смерті відкрилася спадщина у вигляді нерухомого майна ,що належало йому за життя на праві приватної власності- однокімнатної квартири за адресою вул.Революційна 6.39 кв.9,-двох кімнатної квартири за адресою м.Кривий Ріг ,вул.Революційна 6.18 кв.57 м.Кривий Ріг,грошових вкладів/коштів/,які знаходяться в філії Дзержинського відділення №7806 ВАТ «Ощадбанк» на-відкритих рахунках :№77345,№И-26240,№И26241,№И-26242,№11977 на ім»я [PERSON], 1956 р.н„на загальну суму 21988 грн 23 коп.,-грошових коштів ,які знаходяться в ПАТ «Укрсоцбанк» на рахунках №26203000897448 та №26256120015388,відкритих на ім»я [PERSON], [INFO], на загальну суму 183504 грн, грошові кошти ,які знаходяться в ПАЇ КБ «Південкомбанк»на рахунку №26352025914001, відкритому на ім»я [PERSON] на загальну суму 10000 грн. Позивач також обгрунтовує свої позовні вимоги тим, що інших спадкоємців попередніх черг цієї спадщини немає. Тому, вона через свого представника [PERSON], звернулася до державного нотаріуса Третьої Криворізької державної нотаріальної контори - [PERSON] з питань отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилося після смерті її племінника -[PERSON],який помер 15.02.2011 року. Однак, 30 грудня 2014 року постановою державного нотаріуса Третьої Криворізької державної нотаріальної контори -[PERSON]В, їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно мого племінника -[PERSON] , який помер 15.02.2011 року,в зв»язку з відсутністю оригіналу спадкової справи та наявності арешту на майно померлого [PERSON] Крім цього, до державного нотаріуса Третьої Криворізької державної нотаріальної контори -[PERSON]В, звернувся,незнайомий позивачу раніше, гр.[PERSON] (Відповідач), який склавши акт в житлово експлуатаційній конторі про спільне проживання з [PERSON],також почав претендувати на спадщину за законом на майно ,яке залишилося ,після смерті [PERSON],[INFO],оспорюючи право позивача на спадкування за законом як спадкоємця 3-ї черги спадкування за законом. Таким чином між сторонами виник спір про право спадкування за законом, на майно [PERSON] , який помер 15.02.2011 року Однак, 25.10.2011 року постановою нотаріуса Відповідачу відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом на майно,яке залишилося після смерті [PERSON],в зв»язку з наявністю спадкоємців за законом третьої черги. Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 18.03.2013 року постанову нотаріуса про відмову Відповідачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.10.2011 року скасовано,а у задоволенні вимоги про визнання незаконними дій державного нотаріуса Третьої Криворізької державної нотаріальної контори -[PERSON]В,що до віднесення до третьої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON]-[PERSON]-відмовлено. 13 серпня 2013 року рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 18.03.2013 року в частині скасування постанови нотаріуса від 25.10.2011р. про відмову [PERSON]А.у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно що залишилося після смерті [PERSON],як не законної -скасовано та ухвалене нове рішення ,яким в задоволенні позову в цій частині відмовлено.В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 19 травня 2014 року у відкритті провадження за заявою Відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 18 березня 2013 року -відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2014 року заяву Відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 серпня 2013року залишено без задоволення. Таким чином, позивач вважає, що Відповідач безпідставно, оспорює право Позивача на спадкування майна,як спадкоємця 3-ї черги за законом ,яке залишилося після смерті [PERSON],[INFO] Не дивлячись на те,що після смерті [PERSON], Відповідач незаконно заволодів,свідоцтвом про народження [PERSON] , правоустановчими документами на нерухоме майно ,квартири ,які зазначені вище та незаконно здав їх в оренду , його право на спадкування за законом як спадкоємця 4-ї черги спростовується тим фактом ,що Відповідач на момент смерті , [PERSON]перебував в зареєстрованому шлюбі з іншою особою.Разом зцим рішення суду про проживання відповідача з [PERSON] однією сім»єю відсутнє. У звязку з чим просила суд позов задовольнити у повному обсязі. Представник позивача - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити позов з підстав зазначених у заяві. Відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі та просив суд відмовити у задоволенні позову. В обгрунтування позовних вимог, [PERSON] посилався на те, що [PERSON] не є тіткою померлого, єдиним законним спадкоємцем є саме він. При цьому, вважає, що позов не може бути задоволений, оскільки в провадженні органу досудового розслідування перебуває кримінальне провадження за фактом підробки документів у свідоцтвах про народження осіб, які вважажють себе спадкоємцями. Вказував на те, що й надалі порушувати питання про притягнення до відповідальності усіх осіб, які причетні до вирішення суперечки між ним та позивачем, оскільки починаючи від нотаріуса увесь процесь отримання спадщини на його думку є незаконним. Суд, в порядку ст. 10, 27,31 ЦПК України роз"яснив відповідачу право на пред"явлення зустрічного позову, подання доказів в обгрунтування його заперечень проти позову на засадах змагальності та диспозитивності. При цьому Відповідач зазначив, що на теперішній час його мета - доведення кримінального провадження, які ним ініційовані, до суду та вже після того він буде вживати дії щодо отримання спадщини після померлого, оскільки саме він є спадкоємцем четвертої черги, а спадкоємці третьої черги - Позивач, не має прав на спадкування, так як відсутні родинні зв"язки. Також йому не зрозуміло, звідки у пенсіонерки є кошти на оплату судового збору, послуг адвокатів. Вважає, що усі довіреності на адвокатів підроблені, у зв"язку із чим він звернувся до правоохоронних органів із заявою про внесення відомостей до ЄРДР відносно адвоката [PERSON] Від третьої особи у справі надійшли пояснення, в яких державний нотаріус Третьої криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] просить розглядати справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги [PERSON], оскільки вона є спадкоємцем третьої черги, спадкоємці попередньої черги відсутні. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу , дослідивши матеріали справи дійшов наступних висновків. Так з матеріалів справи вбачається , що 15 лютого 2011 року помер [PERSON] після смерті якого відкрилася спадщина на спірне майно . а саме : однокімнатну \~квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], загальною площею 30,00 кв.м., житловою площею 16,9 кв.м., яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 3ДКНК за № 1-2684, зареєстр. в БТІ 04.07.2002р. за реєстр. № 223, двокімнатну \~квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 41,84 кв.м., житловою площею 27,8 кв.м., яка належала померлому на підставі розпорядження УЖКХ від 12.03.1993р. за № 2469, зареєстр. в БТІ 21.04.1993р. за реєстр. № 3105, грошові вкладів (коштів),які знаходяться в філії Дзержинського відділення №7806 Відкритого акціонерного товариства «Ощадбанк» на рахунках: №77345, № И-26240, № И26241,№И-26242,№11977 на ім»я [PERSON], 1956 р.н на загальну суму 21988,23 (двадцять одна тисяча дев"ятсот вісімдесят вісім грн. двадцять три коп.); грошові кошти, які знаходяться в Публічному акціонерному товаристві "Укрсоцбанк» на рахунках №26203000897448 та №26256120015388,відкритих на ім»я [PERSON], [INFO], на загальну суму 183504 грн. ( сто вісімдесят три тисячі п"ятсот чотири гривні) , грошові кошти ,які знаходяться в Публічному акціонерному товаристві комерційни банк «Південкомбанк»на рахунку №26353025914001, відкритому на ім»я [PERSON], [INFO] на загальну суму 10000 грн.( десят тисяч гривень). Вказані обставини підтверджується матеріалами спадкової справи, оригінал якої вилучено в межах кримінального провадження, та які надані суду на підставі ухвали про витребування доказів в порядку ст. 137 ЦПК України (Т.1, а.с. 89-219) Відповідно до загальних положень про спадкування, передбачених\~главою 84 ЦК України: Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (\~ст. 1216 ЦК). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (\~ст. 1217 ЦК). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (\~ст. 1218 ЦК). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу) ( с. ч. 1, 2\~ст. 1220 ЦК). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом (ст. 1221 ЦК). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини ( ч. 1\~ст. 1222 ЦК). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч. ч. 1, 3\~ст. 1223 ЦК\~). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу\~(ст. 1258 ЦК). Спадкодавцем [PERSON] за життя заповіт не складався, першої , другої черги спадкоємці за законом відсутні. Постанова Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30.05.2008\~N7 "Про практику розгляду судами України справ про спадкування" в пункті 20 роз'яснює, що справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил\~глави 86 ЦК. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. Встановлено, що позивач 30 березня 2011 року через свого уповноваженого представника звернулась до державного нотаріуса Третьої Криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] з питання отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на майно , яке залишилось після смерті [PERSON]. У зв"язку із зверненням позивача із заявою про прийняття спадщини, державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори 30 березня 2011 року заведено спадкову справу № 145/2011, та розпочато дії по видачі свідоцтва про право на спадщину у порядку, встановленому законом. (Т.1, а.с. 89, 90). Однак, у подальшому, а саме 30 грудня 2014 року нотаріусом було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю оригіналу спадкової справи та наявності арештів на майно померлого (Т.1, а.с. 5). Пленум Верховного Суду України у п. 23\~постанови від 30.05.2008, N 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~роз»яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже позивач , отримавши відмову нотаріуса, відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~та п. 23 постанови від 30.05.2008, N 7 правомірно звернулись до суду за захистом свого порушеного права. Факт родинних відносин Позивача [PERSON] з померлим [PERSON] Васильовчием , [INFO] встановлюється сукупністю належних та допустимих доказів, а саме відповідними актовими записами та свідоцтвами про реєстрацію актів цивільного стану, про що вбачається з наступного. Так, згідно з свідоцтва про народження - актовий запис №2979 від 02 жовтня 1959 року відповідно до якого батьками [PERSON] (Позивача) - являються [PERSON] ,[INFO] та мати [PERSON] [INFO]. (Т.1, а.с.92). Аналогічні відомості викладені і в витязі з Державного реєстру актів цивільного стану (Т.1, а.с. 182). З свідоцтва про народження - актовий запис про народження [PERSON]/[PERSON]/ [PERSON] №298 від 07.04.1950 року, слідує , що її батьки - [PERSON] ,[INFO] та мати [PERSON], [INFO]. (Т. 1, а.с. 142, 163, 173). Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища , дошлюбне прізвище позивача [PERSON] [INFO] Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, відповідно до якого дошлюбне прізвище [PERSON], 1932 р.н./матері [PERSON]В/1956 р.н./ - [PERSON] (Т.1, а.с. 94, 95, 142, 143, 158). За відомостями в погосподарській книзі №31 за 1947-1949 роки Великокостромської сільської ради Апостолівського р-н,Дніпропетровської області, встановлено що в особовому рахунку№396 будинку 52 по вул.Чапаева (рік побудови до1918),який числився за [PERSON] 1901р.н.окрім нього , в погосподарській книзі зазначені члени його сім»ї,а саме [PERSON] ,1901 р.н,(дружина) та три дочки [PERSON], 1927 р.н,[PERSON], 1929 р.н та [PERSON] [INFO] Відповідно до узагальнення Вищого спеціалізованого суду україни з розгляду кримінальних та цивільнизх справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 01 березня 2013 року, погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) . З актового запису про шлюб №1353 від 14.12.1952 р.між [PERSON] та [PERSON] вбачається , що [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «Бубенюк». (Т.1, а.с.93, 94). З актового запису про шлюб вбачається , що між [PERSON] було укладено шлюб з [PERSON] та змінено прізвище на «Бойко» (Т.1, а.с. 143). Встановлено, що 17 жовтня 2001 року померла [PERSON], даний факт підтверджується копією запису акта про смерть №1226 від 17.10.2001р. (Т.1, а.с.94) Тобто, позивач [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами. З актового запису про народження [PERSON] ,[INFO] вбачається , що його мати - [PERSON]. (Т.1, а.с. 94 зворот, а.с. 141). У звязку з чим факт родинних відносин між померлим [PERSON] та позивачем по справі [PERSON] доведені у повному обсязі, та за матеріалами справи встановлено, що померлий [PERSON] доводиться рідним племінником [PERSON], оскільки його матір [PERSON] є рідною сестрою [PERSON]. Відповідно до положень ст. 1258-1264 ЦК України, у разі відсутності заповіту, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. За матеріалами спадкової справи, наданої суду в порядку, передбаченому ст. 137 ЦПК України, вбачається, що померлим [PERSON] заповіт не складався. Заповіти, які були витребувані нотаріусом на ім"я "Бойко Володимир Васильович" свідчить про те, що вони складені різними особами, що мають аналогічні прізвище, ім"я та по батькові, але усі вони різняться датою народження та місцем проживання спадкодавця (Т. 1, а.с. 102-125). Таким чином, заповіти від імені "Бойко Володимир Васильович", дата народження "21 липня 1956", не складались, відомості про їх наявність в спадковому реєстрі заповітів - відсутні. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що спадкоємці першої та другої черги відсутні, оскільки крім [PERSON] та [PERSON], інші особи не звертались із заявами про прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України - шести місяців з моменту відкриття спадщини. Також, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що спадкодавець [PERSON], 21.07.1956р.н. був зареєстрований з 27.06.1977р.н. за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Революційна, б. 18, кв. 57, та на момент смерті (15.02.2011р.) був зареєстрований один (Т.1, а.с. 155). Таким чином, підстав для застосування положень ч.3 ст. 1268 ЦК України, відповідно до яких "спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї", судом не встановлено. Під час судового розгляду за клопотанням сторін була допитана у якості свідка [PERSON], яка будучи під присягою судові повідомила, що [PERSON] доводиться їй рідною тіткою, а померлий - двоюрідним братом, оскільки їх матері є рідними сестрами. У подружжя [PERSON] було три доньки. Матір [PERSON] (спадкодавця) померла ще в 2001році. У померлого [PERSON] дітей не булоВідповідач [PERSON] за деякий час до смерті [PERSON] познайомився з останнім, а в подальшому заволодів правовстановлюючими документами на квартиру, та приховував факт смерті [PERSON] від рідних. На момент розгляду справи, слідчим суддею задоволено скаргу [PERSON] та зобов"язано внести відомості до ЄРДР відносно тгого, що [PERSON] заволодів спадковим майном. При цьому [PERSON] використовує спадкові квартири в особистих цілях, та перешкоджає спадкоємцю [PERSON] оформити свої спадкові права. Судом встановлено, що [PERSON] як сестра померлого спадкодавця не зверталась до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, на момент його смерті з ним не була зареєстровано. Отже, [PERSON] як рідна тітка померлого, в силу ст. 1263 ЦК України, є спадкоємцем третьої черги за законом. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Третьої Криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом , як спадкоємець Четвертої черги спадкування , на підтвердження чого ним було надано акт з житлово-експлуатаційної контори про спільне проживання [PERSON] з [PERSON] , однак , як вбачається з матеріалів спадкової справи № 145/2011 на запит державного нотаріуса [PERSON] начальником дільниці № 1 КП ЖЕО № 8 [PERSON] було надано довідку з якої вбачається , що за адресою : [ADDRESS] був зареєстрований [PERSON] та зазначено , що на момент смерті він був зареєстрований один. (Т.1, а.с.155) у звязку з чим доводи відповідача про його проживання з [PERSON] за однією адресою спростовуються. Постановою державного нотаріуса Третьої Криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] 25 жовтня 2011 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно , яке залишилось після смерті [PERSON] , який помер 15.02.2011 року , у зв"язку з навністю спадкоємців попередньої черги спадкування . ( Т.1 , а.с.67, 169) Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 18 березня 2013 року у справі № 408/2-2499/11 позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Скасовано постанову №1903/02-31 від 25.10.2011р. державного нотаріуса Третьої Криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно , яке залишилось після смерті [PERSON] , який помер 15.02.2011 року , у зв"язку з навністю спадкоємців попередньої черги спадкування. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 серпня 2013 року у цій же справі апеляційну скаргу [PERSON] відхилено, апеляційну скаргу представника третьої особи [PERSON] - [PERSON] задоволено частково, а саме: рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 18 березня 2013 року в частині скасування постанови № 1903/02-31 від 25 жовтня 2011 року державного нотаріуса Третьої Криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії було скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог [PERSON] до державного нотаріуса Третьої Криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача [PERSON] , про визнання дій державного нотаріуса Третьої Криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову [PERSON] у вчиненні нотарільної дії відмовлено (Т.1, а.с. 84-85). Вищевказаним рішенням встановлено, що: ухвалюючи рішення про відмову [PERSON] в позові в частині визнання незаконними дій державного нотаріуса Третьої Криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] щодо віднесення до третьої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON], - [PERSON] [INFO], суд першої інстанції виходив з того, що позивачем невірно обраний спосіб захисту порушеного права і суд не може у цьому процесі вирішувати питання: чи дійсно [PERSON] є спадкоємицею за законом 3-ої черги, оскільки вищеназвані дії суду будуть виходити за межі судового розгляду, і такі висновки суду першої інстанції апеляційний суд визнав обгрунтованими. Також під час апеляційного розгляду позову [PERSON] встановлено, що судове рішення щодо визнання [PERSON] членом сімї померлого та встановлення факту проживання однією сімєю [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] відсутнє. Крім того, апеляційний суд зазначив, що оскаржувана постанова нотаріуса, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], зокрема щодо причин відмови [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, - конкретизована, як і має місце розяснення права на оскарження постанови в судовому порядку, що відповідає вимогам ч.4 ст.49 Закону України «Про нотаріат» (Т.1, а.с. 85). До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 серпня 2013 року не оскаржено. Під час судового розгляду справи за позовом [PERSON] до [PERSON], відповідач не надав рішення суду, яким би встановлювався факт його проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, а так само і доказів того, що він є спадкоємцем першої, другої чи третьої черги спадкування, а так само і рішення суду про усунення від права на спадкування [PERSON], чи рішення суду про зміну черговості садкування. Також судом встановлено, що в липні 2014 року позивач [PERSON] звернувся із заявою про перегляд рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.08.2013 року за нововиявленими обставинами (Т.1, а.с. 87). Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2014 року заяву [PERSON] про перегляд за нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 серпня 2013 року у справі № 408/2-2499/11 залишено без задоволення. ( Т.1 , а.с.87-88). Розглядаючи заяву [PERSON] про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, апеляційний суд, виходячи з предмету позову та наданих заявником доказів до заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, прийшов до висновку, що зазначені заявником обставини не є нововиявленими, тому не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами. Так, доводи заяви [PERSON] про те, що після ухвалення апеляційним судом Дніпропетровської області рішення йому стало відомо, що відповідачем 16.03.2011 року були зроблені запити по спадковій справі, яка була розпочата тільки 30.03.2011 року, тобто підстав для подання таких запитів нотаріус не мав не є нововиявленою обставиною по справі, оскільки вказані обставини були відомі як на час ухвалення рішення судом першої інстанції, так і на час ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, крім того, в матеріалах справи містяться копії витягів, згідно яких 02.03.20011 року, 09.08.2011 року, 12.08.2011 року та 16.08.2011 року за заявою [PERSON] та [PERSON], за їх запитами, а не запитами нотаріуса, надавалась інформація з різних установ, тобто до відкриття спадкової справи нотаріус не вчиняв ніяких дій. Доводи заяви про те, що факт відсутності рідства між [PERSON] та [PERSON] підтверджується заявою [PERSON] про встановлення юридичного факту родинних відносин, яка була подана до Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу 01.09.2011 року, після відкриття спадкової справи не є нововиявленою обставиною по справі, оскільки на момент ухвалення рішення судом першої та апеляційної інстанцій в матеріалах справи містилися копії ухвал Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу, з яких убачається, що [PERSON] зверталась із заявою про встановлення юридичного факту родинних відносин. Також не є нововиявленою обставиною у справі той факт, що [PERSON] була однією дитиною в сімї, що спростовує її твердження про родинні відносини між нею та померлим [PERSON] Крім того, посилання заявника на те, що [PERSON] ([PERSON]) була однією дитиною в сімї спростовується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 24.05.2013 року № 00012212277, в якому зазначено, що [PERSON] народила одну дитину і вона є першою за рахунком дитиною, що народилась у матері, таким чином [PERSON], [INFO] є першою, але не єдиною дитиною, яка народилась у матері (Т.1, а.с. 88). Доказів щодо наявності інших підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими підставами відповідно до положень ст.361 ЦПК України заявник також не надав. Згідно з ч.3 ст. 61 ЦК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. За таких обставин, суд зазначає, що посилання [PERSON] на те, що [PERSON] була однією дитиною в сімї, що спростовує її твердження про родинні відносини між нею та померлим [PERSON] були предметом оцінки у справі, в якій приймали участь як [PERSON] так і [PERSON], та такі твердження спростовується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 24.05.2013 року № 00012212277, в якому зазначено, що [PERSON] народила одну дитину, але не єдину дитину. Доводи [PERSON] про те, що у подружжя [PERSON] не могло бути троє доньок, враховуючи час їх народження, є виключно припущеннями відповідача, які не обгрунтовані належними та допустимими в розумінні ст. 57-60 ЦПК України доказами. Посилання [PERSON] у його поясненнях, репліках та дебатах про те, що він має впливові зв"язки та усіх осіб, які приймають участь у вирішенні суперечки між ним та [PERSON]. у тому числі й адвокатів, які представляють інтереси позивача, буде притягнуто до відповідальності, суд сприймає виключно як емоційний стан відповідача. Таким чином, [PERSON] не надав належних та допостумих доказів тоого, що він є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], а заповіт на ім"я [PERSON] померлим [PERSON] не складався. Частиною 1\~ст. 11 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 4\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. В силу ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. До закінчення строку на прийняття спадщини нотаріус може видати спадкоємцеві дозвіл на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), якщо це викликано обставинами, які мають істотне значення. [PERSON] відноситься до осіб, які мають право на спадкування за законом , як встановлено в судовому засіданні. В судовому засіданні не встановлено будь-яких інших осіб, які згідно закону чи заповіту мають право на отримання спадщини. Під час розгляду справи встановлено, що саме [PERSON], вважаючи себе спадкоємцем майно, на яке відкрилась спадщина після смерті [PERSON], оспорює та не визнає право власності на спадкове майно за спадкоємцем третьої черги - [PERSON] Отже, саме [PERSON] є належним відповідачем у спадковому спорі. Так, як вбачається з матеріалів справи [PERSON] звернувся із заявою до ЧЧ Інгулецького РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області , про те , що у травні 2011 року [PERSON] та [PERSON] шахрайським шляхом , надавши документи , які містять завідома неправдиву інформацію , заволоділи його спадщиною після смерті [PERSON], який помер 15.02.2011 року (а.с. 71) У подальшому на підставі ухвали слідчого судді від 26 червня 2013 року було надано дозвіл оперуповноваженому СДСБЕЗ Інгулецького РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області лейтенанту міліції [PERSON] на тимчасовий доступ до речей, а саме: огляд та вилучення оригіналу спадкової справи № 145 від 2011року з Третьої криворізької державної нотаріальної контори. Після смерті гр. [PERSON] , померлого15 лютого 2011 року для проведення техніко - криміналістичної експертизи, та приєднання в якості речового доказу до даного кримінального провадження. З протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 03.07.2013 року ухвала слідчого була виконана та було вилучено спадкову справу № 145 від 2011 року з Третьої Криворізької державної нотаріальної контори після смерті громадянина [PERSON] померлого 15 лютого 2011 року ( Т.1 , а.с.73-74) Ухвалою слідчого судді Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області [PERSON] від 14 серпня 2013 року клопотання слідчого СВ Інгулецького РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області [PERSON] , поданого в межах кримінального провадження №12013040740000572, за ст. 190 ч.1 КК України, про накладення арешту на майно було задоволено та накладено арешт на: - квартиру, однокімнатну, розташовану за адресою: [ADDRESS] , зареєстровану на [PERSON] , 1956р.н., РНОКПП [NUMBER] ; - квартиру двокімнатну, розташовану за адресою: [ADDRESS], зареєстровану на [PERSON] , 1956р.н., РНОКПП [NUMBER], №7806; - грошові вкладів (коштів),які знаходяться в філії Дзержинського відділення №7806 Відкритого акціонерного товариства «Ощадбанк» на рахунках: №77345, № И-26240, № И26241,№И-26242,№11977 на ім»я [PERSON], 1956 р.н на загальну суму 21988,23 (двадцять одна тисяча дев"ятсот вісімдесят вісім грн. двадцять три коп.);; - грошові кошти, які знаходяться в Публічному акціонерному товаристві "Укрсоцбанк» на рахунках №26203000897448 та №26256120015388,відкритих на ім»я [PERSON], [INFO], на загальну суму 183504 грн. ( сто вісімдесят три тисячі п"ятсот чотири гривні) - грошові кошти ,які знаходяться в Публічному акціонерному товаристві комерційни банк «Південкомбанк»на рахунку №26353025914001, відкритому на ім»я [PERSON], [INFO] на загальну суму 10000 грн.( десят тисяч гривень) ( Т.1 а.с. 216) Апеляційною інстанцією ухвала слідчого судді про накладення арешту на спадкове майно залишена без змін. Також встановлено, що кримінальне провадження № 12013040740000572 від 10.04.2013 року, в межах якого накладено арешт на спадкове майно, декілька разів було закрито за відсутності складу кримінального правопорушення (Т.1 , а.с.80, 82). Як вбачається з відповіді Інгулецького відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, яка надійшла до суду 04 травня 2016 року за вх. № 7300, кримінальне провадження № 12013040740000572 від 10.04.2013 року знаходиться в провадженні слідчого, до суду з обвинувальним актом не надходило. Станом на 01 грудня 2016 року доказів направлення вищевказаного кримінального провадження до суду з обвинувальним актом, так само як і доказів пред"явлення підозри [PERSON] відповідачем не надано. Також судом встановлено, що прокурором Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області 30 серпня 2016 року винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 12013040740001703 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 та ч. 1 ст. 364 КК України відносно начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного управління юстиції [PERSON] закрито у зв"язку з відсутністю в її діях складу кримінальних правопорушень. Вказана постанова, засвідчена належним чином та надійшла до суду 29 вересня 2016 року за вх. № 14746 з Нікопольської місцевої прокуратури разом із витягами з ЄРДР. Станом на 01 грудня 2016 року відповідач не надав належних та допустимих доказів скасування цієї постанови, та доказів того, що кримінальне провадження поновлено. Під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 12013040740001703 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 та ч. 1 ст. 364 КК України відносно начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного управління юстиції [PERSON] встановлено, що 09 грудня 2013 року Головним управлінням юстиції у Дніпропетровській області проведено службове розслідування, яке встановило, що відповідно до документів шляхом перевірки відомостей про батьків в актовому записі про народження [PERSON], складеному відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Апостолівського РУЮ у Дніпропетровській області 07.04.1950р.н. за № 298 (поновлений) та актовому записі про народження № 2979 від 02.10.1950 (поновлений), складеному відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Апостолівського РУЮ на [PERSON], та в наданому заявницею свідоцтві про народження [PERSON] встановлено походження цих осіб від одних батьків. Також встановлено, що при оформлені та видачі [PERSON] витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження [PERSON], не вчинено службового підроблення (Т.2, а.с.) Що стосується арешту спадкового майна на підставі ухвали слідчого судді, суд вважає що його наявність не є підставою для відмови у задоволенні позову, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Поняття «законність» у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає дотримання відповідних положень національного законодавства та принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справах «[PERSON] проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав конкретної особи. Про необхідність досягнення такого балансу йдеться в ст.1 Першого протоколу. Баланс не буде забезпечений, якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти (див. рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»). Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.). У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина. Як встановлено в ході розгляду справи, позивач з березня 2011 року, будучи спадкоємцем третьої черги за законом, не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, у зв"язку із тим, що її право на спадкування оспорюється відповідачем [PERSON], яким ініційовано кримінальні провадження, в ході яких вилучено оригінал спадкової справи, що унеможливило видачу нотаріусом свідоцтва про право власності на спадщину. Крім того ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області [PERSON] від 13 вересня 2016 року скаргу [PERSON] на бездіяльність слідчого Дзержинського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління поліції в Дніпропетровській області було задоволено та визнано бездіяльність Дзержинського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління поліції в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про скоєння кримінального правопорушення [PERSON] за заявою [PERSON] до Єдиного реєстру досудових розслідувань незаконною . Увалою слідчого Дзержинського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління поліції в Дніпропетровській області,було зобов"язано прийняти та невідкладно зареєструвати подану 14.06.2016 року [PERSON] заяву про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати за цією заявою досудове розслідування . Суд вважає, що доводи, викладені відповідачем на підставу своїх заперечень проти позову, у тому числі й щодо того, що [PERSON] не є спадкоємцем майна, і щодо того, що саме він є спадкоємцем майна, є необгрунтованими та грунтуються на припущеннях відповідача, які є сумнівними за своєю суттю, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року,, адже, у даному випадку, існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права. Враховуючи те, що позивач в іншій спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не можуть, суд вважає, що позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на майно у порядку спадкування після померлого [PERSON] ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому, суд зазначає, що в даному провадженні не вирішується питання про скасування арешту на спадкове майно. Арешт, накладений на спадкове майно зберігає свою силу. На підставі статті 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір, сплачений [PERSON] при поданні уточненого позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved