Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

В обгрунтування позову Дубенський міжрайонний прокурор посилається на те, що рішенням Дубенського міськрайонного суду від 16.06.2011 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно дітей: Артура [INFO], Людмили [INFO] та [PERSON] [INFO]. Розпорядженнями №53, № 533, № 534 від 12.07.2011 року Дубенської районної державної адміністрації над дітьми встановлено опіку та призначено опікуна - [PERSON] На дітей призначено виплату державної соціальної допомоги у межах видатків передбачених у державному бюджеті. Впродовж 2014 року [PERSON] кошти, які отримувала на дітей використовувала на власні потреби. Відповідно до довідки Дубенського управління праці та соціального захисту населення [PERSON] отримала на дітей 91 591 грн. 92 коп. Відповідно до звіту за 2013 рік залишок коштів становить 19743 грн. 13 коп. Відповідачка витратила на власні потреби 49 394 грн. 64 коп. Вона з липня 2014 року проживає в [INFO], дітьми не займаєтться. Діти знаходилися на утриманні матері [PERSON], яка позбавлена була батьківських прав. [PERSON] передала на утримання дітей 12 000 грн., на свої потреби витратила 49 394 грн 64 коп. Те, що відповідачка кошти витратила не за цільовим призначенням підтверджується протоколом №2 засідання комісії з питань захисту прав дітей Дубенської РДА. 13.03.2015 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №420158010000011 за ознаками злочину передбаченого ст.167 КК України. Вироком Дубенського міськрайонного суду від 12.06.2015 року [PERSON] визанно винною по ст.167 КК України і засуджено до покарання у вигляді 2 років обмеження волі з випробуванням на 1 рік та 6 місяців. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала, підтвердила, що кошти які утримувала на дітей витрачала і на власні потреби. Представник третьої особи служба у справах дітей Дубенської районної державної адміністрації просить стягнути з відповідачки кошти, які вона використовувала не за цільовим призначенням. Відповідачка, кошти які отртимувала на дітей як опікун, витрачала на власні потреби. Її неодноразово попереджали, але вона висновків для себе не робила. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з"явилася, повідомлена про день розгляду справи належним чином, про що свідчить судова розписка. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріалами справи, прийшов до слідуючого. Судом встановлено, що мати дітей [PERSON] рішенням Дубенського міськрайонного суду від 16.06.2011 року позбавлена батьківських прав відносно дітей: Артура [INFO], Людмили [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с.11-12). З розпорядження № 527, №528 та № 529 від 7.07.2011 року встановлено, що дітям надано статус дитини позбавленої батьківського піклування (а.с.14-16). З розпоряджень № 532, № 533 та № 534 від 12.07.2011 року встановлено, що над дітьми встановлено опіку та призначено опікуном [PERSON] Дітям призначено виплату державної соціальної допомоги у межах видатків передбачених в державному бюджеті (а.с.17-19). Відповідно до ст.67 ЦК України та ст.249 СК України опікун зобов"язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечувати його догляд та лікування, дбати про його виховання, навчання та розвиток, зобов"язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров"я, фізичний, психічний, духовний розвиток, вчиняти правочини від імені та в інтересах підопічного, а також зобов"язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. За змістом ст.72 ЦК України опікун зобов"язаний дбати про збереження та використання майна підопічного в його інтересах; опікун самостійно здійснює витрати необхідні для задоволення потреб підопічного за рахунок пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв"язку з втратою годувальника, допомоги на підопічну дитину та інших соціальних виплат, призначених на підопічну дитину відповідно до законів України, доходів від майна підопічного. В ст.247 СК України зазначено, що дитина, над якою встановлено опіку або піклування має право на забезпечення їй умов для всебічного розвитку, освіти, виховання і на повагу до її людської гідності, а також захист від зловживань з боку опікуна або піклувальника. Судом встановлено, що відповідачка з липня 2011 року по липень 2014 року проживала з дітьми, займалася їх вихованням та матеріально утримувала дітей за кошти, які отримувала як соціальну допомогу на дітей. В липні 2014 року до дітей повернулася їх мати [PERSON] Відповідачка перейшла проживати в с.Рачин, але соціальну допомогу продовжувала отримувати. Відповідачкою було отримано 61394 грн. 64 коп. З даних коштів вона віддала 12 000 грн. Відповідачкою було використано на власні потреби 49 394 грн. 64 коп. 13.03.2015 року відносно відповідачки було порушено кримінальну справу по ст.167 КК України. Вироком від 12.06.2015 року відповідачку засуджено по ст.167 КК України до покарання у вигляді 2 років обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком на 1 рік 6 місяців. (а.с.20-21 ). З пояснення представника служби у справах дітей Дубенської РДА встановлено, що відповідачку неодноразово заслуховували на засіданні комісії з приводу нецільового використання коштів, але вона висновків не робила. Кошти витрачала на свої власні потреби. За змістом ст.1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Outcome: approved