Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся позивач [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] про стягнення грошових коштів за невиконаним договором про надання юридичної допомоги та відшкодування моральної шкоди посилаючись на те, що 28.05.2014 року між ним та відповідачем був укладений договір про надання юридичної допомоги. Позивач [PERSON] вказує, що відповідно до договору він сплатив у період з 28.05.2014 року по 02.07.2014 року відповідачу гонорар у розмірі 500 доларів США - в національній валюті України, що за курсом НБУ становило 6000 грн. Та адвокат [PERSON], в свою чергу не виконав обов'язки, покладені на нього договором про надання юридичної допомоги, тому позивач 29.07.2015 року направив на адресу відповідача повідомлення про розірвання договору з вимогою повернути йому грошові кошти надані йому в якості гонорару протягом 10 днів, але адвокат відмовився повернути кошти. Крім того, внаслідок неналежного виконання умов договору про надання юридичної допомоги від 28.05.2014 року [PERSON] було завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, порушенні звичайного способу життя та негативному впливі на стан здоров'я. Враховуючи те, що відповідачем неналежним чином виконувалися умови вказаного договору та він відмовився в добровільному порядку повернути гонорар, позивач просив суд: стягнути з адвоката [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 6000 грн. за невиконаним договором про надання юридичної допомоги, моральну шкоду у розмірі 30000 грн. та судові витрати, пов'язані з розглядом даної цивільної справи. Відповідачем [PERSON] були подані до суду заперечення на позовну заяву, згідно яких він просив відмовити у позовних вимогах [PERSON] посилаючись на те, що виконуючи умови договору про надання юридичної допомоги від 28.05.2014 року він дотримувався правил адвокатської етики, Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховував домінантність інтересів клієнта, виконував обов'язки компетентно та добросовісно. [PERSON] зазначив, що приймав участь з представництва інтересів [PERSON] при розгляді цивільних справ - розірвання шлюбу, стягнення аліментів, у кримінальному провадженні, ознайомлювався з матеріалами справи, брав участь у судових засіданнях, складав процесуальні документи, заявляв письмові та усні клопотання. Крім того, вказав, що 22.07.2014 року [PERSON] через представника, звертався до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії щодо неналежного виконання умов договору про надання юридичної допомоги адвокатом [PERSON], та йому відмовили в порушенні дисциплінарної справи, у зв'язку з відсутністю в діях адвоката ознак дисциплінарного проступку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав подану ним позовну заяву, просив суд її задовольнити, додатково вказуючи, що адвокат не пояснив йому всіх можливих наслідків представництва його інтересів, та належним чином не виконував умови договору. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у їх задоволенні у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 28.05.2014 року між [PERSON] та адвокатом [PERSON] (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №612 від 15.05.2010 року) було укладено договір про надання юридичної допомоги, за п.1 якого адвокат, як виконавець надає клієнту наступний комплекс послуг, пов'язаний з представництвом його інтересів з приводу розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення боргу. Представництво і захист в судах загальної юрисдикції всіх інстанцій, при розгляді позову і питань, що стосуються клієнта за його дорученням. Пунктом 2. Договору зазначено, що за надані по п.1 послуги клієнт зобов'язаний сплатити виконавцю суму гонорару за домовленістю сторін. Також п. 8 Договору передбачено, що клієнт може розірвати Договір у разі невиконання виконавцем, або неналежного виконання роботи, не надання допомоги та послуг з п. 1 Договору, що відбувся з вини виконавця. З доданої до матеріалів справи розписки, вбачається, що адвокат [PERSON] отримав від [PERSON] 28.05.2014 року грошові кошти у розмірі 1000 грн., 01.07.2014 року отримав 2000 грн. по кримінальному провадженню. Та 02.07.2014 року адвокат [PERSON] написав, що отримав всього від [PERSON] 6000 грн. - факт складання такої розписки та отримання від [PERSON] гонорару у розмірі 6000 гривень позивач [PERSON] та адвокат [PERSON] підтвердили у судовому засіданні, що зафіксовано технічним звукозаписом судового засідання. [PERSON] 29.07.2015 року направив на адресу адвоката повідомлення про розірвання договору про надання юридичної допомоги від 28.05.2014 року, та у зв'язку з цим просив адвоката [PERSON] в десятиденний термін повернути йому сплачену в період з 28.05.2014 року по 02.07.2014 року суму гонорару у розмірі 500 доларів США. В судовому засіданні відповідач адвокат [PERSON] подав до суду копію позовної заяви від імені [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики від 11.06.2014 року, роздруковану з електронної пошти з його переписки з [PERSON], вказуючи, що проект даного позову він підготував на замовлення клієнта, але даний позов не був поданий до суду за згодою з клієнтом. [PERSON] в судовому засіданні не заперечував факт складання відповідачем такого позову, але на його думку такий позов є «сирим». Також факт участі відповідача [PERSON] при розгляді цивільних справ про розірвання шлюбу та стягнення аліментів не заперечував позивач [PERSON], який при цьому вказував, що адвокат був присутній, але ніякої активності як адвокат - на його думку - не проявляв. Згідно матеріалів справи вбачається, що в СВ Малиновського РВ ОМУ НУМВС України в Одеській області знаходилося кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12014160470004574, по якому за заявою від 03.06.2014 року [PERSON] просив залучити його в якості потерпілого. Та за клопотанням [PERSON] від 02.07.2014 року до Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, він просив залучити [PERSON] до участі у кримінальному провадженні як представника потерпілого [PERSON] В межах кримінального провадження відповідачем адвокатом [PERSON] 05.07.2014 року був складений цивільний позов від імені [PERSON], який в послідуючому 11.07.2014 року був уточнений адвокатом [PERSON], як представником потерпілого [PERSON] 05.08.2014 року Постановою про закриття кримінального провадження від 05.08.2014 року, слідчим СВ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12014160470004574 від 27.05.2014 року - закрито у зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. З рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області від 16.09.2014 року вбачається, що в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката [PERSON] за скаргами [PERSON] - було відмовлено у зв'язку з відсутністю в діях адвоката ознак дисциплінарного проступку. Рішенням Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 17.05.2015 року, скаргу представника [PERSON] на рішення дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області від 16.09.2014 року, яким відмовлено у порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката [PERSON] - залишено без задоволення. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, визначено, що кожна сторно повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Тобто, обставини не виконання відповідачем належним чином умов укладеного договору про надання правової допомоги, на які посилається позивач, не знайшли свого підтвердження в процесі розгляду справи, дослідженні наданих суду доказів, врахуванні думок та позицій сторін. Відповідно ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Згідно ст. 27 вищезгаданого Закону, договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та Законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики. Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону, договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. При цьому клієнт зобов"язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об"єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об"єднання) зобов"язаний (зобов"язане) повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов"язані з достроковим припиненням (розірванням) договору. При цьому, відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надані йому послуги в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України). Відповідно до ст. 907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з адвоката [PERSON] грошових коштів у розмірі 6000 грн. за невиконаним договором про надання юридичної допомоги не підлягають задоволенню. Оцінюючи вимоги про відшкодування моральної шкоди суд виходить з того, що відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У випадку порушення зобов'язання моральна шкода може бути відшкодована лише тоді, коли це встановлено договором або законом (стаття 611 ЦК України). Судом встановлено, що умовами договору не передбачена відповідальність у вигляді стягнення моральної шкоди, також зазначена вимога не кореспондує положенням ст. 23 ЦК України. Системний аналіз статей 23, 611, 1167 ЦК України свідчить про те, що порушення договірного зобов'язання не може бути підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки законодавством передбачений спеціальний порядок відповідальності та порядок відшкодування збитків за порушення зобов'язання. У зв'язку із цим, позовні вимоги [PERSON] про стягнення моральної шкоди з адвоката [PERSON], у зв'язку не виконанням умов договору не ґрунтуються на вимогах закону, тому не підлягають задоволенню. Як вказує ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Позовні вимоги [PERSON] складаються з двох вимог немайнового характеру: - стягнення грошових коштів за невиконаним договором про надання юридичної допомоги; - стягнення моральної шкоди. Як вбачається з матеріалів справи, при подачі позовної заяви позивачем не було сплачено судовий збір за подання до суду позовної заяви за вимогами немайнового характеру, та позивач просив відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення по справі. В зв'язку з відмовою у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, суд стягує з позивача [PERSON], судовий збір у загальному розмірі 1102 (одна тисяча сто дві) гривні 40 копійок на користь держави.

Outcome: dismissed