Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южноукраїнська атомна електрична станція" про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Мотивує свої вимоги тим, що наказом № 633 від 29 серпня 2014 року його було звільнено з посади начальника зміни Ташликської ГЕС-ГАЕС (надалі ТГАЕС) за п. 2 ст. 40 КЗпП України в зв'язку з невідповідністю займаній посаді, внаслідок недостатньої професійної кваліфікації. Вважає своє звільнення незаконним тому що відповідність або невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі має прийняти атестаційна комісія, а такого рішення у відповідача не має. Крім того зазначає про відсутність у відповідача будь-яких фактичних даних, які б підтверджували його невідповідність. Просить про поновлення на роботі на посаді начальника зміни ТГАЕС і стягнення з відповідача заробітної плати за час вимушеного прогулу. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, надав пояснення з приводу позову. Пояснив, що копію наказу про звільнення і трудову книжку він отримав у відповідача 03 вересня 2014 року, а до суду звернувся лише 09 жовтня 2014 року тому, що не мав можливості отримати документи, зазначені в наказі як підстава звільнення. Представник відповідача Рубінс А.А. позовні вимоги не визнав. Пояснив, що позивач працював у відповідача на посаді начальника зміни ТГАЕС. Позивач двічі не зміг скласти перевірку знань, відмовився від іншої запропонованої роботи, а тому його правомірно було звільнено з роботи за п. 2 ст. 40 КЗпП України. Крім того зазначає, що позивач без поважних причин пропустив строк звернення до суду передбачений ст. 233 КЗпП України. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Вислухавши сторони, свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач працював у відповідача на посаді начальника зміни ТГАЕС. Наказом № 633 від 29 серпня 2014 року його було звільнено з посади начальника зміни ТГАЕС за п. 2 ст. 40 КЗпП України в зв'язку з невідповідністю займаній посаді, внаслідок недостатньої професійної кваліфікації. Підставами для звільнення в наказі зазначено: протоколи комісії з перевірки знань ПТЕ від 09.07.2014 р. № 188, від 23.07.2014 р. № 192, протокол зборів трудового колективу від 24.07.2014 року, службова записка директора Каскаду ГЕС-ГАЕС від 25.07.2014 р., повідомлення від 06.08.2014 р. І 26.08.2014 р., особиста заява [PERSON] від 28.08.2014 року, виписка з протоколу засідання профспілкового комітету ВП ЮУ АЕС від 28.09.2014 р. № 134. Відповідно до вимог ст.ст. 60, 61 ЦПК України, сторони зобов'язані надати докази та довести ті обставини, які обґрунтовують їх вимоги і заперечення та мають значення для справи, крім тих, які визнаються сторонами, є загальновідомими та встановлені рішенням суду. Згідно з положеннями п. 2, ч.1, ч. 2 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або ставну здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи. Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. На виконання приписів вказаних норм закону предметом дослідження суду по даній справі була обов'язковість перевірки знань позивача для підтвердження його відповідності займаній посаді, порядок та умови проведення такої перевірки, необхідність врахування результатів перевірки для продовження роботи. А також, у чому саме полягає невідповідність позивача займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації, яке коло посадових обов'язків, визначених посадовою інструкцією, він не спроможний виконувати. Відповідно до роз'яснень викладених у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», при розгляді справ про звільнення за п.2 ст.40 КЗпП України суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі, якщо встановить, що воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я (стійкого зниження працездатності) працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обов'язків чи їх виконання протипоказано за станом здоров'я або небезпечне для членів трудового колективу чи громадян, яких він обслуговує, і неможливо перевести, за його згодою, на іншу роботу. З цих підстав, зокрема, може бути розірваний трудовий договір з керівником підприємства, установи, організації або підрозділу у зв'язку з нездатністю забезпечити належну дисципліну праці у відповідній структурі. Не можна визнати законним звільнення з цих підстав лише з мотивів відсутності спеціальної освіти (диплома), якщо відповідно до чинного законодавства наявність її не є обов'язковою умовою виконання роботи, обумовленої трудовим договором. Проте у випадках, коли згідно з законодавством виконання певної роботи допускається після надання в установленому порядку спеціального права (водії автомобільного та електротранспорту тощо), позбавлення цього права може бути підставою для звільнення працівника з мотивів невідповідності займаній посаді або виконуваній роботі з додержанням правил ч.2 ст.40 КЗпП. Висновки атестаційної комісії щодо кваліфікації працівника підлягають оцінці у сукупності з іншими доказами по справі. В судовому засіданні встановлено, що перевірка знань посадової особи прямо передбачена в посадовій інструкції начальника зміни Ташликської ГЕС-ГАЕС, яку затверджено заступником головного інженера - директором Каскаду ГЕС-ГАЕС 10.11.2011 року, і з якою позивача було ознайомлено 16.11.2011року. Відповідно до п. 2.2.1 Інструкції... перевірка знань здійснюється в комісіях призначених наказами по ВП "ЮУ АЕС". Пунктом 2.2.3 передбачено, що перевірка знань є первинною, черговою за графіком, повторною та позачерговою. Пунктом 2.2.5 Інструкції... передбачено періодичність перевірки знань начальника зміни Ташликської ГЕС-ГАЕС. Відповідно до графіку перевірки знань персоналу Каскаду ГЕС-ГАЕС по ПТЕ на 2014 рік (керівники та спеціалісти), черговий строк перевірки знань [PERSON] призначено на 08.06.2014 року. Позивач на іспити не з'явився і розпорядженням по Каскаду ГЕС-ГАЕС від 02.07.2014 року його було відсторонено від роботи. В протоколі комісії по перевірці знань ПТЕ від 09.07.2014 року зазначено, що [PERSON] не склав перевірку. Позивачу було призначено повторну перевірку знань і 23.07.2014 року комісією з перевірку знань встановлено, що позивач не знає правил технічної експлуатації обладнання. Пунктом 4.1 посадової інструкції начальника зміни Ташликської ГЕС-ГАЕС, прямо передбачено, що для виконання посадових обов'язків начальника зміни необхідно знати правила технічної експлуатації і особливості експлуатації обладнання, яке обслуговує підлеглий персонал. Відповідно до розділу 3 Інструкції... за начальником зміни ТГАЕС закріплено все електричне, механічне та гідромеханічне обладнання Ташликської ГЕС-ГАЕС. Таким чином, судом встановлено, що не склавши іспитів з правил технічної експлуатації обладнання, позивач не міг виконувати свої посадові обов'язки пов'язані саме з технічною експлуатацією обладнання. Як передбачено в п. 4.7.23 Положення з організації роботи з персоналом ВП ЮУ АЕС ДП НАЕК "Енергоатом", у випадку, якщо працівник на пройшов повторну перевірку знань, він відстороняється від займаної посади та питання щодо його подальшого працевлаштування вирішується у відповідності до трудового законодавства. Аналогічні положення закріплені в п. 5.3.8.11 Наказу міністерства палива та енергетики України від 13 червня 2003 року № 296 "Технічна експлуатація електричних станцій і мереж. Правила". На виконання вимог ч. 2 ст. 40 КЗпП України відповідачем було запропоновано позивачу іншу роботу від якої [PERSON] відмовився. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] підтвердили в суді, що іспити з перевірки знань позивача було проведено законно, без особистої зацікавленості членів комісії в їх результатах. В судовому засіданні позивач зазначив, що не має претензій до організації і проведення перевірки знань і згоден з результатами перевірки. Позивач зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про професійний розвиток працівників" рішення про відповідність або невідповідність працівника займаній посаді є виключною компетенцією атестаційної комісії. Проте з даним твердженням позивача погодитись не можна. В частині 1 ст.13 Закону України "Про професійний розвиток працівників" зазначено, "Атестаційна комісія приймає рішення про відповідність або невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі", тобто даним Законом визначено право атестаційної комісії прийняти рішення з цього приводу, проте це не є виключним правом атестаційної комісії. Таким чином, звільнення [PERSON] з посади начальника зміни Ташликської ГЕС-ГАЕС відповідно до наказу № 633 від 29 серпня 2014 року за п. 2 ст. 40 КЗпП України в зв'язку з невідповідністю займаній посаді, внаслідок недостатньої професійної кваліфікації, проведено без порушень діючого законодавства і відповідно позовні вимоги [PERSON] до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южноукраїнська атомна електрична станція" про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволенню не підлягають. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. В судовому засіданні встановлено, що позивач копію наказу про звільнення і трудову книжку отримав 03 вересня 2014 року, а до суду звернувся лише 09 жовтня 2014 року, поважних причин пропуску передбаченого ч.1 ст. 233 КЗпП України місячного строку не навів, що може бути самостійною підставою для відмови в позові.

Outcome: dismissed