Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору та про стягнення матеріальної та моральної шкоди в наслідок невиконання договору. Свої вимоги обгрунтовує тим, що вона 13.02.2014 року між мною та відповідачкою по даній справі було укладено договір-замовлення №14 на виготовлення та поставку меблевих виробів. Предметом договору є виготовлення відповідачем та встановлення меблевих виробів. Протоколом узгодження асортименту та ціни обумовлено виготовлення стінки, вартістю 4400 грн. Відповідно до п..3.2 договору передбачена попередня оплата в розмірі 70 % вартості. На виконаня умов зазаначеного договору нею було сплачено сплачено 2600 грн. З моменту укладення договору та внесення мною авансової оплати минуло більше року. В свою чергу виконавець жодних дій, направлених на виконання вище вказаного договору до даного часу не зробив, хоч всі строки виконання умов договору пройшли.. Позивач просить стягнути з [PERSON] сплачені кошти у рахуванням індексу інфляції, відсотки за користування коштами, моральну шкоду, а всього 5400, 80грн. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила суд розірвати договір- замовлення укладений між нею та [PERSON], від 13.02.2014року № 14. Стягнути з [PERSON], ПІН [NUMBER] на її користь в рахунок відшкодування шкоди 2600грн. сплаченого авансу, 78 грн. три відсотка річних, 722,80грн інфляційних та моральну шкоду врозмірі 2000грн., а всього 5400грн, 80 коп. Відповідачка в судове засідання не з"явилась, належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що : 13.02.2014року позивачка [PERSON] заключила договір- замовлення за №14 з [PERSON], про те, що виконавець зобов'язується на протязі року тобто до березня 2015року виконати роботи по виготовленню меблевих виробів та встановити їх, а замовник зобов'язаний в виконання договору оплатити в якості попередньої оплати 2600 грн. Було складено протокол узгодження асортименту та ціни до договору на загальну суму 4400грн. Позивачем було сплачено відповідачу грошові кошти в сумі 2600 грн. Станом на день звернення позивача до суду з даним позовом 16.02.2015 року відповідачем не було проведено жодних дій, направлених на виконання вище вказаного договору. Відповідно до ст.10 Закону України " Про захист прав споживачів" споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов"язання за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Згідно ч.І ст.509 ЦК України, зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно 4.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Суд вважає що п.5.3. договору заключеного між сторонами по спарві не відповідає вимогам чинного законодавства та враховуючи, що на сьогоднішній день, відповідач не не почав виконувати і не виконав роботи по виготовленню та установці меблевих виробів позивачці, тому до задоволенню підлягає вимога позивачки щодо розірвання заключеного між нею та [PERSON] договору замовлення від 13.02.2014 року № 14 про виконання роботи по виготовленню меблевих виробів та стягнення з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди сплачені кошти в якості попередньої оплати 2600 грн. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний спалтити суму боргу з урахуванням встанволеного індексу інфляції за вест час прострочення, атакож три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд погоджується з вимогами позивачки щодо стягнення коштів з відповідача з урахуванням індексу інфляції, відсотків за користування коштами, а саме 78 грн. три відсотка річних та 722,80 грн інфляційних, оскільки останні є похідними вимогами від невиконання заключеного договору. Відповідно до ч. 1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до судової практики та роз'яснень, що містяться в п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 "підставою для цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясовувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі Позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору". Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (п. З Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995) В судовому засіданні встановлено, що на день розгляду справи в суді відповідачем [PERSON] не виконані умови договору в частині виконання робіт по виготовленню меблевих виробів за розцінками виконавця, що привело до заподіяних збитків та моральних переживань позивачки [PERSON] Згідно ст..60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки розмір заявлених вимог позивача в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 2000 грн не є сорозмірними з встановленими порушеннями, тому суд вважає що необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн. Виходячи з вищевикладеного, оцінюючи докази в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, а тому суд вважає за потрібне розірвати договір- замовлення укладений між [PERSON] та [PERSON], від 13.02.2014року № 14. Стягнути з [PERSON], ПІН [NUMBER] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування шкоди 2600грн. сплаченого авансу, 78 грн. три відсотка річних, 722,80грн інфляційних та моральну шкоду врозмірі 1000грн., а всього 4400 грн, 80 коп та судовий збір, який не був сплачений позивачами при подачі позову до суду в розмірі 243, 60грн., оскільки останні були звільнені від його сплати.

Outcome: approved