Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до комунального підприємства "Муніципальна інвестиційна управляюча компанія" про зобов"язання провести перерахунок оплати за спожиту електроенергію місць загального користування, мотивуючи тим, що починаючи з 2011 року мешканці будинку [ADDRESS] , сплачували на рахунок комунального підприємства «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» комунальні послуги, в тому числі і за користування електроенергією, спожитою у місцях загального користування. КП МІУК на протязі 2012-2016 років не забезпечило належної експлуатації та утримання майна, що перебуває на його балансі, не належно обслуговувало електрообладнання місць загального користування та вело облік використаної електроенергії, чим завдало шкоду [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як споживачам послуг. 02.06.2015 року, мешканцями будинку [ADDRESS] з участю електрика було проведено обстеження місць загального користування, з метою виявлення факту незаконного підлючення до лічильника, яким проводиться облік електроенергії місць загального користування. В результаті виявлено, що квартира №7 приєднана до лічильника, яким проводиться облік електроенергії місць загального користування, про що був складений акт. 11.06.2015р. комісією створеною КП МІУК був складений акт щодо незаконного підключення та проведено відключення кв. №7 від електромереж місць загального користування. У листі від 25.06.2015р. за №01-01/1191 КП МІУК повідомило, що під"єднання до мереж кв. №7 відбулося невідомою особою без відома балансоутримувача, що і спричинило факт не правильного заживлення електромереж даної квартири. За таких обставин відповідач не зміг визначити дату неправильного заживлення електромереж даної квартири і відповідно подвійного обліку електроенергії. Також КП МІУК повідомило, що перерахунок за спожиту електроенергію місць загального користування буде проведено лише за період з 01.03 по 11.06.2015 року (по дату відключення кв. №7 від електромереж). За решту часу перерахунок не проведено. Починаючи з 11.06.2015р. після фактичного відлючення кв. №7 від лічильника кількість електроенергії, яка використовується в будинку №7-А для освітлення місць загального користування не перевищує 1 кВт за добу, що підтверджується рахунками-фактурами КП МІУК в період з липня 2015р. по січень 2016р. Зазначене свідчить про те, що починаючи з 01.01.2012 року з мешканців будинку №7-А , в тому числі і з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , незаконно стягувалася оплата за електроенергію, яка використовувалася на забезпечення квартири №7 . Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня , коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу , яка його порушила. Про незаконне підлючення [ADDRESS] , яке привело до порушення прав споживачів, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] стало відомо 02.06.2015р., тому перебіг строку позовної давності починається з 02.06.2015р. Тому КП МІУК повинно провести перерахунок оплати за спожиту електроенергію місць загального користування за період з 01.01.2012р. по 11.06.2015р., з розрахунку витрат електроенергії для освітлення місць загального користування 1 кВт за добу, а незаконно отримані кошти повернути [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до рахунку-фактури надані КП МІУК за вересень 2015 року позивачі просять провести перерахунок оплати за спожиту електроенергію місць загального користування, за період з 01.10.2015р. по 01.02.2016р., відповідно до показників лічильника, а незаконно отримані кошти повернути позивачам. 16.03.2016 року адвокат Благодир В.С. подав заяву про уточнення позовних вимог(а.с.48-109). 16.03.2016 року ухвалою Івано-Франківського міського суду позовні вимоги [PERSON] залишено без розгляду(а.с.115). 16.03.2016 року ухвалою Івано-Франківського міського суду залучено до участі в справі за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до КП МІУК про зобов"язання провести перерахунок оплати за спожиту електроенергію місць загального користування в будинку [ADDRESS] за період з 01.01.2012 року по 11.06.2015 року з розрахунку 1 кВт за добу, повернення незаконно отриманих коштів позивачам; зобов"язання провести перерахунок оплати за спожиту електроенергію місць загального користування в будинку [ADDRESS] за період з 01.10.2015 року по 01.02.2016 року відповідно до показників лічильника, повернення незаконно отриманих коштів позивачам; стягнення витрат на правову допомогу в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ПАТ "Прикарпаттяобленерго" та [PERSON] (а.с.115). 26.04.2016 року представник філії ПАТ "Прикарпаттяобленерго" Івано-Франківський РЕМ надав пояснення відповідно до яких повідомив, що ПАТ "Прикарпаттяобленерго" та КП ЄРЦ було укладено Договір №3625/3 про постачання електричної енергії. Згідно п.1 Договору постачальник продає електричну енергію споживачу для потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 602,8 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно умов Договору. Згідно п. 2.3.3. споживач зобов`язується оплачувати вартість електричної енергії згідно з умовами додатку 2 «Порядок розрахунків» та додатку 9 «Графік зняття показників засобів обліку електричної енергії». Відповідно до п. 7.5 даного Договору на підставі показів засобів обліку електричної енергії та умов додатка 9 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» оформляються такі документи:акт про використану електричну енергію; акт результатів замірів. Токож, відповідно до додатку 2 Договору №3625/3 про постачання електричної енергії споживачем направляється представник до постачальника для одержання відповідних рахунків на оплату та подання ним документів, що підтверджують оплату у розрахунковому періоді.(а.с.134-146). 14.06.2016 року адвокат Благодир В.С. подав заяву про уточнення позовних вимог(а.с.147-160). 30.11.2018 року представник КП МІУК -Жиляк М.Д., проти позову заперечив, оскільки, позивачами не надається жодного доказу та не вказується, яка норма законодавства порушена саме КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія», і якими саме діями (неправомірними) завдано шкоду позивачам. Наявні акти та докази, які свідчать про протиправність дій, тобто незаконне, самовільне підключення власника квартири будинку [ADDRESS] , чим саме завдано шкоду позивачам. Відповідно до абзацу 21 пункту 2 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.99 №1357 самовільне підключення - споживання електричної енергії без укладення з електропостачальником договору про користування електричною енергією або підключення з порушенням ПКЕЕ. Тобто, будь - яке підключення нових або відключених в установленому порядку електроустановок споживача до електричних мереж енергопостачальника, здійснене не її працівниками, є самовільним підключенням. При цьому, рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 30.01.2017 року № 40, визначено ТзОВ "Управляюча компанія"Проф-Сервіс" виконавцем послуг з управління будинками згідно переліку. В додатку до вказаного рішення будинок [ADDRESS] під номером 290 . Таким чином на момент розгляду даної справи Управителем будинку [ADDRESS] являється ТзОВ «Управляюча компанія» Проф-Сервіс». Отож, Позивачами заявлено вимоги не до тієї особи, яка б мала нести відповідальність за протиправні діяння та завдання шкоди. Оскільки шляхом протиправних діянь шкоди позивачам завдав [PERSON] власник квартири [ADDRESS] . Просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі(а.с.73-75). 09.08.2019 року представник КП МІУК -Жиляк М.Д. подав письмові пояснення відповідно до яких повідомив, що даний позов заявлений не до тієї особи, яка б мала нести відповідальність за протиправні діяння та завдання шкоди. Оскільки, шляхом протиправних діянь шкоди позивачам завдав [PERSON] власник квартири [ADDRESS] здійснювала нарахування у відповідності до показників приладу обліку електричної енергії, вимог чинного законодавства та рішень органів місцевого самоврядування(а.с.178,179). Позивачі в судове засідання не з`явилися, представник позивачів 27.10.2020 року надав пояснення по суті позовних вимог, позовні вимоги підтримав просив задоволити в повному обсязі. Представник відповідача проти позову заперечив в повному обсязі з підстав наведених у відзиві та письмових поясненнях. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ПАТ "Прикарпаттяобленерго" та [PERSON] в судове засідання не з"явились з не відомих суду причин хоча належним чином були повідомлені про день та час слухання справи. Беручи до уваги пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно , Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №132418712 від 27.07.2018 року встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] .(т. 1 а.с.229); Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно , Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №132415977 від 27.07.2018 року встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (т.1 а.с.230); Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно , Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №131082435 від 17.07.2018 року встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (т.1 а.с.231) Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно , Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №162844624 від 09.04.2019 року встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (т.1 а.с.232). Відповідно до договору №3625/3 від 01.12.2011 року про постачання електричної енергії укладеного між ПАТ «Прикарпаття обленерго», в особі директора філії ПАТ «Прикарпаття обленерго» Івано-Франківський РЕМ» та КП «ЄРЦ», постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 602,8 кВА(кВт), а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору(т.1 а.с.137-146). За положеннями ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є споживачами електроенергії, яку, у період до сьогоднішнього дня до належного їм житлового приміщення (квартири) за адресою: [ADDRESS] їм надавав третя особа філія ПАТ "Прикарпаттяобленерго" Івано-Франківський РЕМ. За змістом ст. 11 Цивільного кодексу України факт відкриття особового рахунку та постачання електричної енергії вважається укладенням договору на умовах, передбачених Законом України "Про електроенергетику", що узгоджується з постановою Верховного Суду від 11.09.2019 р. у справі № 509/3536/15-ц та постановою від 15.07.2019 р. у справі №347/713/17. У відповідності ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 77 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Згідно Акту обстеження від 02.06.2015 року складеного мешканцями будинку [ADDRESS] , а саме: [PERSON] - кв. №1 , [PERSON] - КВ. №2 , [PERSON] - кв. №3 , [PERSON] - кв. №4 , [PERSON] - кв. №5 , про встановлення факту самовільного підключення до електросистеми де проводиться облік електроенергії місць загального користування в будинку №7А з квартирою №7 (т.1 а.с.12). З даного приводу 10.06.2015 року мешканці будинку №7А звернулись із скаргою до КП ЄРЦ(т.1, а.с.11). 23.06.2015 року листом КП ЄРЦ повідомило, що при комісійному обстеженні електромереж освітлень місць загального користування, виявлено факт стороннього підключення - квартири №7 , про що було складено відповідний акт. Працівниками підрядної організації було проведено відключення навантаження квартири №7 від електромереж освітлення місць загального користування. Під`єднання до електромереж кв. №7 відбулося не відомою особою без згоди балансоутримувача, що і спричинило факт не правильного заживлення електромереж до квартири. Пломбування квартирного приладу обліку електричної енергії здійснюють працівники електропостачальної організації. А також, повідомлено, що в липні буде здійснено перерахування за спожиту електроенергію місць загального користування в період з 1 березня по 11 червня 2015 року,(до дати відключення квартири №7 від електромереж) (т.1 а.с.16). 10.07.2015 року ВК Івано-Франківської міської ради листом повідомив [PERSON] та інших, що відповідно до інформації КП ЄРЦ в липні буде здійснено перерахунок за спожиту електроенергію місць загального користування в період з 01.03.по 11.06.2015 року(до дати відключення квартири №7 від електромереж)(т.1 а.с.17). Відповідно до акту КП ЄРЦ у складі комісії 11.06.2015 року підрядною організацією ТОВ «Сервіс Сіті ІФ» проведено відключення електромережі квартири №7 від мережі загального користування(на сходовій клітці)(т.1 а.с.18). Згідно рішення Івано-Франківської міської ради 2 сесія сьомого демократичного скликання від 25.12.2015 року №66-2, п. перейменовано КП «ЄРЦ» на Муніципальна інвестиційна управляюча компанія(т.1 ас.с.158,160). Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як вбачається з довідки від 10.03.2016 року про розрахуванки за надані послуги по о/р [NUMBER] [PERSON] [ADDRESS] , заг. пл.89,1 м.кв., що у липні 2015 року було здійснено перерахунок на суму 36,70 грн.(т.1 а.с.61,66,71,76). Як вбачається з довідки від 10.03.2016 року про розрахуванки за надані послуги по о/р [NUMBER] [PERSON] [ADDRESS] , заг. пл.58,9 м.кв., що у липні 2015 року було здійснено перерахунок на суму 24,49 грн.(т.1 а.с.62,67,72,77). Як вбачається з довідки від 10.03.2016 року про розрахуванки за надані послуги по о/р [NUMBER] [PERSON] [ADDRESS] , заг. пл.92,8 м.кв., що у липні 2015 року було здійснено перерахунок на суму 50,95 грн.(т.1 а.с.63,68,73,78). Як вбачається з довідки від 10.03.2016 року про розрахуванки за надані послуги по о/р [NUMBER] [PERSON] [ADDRESS] , заг. пл.95,8 м.кв., що у липні 2015 року було здійснено перерахунок на суму 39,84 грн.(т.1 а.с.64,69,74,75,79). Як вбачається з довідки від 10.03.2016 року про розрахуванки за надані послуги по о/р [NUMBER] [PERSON] [ADDRESS] , заг. пл. 103,8 м.кв., що у липні 2015 року було здійснено перерахунок на суму 43,18 грн.(т.1 а.с.65,70,80). У статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо:1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги це послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованої: водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до ст.5 Закону України «Про державні та соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» державні соціальні стандарти і нормативи формуються, встановлюються затверджуються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів У країни за участю погодженням з іншими сторонами соціального партнерства, якщо інше не передбачено Конституцією України та законами України. Державні соціальні нормативи у сфері житлово-комунального обслуговування встановлюються з метою визначення державних гарантій щодо надання житлово-комунальних послуг розмірів плати за житло і житлово-комунальні послуги, які забезпечують реалізацію конституційного права громадянина на житло (ст.9 Закону України «Про державні та соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). Статтею 9 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено, що державні соціальні нормативи у сфері житлово-комунальною обслуговування встановлюються з метою визначення державних гарантій щодо надання житлово-комунальних послуг та розмірів плати за житло і житлово-комунальні послуги, які забезпечують реалізацію конституційного права громадянина на житло. До їх числа належать зокрема, нормативи користування житлово-комунальними послугами щодо яких держава надає пільги. За змістом статті 16 ЦК України, звертаючись до суду з позовом, позивач на власний розсуд обирає спосіб захисту. Порушене право може бути захищено у спосіб, хоч і непередбачений зазначеною нормою, законом чи договором, але такий, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим порушенням. На виконання вимоги п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачами вживалися заходи досудового врегулювання спору. Та представником відповідача було вжито відповідних заходів, що підтверджується інформаційними листами КП ЄРЦ та листом ВК Івано-Франківської міської ради, а саме, створено відповідну комісію якою зафіксовано факт самовільного підключення до електросистеми де проводиться облік електроенергії місць загального користування в будинку №7А з квартирою №7 , залучено підрядну організацію ТОВ «Сервіс Сіті ІФ» та проведено відключення електромережі квартири №7 від мережі загального користування(на сходовій клітці). Балансоутримувачем КП ЄРЦ в липні 2015 року усім позивачам- власникам квартир буд. [ADDRESS] здійснено перерахунки за спожиту електроенергію місць загального користування в період з 01.03.по 11.06.2015 року(до дати відключення квартири №7 від електромереж). Проте, представник позивачів, просить здійснити перерахунок оплати за спожиту електроенергію починаючи з 01.01.2012 року мешканцям будинку [ADDRESS] , яка на їхнє переконання незаконно стягувалася та використовувалася на забезпечення квартири №7 , та у відповідності до ч.1 ст. 261 ЦК України просить застосувати позовну давність. Як вбачається з матеріалів справи, а саме, з довідок про розрахунки за надані послуги від 10.03.2016 року, встановлено що у період з січня 2012 року по червень 2015 року позивачами опачувалися послуги за спожиту електроенергію, а отже вони погоджувалися з відповідними нарахуваннями. Крім того, позивачами не надано суду жодних доказів звернень до управляючої компанії щодо неправильності здійснення розрахунків за спожиту електроенергію та не подано розрахунків, сум, які б вказували на розбіжності у нарахуванні. Крім того, представник позивачів просить зобов`язати КП "Муніципальну інвестиційну управляючу компанію" провести перерахунок оплати за спожиту електроенергію місць загального користування в період з 01.10.2015 по 01.02.2016 року та повернення незаконно отриманих коштів позивачам, у зв`язку з тим , що на їхню думку балансоутримувачем не вірно здійснено розрахунок за спожиті 250 КВт електроенергії місць загального користування. Проте, на підтвердження даної позовної вимоги жодних доказів у чому полягає неправильність та який розмір незаконно отриманих коштів позивачами суду не представлено. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Як вбачається з рішення ВК Івано-Франківської міської ради від 30.01.2017 року №40 п. 1 визначено ТзОВ «Управляючою компанією Проф-Сервіс» виконавцями послуги з управління будинками (згідно переліку [ADDRESS])(т.2 а.с. 78-82). Відповідно до ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Проте, ні позивачами ні представником позивачів у судовому засіданні не заявлялися клопотання про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі в справі у якості співвідповідача ТзОВ «Управляючу компанію Проф-Сервіс». Отже, на момент розгляду справи управителем будинку [ADDRESS] являється ТзОВ «Управляюча компанія Проф-Сервіс», за таких обставин суд прийшов до обгрунтованого висновку, що КП "Муніципальна інвестиційна управляюча компанія" є неналежним відповідачем у даній справі. Такої провової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду України від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц п.40, пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадку порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакті про громадянські та політичні права 1966 року та в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 г Першого протоколу та протоколів № 2. 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Конвенція). Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить зміст статті 6 Конвенції як такий, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, доступ до суду. Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності до правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства. Згідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі. Щодо позовної вимоги представника позивачів про стягнення витрат на правову допомогу, то суд виходить з наступного. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є не обгрунтованими, безпідставними та до задоволення не підлягають. На підставі наведеного, відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 57 СК України,

Outcome: dismissed