Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 16 жовтня 2014 року звернулась [PERSON] (далі - позивач) з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] (далі - відповідач), аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] (далі - 3-тя особа), 1996 року народження, в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно. В обґрунтування свого позову зазначила, що сторони розірвали шлюб 11 листопада 2010 року, проживають окремо. Від цього шлюбу мають повнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка на даний момент проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. До досягнення дитиною повноліття відповідач сплачував аліменти на її утримання, але після досягнення донькою повноліття відповідач сплату аліментів припинив повністю. У вересні 2014 року [PERSON] вступила на денну комерційну форму навчання на економічний факультет у Запорізький національний університет. Вартість навчання згідно до договору про навчання складає 840,00 грн. на місяць. За перші два місяці навчання (вересень, жовтень) [PERSON] позивачем було сплачено 1680,00 грн. Строк навчання доньки у вказаному універсітеті встановлено до 2018 року. Крім того, [PERSON] має третю групу інвалідності. Зараз позивач ніде не працює, неодноразово перебувала на обліку у центрі зайнятості. Відповідач працює водієм у КП "Куйбишевський водоканал" та отримує заробітну плату. На сьогодні відповідач будь-яку матеріальну допомогу для доньки не надає, через що я змушена звернутися до суду за захистом її прав. Позивачка звернулась до суду з заявою про розгляд справи без її участі, на задоволенні її уточненого позову про стягнення аліментів на час навчання наполягає. Відповідач також звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, проти позову про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини його заробітку не заперечує, не заперечує проти стягнення з нього судового збору в розмірі 243,60 грн., однак заперечує проти стягнення на користь позивача витрат на юридичну допомогу. Третя особа - [PERSON] була повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи, однак в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи без її участі. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Позивач та відповідач перебували в шлюбі, який був розірваний у 2010 році, що підтверджується Свідоцтвом серії [NUMBER], виданого 11 листопада 2010 року Відділом РАЦС Куйбишевського РУЮ Запорізької області (а.с.7). Сторони є батьками повнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 08 травня 1996 року Куйбишевським відділом РАЦС Запорізької області (а.с.8). До повноліття дитини відповідач [PERSON] сплачував на користь матері [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] Згідно із довідкою від 13.10.2014 року № 277 до складу сім'ї, проживаючої в [ADDRESS], входять [PERSON], 1977 року народження та [PERSON], 1996 року народження (а.с.9). Відповідно до довідки МСЕК АВ №0285663 [PERSON] має третю групу інвалідності з дитинства (а.с. 10). Згідно з довідкою ДВНЗ «Запорізький національний університет» від 13.10.2014 року № 670 [PERSON] є студенткою 1 курсу денної форми навчання напряму підготовки «Управління персоналом та економіки праці», факультету економічного Запорізького національного університету, стипендія їй не нараховується, термін навчання 2014/2015 - 2017-2018 навчальні роки (а.с. 12). Відповідно до копії договору № 189/з/1161/д від 28.08.2014 року вартість семестру навчання [PERSON] в ДВНЗ «Запорізький національний університет» складає 4200 гривень. Частиною 1 ст. 199 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, але за наявності можливості у них надавати таку допомогу. Згідно із п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, при вирішенні спірних правовідносин потрібно встановити такі обставини: потребу повнолітньої дитини у матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням, та матеріальне становище батька щодо можливості сплачувати аліменти. Враховуючи викладене, а також вартість та обсяг витрат на навчання [PERSON], суд приходить до висновку про наявність потреби у повнолітньої доньки в матеріальній допомозі від сторін на навчання. Щодо матеріального стану відповідача та його можливості сплачувати аліменти судом встановлено, що [PERSON] працює в КП «Куйбишевський водоканал», щомісячно отримує заробітну плату. Тому суд приходить до висновку про спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці [PERSON] При встановлені розміру аліментів суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом враховується стан здоров'я дитини, на користь якої позивачка просить стягнути аліменти, а саме [PERSON] є інвалідом дитинства третьої групи, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії АВ №0285663 (а.с.10). Дослідивши матеріальне становище сторін та дитини, на користь якої позивачка просить стягнути аліменти, стан його здоров'я, інші обставини справи, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення аліментів на утримання доньки в період навчання у розмірі1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Згідно із ст.ст.191,201 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як було встановлено під час розгляду справи, період навчання [PERSON] в ДВНЗ «Запорізький національний університет» з 01 вересня 2014 року по 2018 рік (а.с.12). Таким чином, період навчання [PERSON] закінчується раніше ніж їй виповнюється 23 роки, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти до закінчення навчання [PERSON] Оскільки, [PERSON], на користь якої стягуються аліменти на період її навчання, згідно із графіком навчального процесу має перерви у навчанні, то аліменти в період канікул не повинні стягуватись з відповідача, оскільки повнолітня дитина не несе витрат на навчання. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір, розмір якого визначається на час подачі позову до суду, виходячи з положень п.1.1 ст.2 Закону України "Про судовий збір". Щодо питання про відшкодування [PERSON] витрат на юридичну допомогу, судом встановлено наступне. Відповідач заперечує проти задоволення зазначеної вимоги позивача. За змістом ст.ст.79,84 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, в тому числі, витрати на правову допомогу. Склад та розмір витрат, пов'язаних із оплатою правової допомоги, належить до предмета доказування у справі. На підтвердження таких витрат сторона має надати суду належні докази у вигляді договору про надання правової допомоги або у вигляді інших документально зафіксованих формах участі в справі особи, яка надає правову допомогу, документи, що свідчать про оплату витрат, складених у встановленому законом порядку, зокрема, квитанцію до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення, касові чеки. Позивач, всупереч вимогам ст.ст. 10,60 ЦПК України, не надав суду належних та переконливих доказів щодо вимог про стягнення на його користь витрат на правову допомогу, а надана квитанція про оплату правової допомоги адвоката в сумі 1500 грн. належним чином не підтверджує склад та розмір витрат, пов'язаних саме з участю в справі особи, яка надає допомогу (а.с.16). Крім того, процесуальне становище особи, яка надає правову допомогу, її права і порядок вступу у процес визначені ст.56 ЦПК України. Зазначені особи відносяться до інших учасників процесу. З матеріалів справи вбачається, що позивач не звертався до суду із заявою про допуск певної особи до участі у справі в якості особи, що надає правову допомогу. З таких обставин суд у відповідності до вимог стст.79,84,85 ЦПК України дійшов висновку про відсутність підстав для компенсації позивачу витрат на правову допомогу.

Outcome: partial