Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

До Ульяновського районного суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором звернулось Публічне Акціонерне Товариство "ВТБ Банк"", представник позивача - Ковтун Н.В., в якому зазначено, що між Позивачем та [PERSON] (надалі - Відповідач) у якості позичальника, був укладений Кредитний договір № R53100311731В від 08.08.2012 року (надалі - Кредитний договір), згідно якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 50 000,00 (п'ятдесят тисяч) гривень, строком повернення до 08.08.2015 року з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 34,5% (тридцять чотири цілих п'ять десятих відсотки) річних. Відповідно до п.3.9. Кредитного договору, кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів № [NUMBER] у Відділенні «Уманське» ПАТ «ВТБ Банк». Днем видачі кредиту вважається день безготівкового перерахування коштів. Згідно п.п.3.3., 3.4., 3.5. Кредитного договору. Позичальник зобов'язаний повертати кредит та сплачувати відсотки щомісячно, відповідно до Графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг, рівними частинами (ануїтет ними платежами), 08 числа кожного місяця. Відповідно до п.4.10. Кредитного договору, за наявності прострочення виконання зобов'язань позичальником за Кредитним договором, розмір платежу збільшується на суму комісійної винагороди, неустойки та інших платежів (якщо такі мають та/або матимуть місце), у т.ч. відшкодування витрат та збитків Банку, пов'язаних з неналежним виконанням позичальником умов Кредитного договору. Відповідно до п. 5.2.1. Кредитного договору. Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадку порушення Позичальником зобов'язань за Кредитним договором, невиконання (неналежного виконання) зобов'язань щодо сплати платежів, а також комісійної винагороди, неустойки тощо, передбачених умовами Кредитного договору, затримання Позичальником сплати частини кредиту та/або процентів по кредиту щонайменше на один календарний місяць. Відповідач взяв на себе зобов'язання повернути Банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі, виконувати інші зобов'язання в порядку та в строки, встановлені Кредитним договором. Згідно п. 7.1. Кредитного договору, у разі прострочення Позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів, згідно з умовами Кредитного договору, Позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення. Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] має заборгованість перед ПАТ "ВТБ Банк" по Кредитному договору № R53100311731В від 08.08.2012 року у сумі 126 042 (сто двадцять шість тисяч сорок дві) гривні, 80 копійок, яка складається з: 45 773,94 грн. - сума боргу за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту; 24 258,63 грн. - сума боргу за процентами (плата за користування кредитом) з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо сплати процентів та комісії; 56 010,23 грн. - сума пені, нарахованої у зв'язку із несвоєчасною сплатою процентів та кредиту в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу. Представник позивача у судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву, якою підтримує заявлені вимоги та просить суд слухати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву, якою визнав заявлені позовні вимоги та просить суд слухати справу без його участі. Судом встановлено, що між Позивачем та [PERSON] був укладений Кредитний договір № R53100311731В від 08.08.2012 року, згідно якого Банк надав йому кредит у розмірі 50 000,00 (п'ятдесят тисяч) гривень (а.с.6-13). У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] має заборгованість перед ПАТ "ВТБ Банк" по Кредитному договору № R53100311731В від 08.08.2012 року у сумі 126 042 (сто двадцять шість тисяч сорок дві) гривні, 80 копійок, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.19-22). Своєю заявою від 18.05.2015 року [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі. Приймаючи рішення, суд виходить з наступного. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захитом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Згідно ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язань. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позовних вимог суд за наявності для того законних підстав задовольняє їх (ст.174 ЦПК України). Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та законні, а тому підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved