Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

У серпні 2018 року заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, мотивуючи її тим, що [INFO] у віці 79 років помер [PERSON], про що зроблено актовий запис за №2. До майна померлого заведено спадкову справу №151/2010. Спадкоємцями по справі є вона та [PERSON], який відмовився від спадщини. Постановою державного нотаріуса Пулинської державної нотаріальної контори від 31.05.2018 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого [INFO] [PERSON], у зв»язку з тим, що не встановлено родинні відносини. Згідно свідоцтва про її народження серії [NUMBER], виданого Барашівським райбюро ЗАГС Житомирської області, матір"ю [PERSON] є [PERSON], а батьком - [PERSON] У подальшому вона змінила прізвище на "[PERSON]". Фактично з жовтня 1958 року її вихованням та утриманням займався [PERSON], який проживав однією сім»єю з її матір»ю [PERSON] Таким чином, сімейні стосунки між нею та [PERSON] виникли з цього часу. [INFO] померла її мати - [PERSON] На той момент [PERSON] був самотнім чоловіком, за яким вона здійснювала постійний догляд, як за членом сім"ї, аж до його смерті [INFO], допомагала йому в побуті, здійснила його поховання за власні кошти. Враховуючи вищевикладене, просить суд встановити факт її проживання однією сім"єю з [PERSON], [INFO], з жовтня 1958 року по день смерті останнього. В судовому засіданні заявниця підтримала свою заяву із наведених у ній підстав та просила суд дану заяву задовольнити. Зокрема заявниця зазначила, що [PERSON], який проживав з її матір"ю однією сім"єю, виховував її з чотирьохрічного віку, як власну доньку. Після закінчення школи вона проживала окремо від них, про те відвідувала часто, допомогала по господарству, привозила продукти харчування. Станом на 2005 рік вона проживала з двома неповнолітніми дітьми, віком 5 та 11 років, у Ворзилі Київської області, діти відвідували школу у Ірпіні. Однак вона часто бувала у батьків, допомагала їм по господарству, в огороді, робила поточні ремонти в будинку. Після смерті матері, у 2006 році продовжувала надавати таку ж допомогу [PERSON], до моменту його смерті та поховання [PERSON] здійснювала за власні кошти. За життя [PERSON] самостійно розпоряджався своєю пенсією, вона за власні кошти придбавала для нього необхідні продукти харчуваня. Будь-яких речей спільно з [PERSON] за цей час вони не набували. Представник заінтересованої особи Пулинської селищної ради Пулинського району Житомирської області в судове засідання не з"явився, про місце та час його проведення належним чином повідомлений, від селищного голови Пулинської селищної ради Пулинського району Житомирської області на адресу суду надійшла письмова заява, в якій він просить розглядати справу без участі представника селищної ради. Проти задоволення даного позову не заперечують, при вирішенні позову покладаються на розсуд суду. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Вислухавши пояснення заявника та свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява до задоволення не підлягає з таких підстав. Як вбачається зі ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до ст.318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. Відповідно до ч.2 ст. 3 СК України особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки - складають сім`ю. У п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Головною ознакою проживання спадкоємця однією сім'єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Такими особами можуть бути й інші родичі спадкодавця, причому ними можуть також особи однієї статі зі спадкодавцем, або особи, які взагалі не пов'язані спорідненням зі спадкодавцем. Про ознаки проживання однією сім'єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 3.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім'ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Судом встановлено, що метою встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини являється можливість оформлення заявником спадщини [PERSON] Таким чином, даний факт безпосередньо породжує юридично значимі наслідки, тобто для досягнення поставленої заявником мети даний факт має правоустановче значення. Крім того, встановлення даного факту не пов'язується з наступним вирішенням підвідомчого суду спору про право та чинним законодавством не передбачено порядок іншого (позасудового) його встановлення. Із копії свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] від 27.06.1956 року, виданого Барашівським райбюро ЗАГС Житомирської області, вбачається, що її батьками є: [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 12.01.1974 року, виданого Чернявською сільською радою с.Чернявка Червоноармійського району, заявник, у зв»язку з реєстрацією шлюбу з [PERSON], змінила дошлюбне прізвище "[PERSON]" на "[PERSON]". Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.02.2010 року, виданого виконавчим комітетом Пулино-Гутської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області, [PERSON] помер [INFO], про що складено відповідний актовий запис №2. Як вбачається з копії заяви [PERSON] від 11.06.2010 року до Червоноармійської державної нотаріальної контори, остання прийняла спадщину після померлого [PERSON] Крім неї спадкоємцем є [PERSON]. Останній від прийняття спадщини відмовився. Згідно копії витягу зі Спадкового реєстру в Спадковому реєстрі №24431575 від 09.08.2010 року та довідки № 340/01-16 від 24.05.2018 року, виданої Пулинською державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON], який помер [INFO], заведено спадкову справу №151/2010, чинні заповіти відсутні. Спадкоємці по справі: [PERSON], яка прийняла спадщину у встановлені законом строки та [PERSON], який відмовився від спадщини. Відповідно до копій витягів з погосподарських книг Пулино-Гутської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області за 1958-1960, 1961-1963, 1964-1966, 1967-1969, 1971-1973, 1996-1998 роки, в селі Пулино-Гута у вказані роки проживала сім»я: чоловік [PERSON], 1930 р.н., дружина [PERSON], 1929 р.н., дочка [PERSON], 1956 р.н. та син [PERSON], 1959 р.н., за 1974-1975 роки проживали: чоловік [PERSON], дружина [PERSON], син [PERSON], дочка [PERSON] вибула в Кримську область, за 1991-1993 роки, проживали: чоловік [PERSON], дружина [PERSON] . За даними у довідках виконкому Пулино-Гутської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області №258 від 11.06.2010 року та виконкому Пулинської селищної ради Пулинського району Житомирської області №795 від 25.05.2018 року, [PERSON], [INFO], який помер [INFO], до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], підстава погосподарська книга № 3, особовий рахунок № 207. З довідки виконкому Пулино-Гутської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області №162 від 11.02.2010 року вбачається, що [PERSON], [INFO] займалася похованням [PERSON] та здійснювала обряд поховання за власні кошти. Відповідно до довідки № 1087 від 02.08.2018 року, виданої виконкомом Пулинської селищної ради Пулинського району Житомирської області, [PERSON], [INFO], проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], в такий період: з 1958 року по 20.01.1974 року, з 01.09.1998 року по 04.09.2000 року, з 15.02.2013 року і по даний час. Аналогічні відомості містяться у к-копії паспорта серії [NUMBER] на ім"я [PERSON].(а.с. 5-6). Згідно довідки сектору освіти, сім"ї, молоді, спорту, культури і туризму № 106 від 06.07.2018 року, [PERSON] дійсно у 1979 році закінчила Пулиногутську восьмирічну школу Червоноармійського району, у якій навчалася з 1963 року. Постановою державного нотаріуса Пулинської державної нотаріальної контори Житомирської області №347/02-31 від 31.05.2018 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого [INFO] [PERSON], у зв"язку з тим, що не встановлено родинні відносини . Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що проживає по сусідству з [PERSON] та їй відомо, що [PERSON] виховував заявницю з того часу коли їй виповнилося близько 3-х років та відносився до неї, як до рідної доньки. Після закінчення школи заявниця проживала спочатку у м.Житомирі, а після того як вийшла заміж, певний час проживала з сім"єю в Криму. Звідти сім"я заявниці переїхала до Києва. Заявниця часто навідувалася до батьків, допомагала їм по господарству, привозила подарунки. Похованням [PERSON] займалася заявниця. Після смерті [PERSON] , заявниця поселилася у будинку, де проживав за життя [PERSON] та її мати і з вказаного часу проживає там постійно. Статтями 1,2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статті 58 та 59 ЦПК України вказують на те, що докази повинні бути належними та допустимими. Відповідно до ст.229 ЦПК, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті, показаннями свідків оглянути речові докази. Письмові пояснення: [PERSON] та [PERSON] від 30.05.2018 року, посвідчені т.в.о.старости виконавчого комітету Пулинської селищної ради Пулинського району Житомирської області, не можуть бути належними доказами у справі, оскільки вказані особи не були безпосередньо допитані судом як свідки під час розгляду справи, клопотання про їх виклик в судове засідання для допиту, заявник перед судом ,не порушувала . Оскільки в ході судового розгляду факт що має юридичне значення , а саме той факт що заявник , як того вимагає положення ст.1264 ЦК України , проживала зі спадкодавцем [PERSON] однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини , свого підтвердження не знайшов, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення даної заяви.

Outcome: dismissed