Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] 2600,00 грн. заборгованості по кредиту, 11779,71 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитними коштами, 20245,21 грн. пені, 500,00 грн. штрафу (фіксована частина), 1731,25 грн. штрафу (процентна складова). Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач неналежно виконує умови укладеного сторонами договору №DNH4КР30460159 від 02.05.2006р. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Як вбачається з матеріалів справи, 02.05.2006 року [PERSON] звернувся до ПАТ КБ "ПриватБанк" із заявою про надання строкового кредиту в сумі 2600 грн. Згідно вказаної заяви відповідачу надано кредит в сумі 2600 грн. для повного розрахунку за товар і сплати комісії банку на строк 24 місяці по 02.06.2008р. включно, з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 2,09% у місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобов"язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених у заяві та умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам (далі - умов) строки, а також сплати комісії. Кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 139,33 грн. для погашення заборгованості за кредитом, що складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Пунктом 5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам (надалі - Умов), затверджених наказом №391 від 21.03.2006р., встановлено, що при порушенні позичальником будь-якого із зобов"язань, передбачених заявою та п.п.3.2.2, 3.2.3 даних умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов"язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми непогашеної заборгованості, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов"язань, передбаченої п.п.5.1, 5.2, 5.3 здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобов"язання повинне бути виконане позичальником (п.5.4 Умов). Як свідчать матеріали справи, [PERSON] не виконав належним чином свої зобов'язання щодо сплати кредиту та відсотків за користування кредитними коштами. Згідно вимог ст.629 ЦК України, договір є обов"язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов"язок, а кредитор -прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов"язань чи звичаїв ділового обороту. Як вбачається з вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором Банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зазначених обставин справи та норм чинного законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача 2600,00грн. заборгованості за кредитом та 11779,71грн. заборгованості за відсотками. Відповідно до ст.610, п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, що включає його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штрафу, пені). Згідно ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст.1,3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін; розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, нарахованої за період з 10.08.2006р. по 24.05.2013р. в сумі 20245,21 грн., колегія суддів дійшла висновку, що розмір штрафних санкцій нараховано правомірно. Частиною 3 ст.551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи викладене та беручи до уваги той факт, що розмір пені надмірно великий, у порівнянні з розміром невиконаного зобов"язання, суд вважає за можливе скористатися правом, передбаченим ч.3 ст.551 ЦК України, та зменшити розмір пені до 3000 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 1731,25 грн. штрафу (процентна складова). Згідно ч.2 ст.551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Як вбачається з заяви позичальника і умов надання споживчого кредиту фізичним особам, відповідальність у вигляді стягнення штрафу за порушення позичальником своїх зобов"язань сторонами не передбачена. За вказаних обставин, суд відмовляє в задоволенні позову в частині стягнення 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 1731,25 грн. штрафу (процентна складова) На підставі викладеного та

Outcome: approved