Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

В обгрунтування позову позивач посилається на те,що вона 27.11.2014 року уклала з відповідачем договір банківського строкового вкладу "Нові гроші" в іноземній валюті за №300131/139159/3/14 терміном на 3 місяці по 27.02.2015 року. Вона внесла на вкладний рахунок кошти в сумі 3000 доларів США, а відповідач зобов»язався за час користування цими коштами нарахувати та виплатити проценти за ставкою 12,5 % річних та повернути у вказаний термін вклад. По завершенню даного строку вона звернулась до відповідача з вимогою повернути вклад, проте їй було відмовлено. Її заява про повернення банківського вкладу залишена без задоволення. Просить стягнути з відповідача 3000 доларів США банківського вкладу, 93,6 доларів США процентів за користування вкладом та 3% річних від суми боргу 92,7 доларів США. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, повідомлявся про день слухання справи належним чином, заяву чи клопотання про перенесення розгляду справи не подавав, заперечень проти позову до суду не надходило. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача та дослідивши матеріали справи, прийшов до слідуючого. З договору-заяви №300131/139159/3-14 про банківський строковий вклад "Нові гроші" від 27.11.2014 року встановлено, що позивач внесла на вкладний рахунок кошти в сумі 3000 доларів США на строк з 27.11.2014 року по 27.02.2015 року. Процентна ставка по вкладу встановлюється в розмірі 12,5% річних. (а.с.4). 05 березня 2015 року позивач звернулась до відповідача із заявою про повернення вкладу, в зв»язку із закінченням строку дії договору, проте відповідач своїх зобов»язань не виконав, вклад позивачу не повернуто. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язується сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов"язки відповідно до договору. Змістом ст.ст.1058, 1060 ЦК України встановлено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до ст. 2 Закону України " Про банки і банківську діяльність" вклад ( депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Відповідно до п.2 Постанови Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року №5 "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" до відносин, які регулюються Законом України "Про захист прав споживачів" належать зокрема ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Крім того, аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України від 29 травня 2013 року по справі № 6-39цс13, відповідно до якої необхідно стягувати з відповідача на користь позивача проценти по банківським вкладам за прострочений строк до дня фактичного повернення коштів вкладникам, а також 3 % річних та суму відповідно до індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобов"язання на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України. Згідно розрахунку позивача, сума не отриманих відсотків за користування вкладом становить 93,6 доларів США, 3% річних становлять 92,7 доларів США. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Станом на 23.06.2015 р. курс гривні по відношенню до долара США (за курсом НБУ) становив 2176.8700 грн. за 100 доларів США. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищевикладене, суд

Outcome: approved