Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути на користь Кредитної спілки "Гаранта -Л.К." солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 170 від 09.09.2011 року в розмірі 1698, 68 грн., та судовий збір. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 09.09.2011 року між позивачем і відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір згідно якого останньому надано кредит у сумі 6000 грн., терміном користування на 12 місяців, та сплатою 66% річних. В порушення умов кредитного договору в частині сплати боргу [PERSON] погашення кредиту здійснював нерівномірно, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість понад 12 місяців. Станом на 01.07.2014 року прострочена заборгованість по відсоткам за користування кредитом становить 1698грн . Виконання позичальником зобов"язань за кредитним договором забезпечено договором поруки бн, укладеним 09.09.2011 року між Кредитною спілкою "Гаранта -Л.К." та [PERSON] Згідно умов договору поруки поручитель взяв на себе зобов»язання солідарно відповідати перед банком за виконання [PERSON] зобов"язань за кредитним договором. Оскільки відповідачі в добровільному порядку відмовляються виконувати свої зобов"язання, вимушені звернутись до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві та просила його задовольнити. Крім того пояснила, що рішенням Маловисківського районного суду від 20 травня 2013 року з [PERSON] було стягнуто нараховані відсотки за період з 30.09.2011 року по 20.05.2013 року в сумі 2828 грн 68 коп. Оскільки [PERSON] належним чином свої зобов"язання за кредитним договором не виконував , кредитною спілкою починаючи з 21.05.2013 року по 28.02.2014 року нараховано відсотки в сумі 1698 грн 68 коп. На підставі рішення кредитного комітету кредитної спілки "Гаранта - Л.К." від 05 березня 2014 року нарахуванняя відсотків по кредитному договору було припинено, відповідно до вимог п.3.7 вказаного договору. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, посилаючись на здійснення подвійного стягнення відсотків, просив у задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з"явився, надіслав заперечення на позов, в якому просить в задоволенні позовних вимог заявлених до нього відмовити, посилаючись на обставини викладені у ньому та справу розглядати без його участі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами докази, суд встановив наступні обставини і визначив відповідно до них правовідносини. 09.09.2011 року між позивачем і відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір згідно якого останньому надано кредит у сумі 6000 грн. Відповідно до умов договору кредит надається на 12 місяців від дати надання позичальнику кредиту. Відповідно до п. 3.1 Договору плата за користування кредитом становить 66 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня надання кредиту. Відповідно до п.3.7 Договору прострочення сплати кредиту та / або процентів за користування кредитом (згідно графіка розрахунків) не зупиняє нарахування процентів, крім випадку прийняття окремого рішення про це Кредитодавцем. В порушення умов кредитного договору в частині сплати боргу [PERSON] погашення кредиту здійснював нерівномірно, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість по відсоткам , яка станом на 01.07.2014 року, за період з 21.05.2013 року по 28.02.2014 року, становить 1698,68 грн, що підтверджується розрахунком суми заборгованості. Виконання позичальником зобов"язань за кредитним договором забезпечено договором поруки бн, укладеним 09.09.2011 року між Кредитною спілкою"Гаранта -Л.К." та [PERSON] Згідно умов договору поруки поручитель взяв на себе зобов»язання солідарно відповідати перед кредитором за виконання [PERSON] зобов"язань за кредитним договором. Відповідно до рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 20.05.2013 року ( справа № 392/722/13-ц), позовні вимоги кредитної спілки «Гаранта-Л.К.» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь кредитної спілки «Гаранта-Л.К.» заборгованість за кредитним договором в сумі 6336 грн. 23 коп. , з яких 3507 грн 55 коп. - основного боргу та 2828 грн 68 коп - відсотки за користування кредитом (за період з 30.09.2011 року по 20.05.2013 року). Під час ухвалення рішення судом встановлено, що порука , обумовлена договором від 09.09.2011 року, який було укладено між кредитною спілкою «Гаранта-Л.К.» та [PERSON] є припиненою. Рішення суду набрало законної сили 24.06.2013 року. На підставі вказаного рішення судом було видано виконавчий лист, який пред"явлено до виконання. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. За таких обставин право вимоги до поручителя щодо виконання солідарного обов'язку погашення кредитної заборгованості позивачем є безпідставними. Тому у задоволенні позовних вимог до відповідача [PERSON] має бути відмовлено. Стосовно позовних вимог заявлений до [PERSON], суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ч. 1 ЦК України якщо у зобов"язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 625 ч. 1 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. Таким чином відповідач [PERSON] , здійснив порушення зобов"язань перед позивачем визначених умовами кредитного договору (ст. 610 ЦК України) , тому вимоги заявлені представником позивача до [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Суд дійшов висновку, що нарахування відсотків за користування кредитом позивачем здійснювалось правомірно, відповідно до вимог чинного законодавства та умов укладеного між сторонами договору. Тому доводи [PERSON] щодо відсутності заборгованості по відсоткам є безпідставними, а позовні вимоги заявлені до нього позивачем підлягають задоволенню. Судові витрати по справі суд вважає за необхідне покласти на [PERSON]

Outcome: partial