Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Позивач звернулася із позовом до суду, де просить стягнути з відповідача на її користь 10\~252 грн. авансового платежу, що сплачений нею в рахунок купівлі квартири №3 що у будинку №40 по вулиці Бульвар Свободи в місті Жовті Води та судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп. В обгрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що наприкінці лютого 2016 року з обяви їй стало відомо про здійснення продажу квартири [ADDRESS]. 04 березня 2016 року між нею та [PERSON] укладено усний договір про купівлю продаж двокімнатної квартири, розташованої за вказаною адресою, при цьому, вона як покупеці мала сплатити за придбання житлового приміщення 3600 доларів США. Зазначена квартира належала на праві власності її покійній матері, а відповідач на час укладення угоди не переоформила правовстановлюючі документи на цю квартиру, що перешкоджало нотаріально оформити договір купівлі-продажу квартири. Відповідач запропонувала внести авансовий платіж за квартиру в розмірі 400 доларів США , оскільки вона має намір поїхати до м. Києва, натомість вона передасть їй ключі від квартири, для можливості здійснювати ремонтні роботи. Про отримання цих коштів відповідач власноручно написала та передала їй розписку. 09 березня 2016 року прийшовши до квартири, що мала намір придбати, відчула стороній запах каналізації. До цього спілкування з відповідачем відбувалось при розкритих вікнах у приміщенні. Зі слів працівників аварійної служби стало відомо, що проблема із каналізаційною системою у квартирі №3 що у будинку №40 по вулиці Бульвар Свободи в місті Жовті Води є багаторічною і для її вирішення необхідно повністю демонтувати підлогу та здійснювати ремонт. За таких обставин вона вирішила відмовитись від купівлі квартири про що повідомила відповідача та запропонувала їй повернути авансовий платіж, однак отримала відмову у звязку з чим вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі пославшись на доводи викладенні у позовній заяві. Відповідач у суді заперечила проти задоволення позову, при цьому зазначила, що після смерті матері їй у спадок залишилась квартира [ADDRESS], яку вона мала намір продати. У лютому 2016 року між нею та [PERSON] відбулася усна домовленість про те, що остання купуватиме зазначену квартиру за 3600 доларів США. При цьому, 07 березня 2016 року нею отримано від [PERSON] на виконання угоди 400 доларів США, як аванс за квартиру. Про отримання вказаного авансового платежу нею власноруч написана розписка, де передбачено також що у випадку відмови покупця від придбання квартири, продавець залишає завдаток собі. Також нею віддані ключі від квартири позивачу, яка бажала здійснити ремонтні роботи у квартирі. У подальшому [PERSON] повідомила, що відмовляється від укладення договору купівлі-продажу квартири, оскільки каналізаційна система у квартирі потребує ремонту. Даний дефект у квартирі не існує і є надуманою підставою для того щоб не укладати угоду. Також вказала, що з приводу продажу даного майна їй телефонували також інші особи, що бажали його придбати, однак вона вимушена була їм відмовляти через існуючу домовленість із позивачем. Суд, вислухавши пояснення сторін, повно, всебічно, об'єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню за тких підстав. Згідно технічного паспорту на квартиру, розташовану за адресою [ADDRESS], власником майна зазначена з 10 серпня 1992 року [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого 21 березня 2016 року державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори спадкоємцем майна [PERSON], яка померла 18 грудня 2011 року, є її донька [PERSON]. При цьому, спадщина складається із квартири №3, що знаходиться в місті Жовті Води на бульварі Свободи, в будинку під номером 40 (а.с.40). Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухому майно та Реєстру прав власності на нерухому майно № 55951793 також підтверджує право власності [PERSON] на зазначений об'єкт нерухомого майна. Із пояснень сторін та дослідженої письмової розписки (а.с. 9) судом безспірно встановлено, що 07 березня 2016 року [PERSON] та [PERSON] в усній формі домовилися про укладання в майбутньому договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. На виконання умов майбутнього договору купівлі-продажу квартири позивачем 07 березня 2016 року передано відповідачу 400 доларів США. Сторони в судовому засіданні підтвердили, що договір купівлі-продажу зазначеного об"єкту нерухомого майна укладений не був. Відповідно до ст.ст. 655-657 Цивільного Кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або забов"язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або забов"язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору може бути товар, який є у продавця на момент укладання договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна що перебуває у податковій заставі. Як встановили ст.ст. 570 та 571 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження забов"язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Якщо порушення забов"язання сталося з вини кредитора, він забов"язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. У разі припинення забов"язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. Згідно із переліченими нормами Цивільного Кодексу України завдаток є одним із видів забезпечення виконання забов"язання. Частиною 1 ст. 548 ЦК України передбачено, що виконання забов"язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. При цьому ч. 1 ст. 547 цього ж Кодексу закріпила, що правочин щодо забезпечення виконання забов"язання вчиняється у письмовій формі. Із аналізу формулювання поняття завдатку даному в ч. 1 ст. 570 ЦК України можно зробити висновок, що завдатком можно вважати грошову суму, якщо така видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього платежів, які передбачені саме договором. Згідно вимог ч.2 ст. 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. На відміну від завдатку, аванс - це лише спосіб платежу, який не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати. Зі змісту зазначених норм закону можна зробити висновок, що аванс-це лише спосіб платежу і він не є зобов'язанням. Аванс не виконує забезпечувальної функції, він сплачується боржником у момент настання обов'язку платежу, тобто виконує функцію попередньої оплати. Той, хто отримав аванс, повинен його повернути. Боржник, який видав аванс, має право вимагати його повернення в усіх випадках невиконання чи неналежного виконання договору кредитором. У свою чергу кредитор не може бути зобов'язаним до повернення авансу у подвійному розмірі і, відповідно, до відшкодування збитків. У разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. Тобто, боржник, який видав аванс, має право вимагати його повернення в усіх випадках невиконання чи неналежного виконання договору кредитором. У свою чергу кредитор не може бути зобов'язаним до повернення авансу у подвійному розмірі і, відповідно, до відшкодування збитків З огляду на те, що в судовому засіданні безспірно встановлено, що сторони по справі дійшли між собою тільки усних домовленостей, щодо укладання у майбутньому договору купівлі-продажу квартири, письмового договору про забезпечення виконання забов"язання по цьому договору між собою не укладали, суд приходить до висновку, що сплачена позивачем в рахунок виконання договору сума грошей у розмірі 400 доларів США, що еквівалентно 10\~252 грн. станом на 11.04.2016 року за курсом НБУ, є авансом і повинна бути повернута відповідачем у тому розмірі , в якому вона передавалась. Отже, з урахуванням з"ясованих обставин справи, а також наведених норм цивільного законодавства, судом встановлено наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми отриманого авансу. Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат по справі суд у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з огляду на те, що позовні вимоги [PERSON] судом задоволені у повному обсязі, вважає за необхідне покласти їх на відповідача та стягнути з останньої на користь позивача 551 грн. 20 коп. в рахунок відшкодування цих витрат. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved