Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

У травні 2014 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 1 144 481 грн. 37 коп. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] 18.02.2008 року було укладено договір споживчого кредиту №11300208000, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 159 600,00 дол. США, а [PERSON] у свою чергу зобов"язувалась погасити кредит у термін до 18.02.2038 року, сплатити за його користування проценти у розмірі 11,90% річних. Позивач виконав умови кредитного договору та надав [PERSON] зазначені грошові кошти у повному обсязі. Крім того, між АКІБ «УкрСиббанк», [PERSON] та [PERSON] 14.08.2009 року було укладено договір №11414321000 про переведення боргу за договором про надання споживчого кредиту №11300208000 від 18.02.2008 року, відповідно до якого [PERSON] переводить свій борг у сумі 106 734,34 дол.США на [PERSON], внаслідок чого у кредитному договорі змінюється позичальник з [PERSON] на [PERSON], який приймає на себе усі права та обов"язки позичальника, що передбачені кредитним договором №11300208000 від 18.02.2008 року. Вказана в позовній заяві заборгованість відповідача перед позивачем виникла у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору від 18.02.2008 року, а саме порушенням строків сплати платежів в рахунок погашення кредиту та нарахованих відсотків. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст.ст.169 ч.4, 224-226 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що між між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] 18.02.2008 року було укладено договір споживчого кредиту №11300208000, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 159 600,00 дол. США, а [PERSON] у свою чергу зобов"язувалась погасити кредит у термін до 18.02.2038 року, сплатити за його користування проценти у розмірі 11,90% річних (а.с.11-17). ПАТ «УкрСиббанк» є правонаступником всіх прав та обов'язків АКІБ «УкрСиббанк». Частиною 1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав умови згаданого кредитного договору та надав [PERSON] у кредит грошові кошти у сумі 159 600,00 дол. США. Крім того, встановлено, що між АКІБ «УкрСиббанк», [PERSON] та [PERSON] 14.08.2009 року було укладено договір №11414321000 про переведення боргу за договором про надання споживчого кредиту №11300208000 від 18.02.2008 року, відповідно до якого [PERSON] переводить свій борг у сумі 106 734,34 дол.США на [PERSON], внаслідок чого у кредитному договорі змінюється позичальник з [PERSON] на [PERSON], який приймає на себе усі права та обов"язки позичальника, що передбачені кредитним договором №11300208000 від 18.02.2008 року (а.с.29-30). Згідно п.2 договору №11414321000 новий боржник підтверджує, що умови основного договору йому відомі, він їх повністю розуміє і погоджується з ними. Новий боржник приймає на себе всі зобов"язання позичальника, що передбачені основним договором, у тому числі щодо повернення кредиту та сплати плати за кредит, а також будь-які інші зобов"язання позичальника, що випливають з умов основного договору. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконує, у зв'язку з чим заборгував позивачу станом на 29.04.2014 року кошти у сумі 100 771,03 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ 1 144 481 грн. 37 коп., що складається із заборгованості за кредитом в сумі 95 781,34 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ 1 087 812 грн. 24 коп., заборгованості за процентами в сумі 4242,72 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ 48 185 грн. 61 коп., пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом в сумі 616,62 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ 7003 грн. 11 коп. та пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами в сумі 130,35 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ 1480 грн. 41 коп. Наявність вказаної заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с.37-45), який перевірений судом. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при цьому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Частиною 2 ст.615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Приписами статті 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом, що встановлено ст.625 ЦК України. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. та сплати процентів, належних йому відповідно до кредитного договору. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зважаючи на викладене,

Outcome: approved