Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до Отиневицької сільської ради із вимогою про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом. В обгрунтування позовних вимог покликалася на те, що згідно із договором купівлі-продажу від 09.10.2006 року вона та її син [PERSON] купили житловий будинок по 1/2 частині кожен з відповідною частиною господарських споруд, що знаходиться у [ADDRESS]. При цьому вона відповідно до вимог чинного на той час законодавства здійснила державну реєстрацію права власності на належну їй 1/2 частину житлового будинку та господарських споруд. На іншу половину син [PERSON] за собою права власності не зареєстрував. Син помер [INFO] року не залишивши на випадок смерті заповіту. Оскільки син не був одружений та дітей не мав, а його батько, з яким вона не перебувала у шлюбі - [PERSON] помер в 1996 року, тому спадкування здійснюється за законом та вона є єдиним спадкоємцем після смерті сина за законом. Коли вона у лютому 2016 року звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на належну синові частку у житловому будинку, то їй у цьому було відмовлено у зв"язку із відсутністю у неї правовстановлюючого документа на спадкове майно на ім"я сина. За вказаних обставин та враховуючи, що вона є фактичним власником 1/2 частини житлового будинку, а також спадщину прийняла, тому змушена за визнанням свого права на спадкове майно звернутись до суду. У судове засідання 31.05.2016 року позивач [PERSON] не з"явилась подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у попердніх судових засіданнях позовні вимоги підтримала із підстав вказаних у позовній заяві. Представник відповідача Отиневицької сільської ради Жидачівського району Львівської області, за посадою сільський голова Грицило С.С. у судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення позовних вимог не заперечив. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв"язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Стаття 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підствах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за заповітом та законом. Відповідноі до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом(ст.1217).До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою(ст.1220ЦК України). Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно із ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов"язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов"язання встановлено законодавством у зв"язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєсстрації цього майна. У судовому засіданні встановлено, що згідно із свідоцтвом про смерть(а.с.10), [PERSON] помер [INFO] року у м.Львові. На випадок свої смерті спадкодавець [PERSON] заповіту не залишив, що стверджується довідкою Отиневицької сільської ради №168 від 24.02.2016 року(12). За вказаних обставин спадкування здійснюється за законом та позивач [PERSON], як мати спадкодавця [PERSON] - спадкоємець першої черги за законом, що стверджується свідоцтвом про народження спадкодавця [PERSON].(а.с.13), свідоцтвом про одруження позивачки(а.с.16), за відсутності інщих спадкоємців першої черги за законом, оскільки батько спадкодавця [PERSON] помер, що стверджується копією запису акта про смерть №14 від 22.01.1996 року, постійно проживаючи разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, відповідно до ст.1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину. Спадкодавцю [PERSON] належала на праві власності згідно із договором купівлі-продажу від 09.10.2006 року та витягом з Державного рестру правочинів(а.с.5,6), 1/2 частина житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходиться у [ADDRESS], однак у зв"язку із тим, що спадкодавець [PERSON] відповідно до вимог чинного на той ча законодавста не зареєстрував за собою право на належну йому частку у спадковому майні, тобто у зв"язку із відсутністю правовстановлюючого документа, позивачу [PERSON] постановою нотаріуса від 22.02.2016 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину(а.с.4). За вказаних обставин та враховуючи правові приписи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню шляхом визнання за позивачкою права власності на нерухоме спадкове майно.

Outcome: approved