Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом,відповідно до якого зазначила,що 19.07.2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики у вигляді розписки, за якою вона взяла у Позивача в борг 35 000 гривень 00 коп. . 15.07.2016 року [PERSON] померла і боргу так і не повернула. Єдиним спадкоємцем є [PERSON] (далі - Відповідач), який є зареєстрованим та проживав за однією адресою зі спадкодавцем на день її смерті. 16.09.2016р за заявою (претензії) позивача, як кредитора , державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори була зареєстрована в реєстрі спадкова справа за номером 59513406 . 28.07.2016р та 29.08.2016р позивач направив безпосередньо відповідачу листи щодо сплати боргу з його розрахунком та з вимогою сплатити борг протягом 30 днів від дня предявлення вимоги . 20.08.2016 відповідач особисто отримав вимогу позивача від 28.07.2016 року.Більше того, обізнаність Відповідача про наявність боргу та його небажання сплачувати Позивачу борг свідчить і його лист Позивачу від 29.08.2016р Таким чином, з урахуванням вимог п.2 ч.1 ст.1049 ЦК України позика мала бути повернута Відповідачем з 20.08.2016р по 19.09.2016р, що зроблено ним не було. Станом на день подання позову відповідач кошти не повернув, жодних дій щодо погашення не здійснив і таким чином основний борг Відповідача перед Позивачем склав 35000 гривень. Також, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч.1 ст.1048 ЦК України). Розмір процентів за користування коштами за період з 19.07.2008 р по 06.10.2016р склав 34 812, 15 грн. Розмір пені за невиконання зобовязань Відповідачем (3% річних) за період з 20.09.2016р по 06.10.2016 рсклав 48,90 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості Відповідача складає 69 861,05 гривень, а саме:сума основного боргу - 35 000,00 гривень;проценти - 34 812,15 грн.;3% річних -48,90 грн. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг на загальну суму 69\~861,05 гривень, з яких сума основного боргу - 35 000,00 гривень; проценти - 34 812,15 грн.; 3% річних - 48,90 грн. та судовий збір в сумі 698 грн. 61 коп. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач та його представник [PERSON]О у судовому засіданні заперечували проти позову з тих підстав,що відповідач не брав у борг у позивача кошти,тому не повинен повертати їх позивачу. Про існування вказаного боргу відповідач нічого не знав. 3-я особа по справі державний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не з»явилась,про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Суд,заслухавши пояснення сторін,дослідивши письмові докази по справі,вважає позов таким,що не підлягає до задоволення. Відповідно до ст.3 ЦПК України «Кожна особа має право у порядку,встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів.У випадках,встановлених законом,до суду можуть звертатися органи та особи,яким надано право захищати права,свободи та інтереси інших осіб,або державні чи суспільні інтереси». Відповідно до ст..11 ч 1 ЦПК України «Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі». Відповідно до ст.. 60 ЦПК України»Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень,крім випадків,встановлених ст.. 61 цього Кодексу». Відповідно до ст.. 61 ч 3 ЦПК України «Обставини,встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі,що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ,у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини». У судовому засіданні було встановлено,що 19.07.2008р між позивачем та [PERSON]М було укладено договір позики,відповідно до якого позивач передала а [PERSON]М прийняла грошові кошти в суммі 35000гр.Наведені обставини справи стверджуються копією розписки (а.с.8),оригінал якої було оглянуто у судовому засіданні. Відповідно до ст. 1046 ЦК України "За договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі,визначені родовими ознаками,а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості". Відповідно до ст. 1049 ЦК України " Позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку,що встановлені договором.Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред"явлення вимоги,позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред"явлення позикодавцем вимоги про це,якщо інше не встановлено договором". Враховуючи викладене,суд вважає за необхідне стягнути із відповідачки на користь позивача борг згідно договору позики у суммі 3000гр. Крім того, відповідно до ст. 1050 ЦК України "Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики,він зобов"язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України". Відповідно до ст. 625 ЦК України"Боржник,який прострочив виконання грошового зобов"язання,на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення,а також три проценти річних від просроченої суми,якщо інший процент не встановлений договором або законом". У судовому засіданні було встановлено,що 15.07.2016р [PERSON]М померла.16.09.2016р позивач звернулась до Ірпінської державної нотаріальної контори із заявою,відповідно до якої просила повідомити спадкоємців про боргові зобов»язання померлої. 30.09.2016р до Ірпінської держнотконтори із заявою про прийняття спадщини звернувся відповідач по справі [PERSON]О-син померлої [PERSON]Також,30.09.2016р до Ірпінської держнотконтори із заявою про відмову від прийняття спадщини також звернулась [PERSON]А-матір померлої [PERSON]Наведені обставини справи стверджуються копією спадкової справи № 316/2016р,заведеної після смерті [PERSON]М (а.с.73-98). Відповідно до ст.. 1282 ЦК України «Спадкодавці зобов»язані задовольнити вимоги кредитора повністю,але в межах вартості майна,одержаного у спадщину.Кожен із спадкоємців зобов»язаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі,який відповідає його частці у спадщині.Вимоги кредитора спадкоємці зобов»язані задовольнити шляхом одноразового платежу,якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно,яке було передане спадкоємцям у натурі». У судовому засіданні встановлено,що із даним позовом позивач звернулась до суду 10.10.2016р.,тобто до закінчення 6-ти місячного строку на прийняття спадщини спадкоємцями після смерті [PERSON] Крім того ,спадкодавці зобов»язані задовольнити вимоги кредитора повністю,але в межах вартості майна,одержаного у спадщину.При подачі позову до суду та у судовому засіданні позивач не надала до суду доказів тих обставин яку саме спадщину прийняв відповідач після смерті своєї матері та яка вартість даного спадкового майна. Крім того,позивач просить стягнути із відповідача проценти за користування коштами за період з 19.07.2008р по 06.10.2016р у суммі 34\~812гр15 коп. Однак необхідно звернути увагу на ті обставини,що позивач не надала до суду доказів тих обставин,що вона у передбаченому ст.. 1049 ЦК України порядку пред»являла вимоги до [PERSON]М про повернення коштів згідно договору позики від 19.07.2008р із врахуванням вказаних нарахованих процентів і що на день смерті [PERSON]М існували боргові зобов»язання саме із врахуванням нарахованих процентів. Враховуючи викладені обставини,суд вважає позов безпідставним та таким,що не підлягає до задоволення,у зв»язку з чим суд відмовляє позивачу у позові. На підставі ст. ст. 625,1046-1050,1232 ЦК України,

Outcome: dismissed