Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про встановлення факту належності на праві приватної власності гаража та визнання права власності в порядку спадкування за законом на гараж, мотивуючи тим, що в [ADDRESS] знаходиться гараж, який належав на праві приватної власності її чоловіку [PERSON], який помер [INFO] та яким вони користувалися з 1980 року по даний час. Після чоловіка відкрилася спадщина, яку вона, як єдиний спадкоємиць прийняла, відповідно до вимог діючого законодавства, продовжує доглядати за спадковим гаражем. Однак при оформленні права на спадщину було виявлено, що документ, який би посвідчував право власності чоловіка на гараж в [ADDRESS] відсутній. При таких обставинах, вона не в змозі одержати свідоцтво про право на спадщину, зареєструвати гараж на законних підставах та набути право власності на нього. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримують в повному обсязі та остання пояснила, що зі схеми гаражу вбачається, що дійсно має місце цей гараж, показані розміри, показаний гараж , який примикає безпосередньо і фактично зрозуміло де він стоїть, це не заважає абсолютно нікому і ніяк. Крім того, вказаний гараж не порушує норм генерального плану 2005 року, оскільки він був побудована на початку 70 років. Відповідно вимогам ДБН 7.43,7.44, в який зазначено, що будівництво гаражів, можливе у дворі будинків, це передбачено загальними будівельними нормами, однак, воно повинно бути побудоване перш за все, щоб не були порушені норми будівельні, санітарні, протипожежні, також, щоб це не заважало відпочинку людей, які проживають в цьому будинку, не заважало дитячим майданчикам і таке інше. В даному випадку, зважаючи на ту технічну документацію, яка мається, зважаючи на пояснення свідків, гаражі розміщені на ряду з тими будівлями, які ще в 1970 роках були передбачені разом з будівництвом цього будинку і безумовно не заважає ні відпочинку дорослих людей та дітей, а також наявним дитячим майданчикам. Вважають, що здобуто цілий ряд доказів в судовому засіданні, що це не було самовільне будівництво і не могло бути. Представники відповідача: виконавчого комітету Конотопської міської ради, а саме начальник відділу містобудування та архітектури Конотопської міської ради Холодьон С.І. та головний спеціаліст відділу містобудування та архітектури Конотопської міської ради Новакова А.В. в судовому засіданні позовні вимоги визнали в повному обсязі. Третя особа: Конотопська міська державна нотаріальна контора в судове засідання не з"явилася, надала заяву про розгляд справи без участі її представника, проти позовних вимог не заперечує. А також повідомила, що після померлого [INFO] [PERSON] до нотаріальної контори заяв про прийняття або про відмову від спадщини не надходило, спадкова справа не заводилася. Треті особи: КП «Конотопське МБТІ», реєстраційна служба Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області в судове засідання не з"явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, проти позовних вимог не заперечують. Вислухавши пояснення позивачки та її представника [PERSON], представників відповідача Холодьон С.І. та Новакової А.В., свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що в [ADDRESS] знаходиться гараж, який належав з 1980 року на праві власності [PERSON], який помер [INFO] (а.с.6,9). Вказані обставини також підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідами позивачки та з 1980 років по [ADDRESS] також мають власні гаражі, дозвіл на будівництво яких, на той час, отримували від заводу "Червоний металіст" та які на сьогодні узаконені. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою або застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не заявив відмову від неї. Позивачка, як спадкоємець за законом ( а.с.7), фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки на день смерті чоловіка проживала разом з ним (а.с.10) та продовжує доглядати за гаражем. Але у реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні записи про реєстрацію права власності на вказаний гараж ( а.с.13,14,16) та станом на 29.12.2012 року на обліку в КП «Конотопське МБТІ» вказаний гараж не зареєстрований, що підтверджується довідкою КП Конотопське МБТІ ( а.с.8) . Згідно вимог ст.ст. 316,317,325,328 ЦК України громадяни України можуть бути суб'єктами права власності на підставах, не заборонених законом і мають право звернутися до суду з позовом про визнання права власності. Враховуючи вищевикладене, позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі. Так як спадкодавець за життя не оформив право власності та не забезпечив його державної реєстрації, вирішити питання визнання права власності на зазначений гараж у встановленому законом позасудовому порядку неможливо, тому воно підлягає судовому розгляду. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»№ 1952 від 01.07.2004 року, передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно з ч.4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»у редакції Закону від 11 лютого 2010 року, який набрав чинності з 16 березня 2010 року права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов"язкової реєстрації таких прав. Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних прав. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Відповідно до ч.2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). На час виникнення у спадкодавця права власності на побудований ним гараж, а саме на 1980 рік, обов"язкова реєстрація права власності на нерухоме майно не була передбачена і не була обов"язковою. Спадкодавець побудував об"єкт нерухомого майна на відведеній для гаражного будівництва ділянці, правомірно набув право власності на побудований ним обєкт нерухомого майна та володів ним на праві приватної власності. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він з 1967 року працював інженером- конструктором на заводі «Червоного металіста», а закінчив в 2000 році генеральним директором. Позивачку знає більше 30 років, вона працювала у відділі збуту, а її покійний чоловік [PERSON] працював головним енергетиком на заводі «Червоного металіста». Також підтвердив, що позивачка користується спірним гаражем на законних підставах оскільки, коли здавався будинок [ADDRESS], до його були господарські будівлі у виді дерев»яних сараїв. Через 5-10 років сараї почали приходити в непридатність і господарі квартир звертались в ЖКГ «Червоного металіста» із заявами на будівництво гаражів на місці сараїв. ЖКГ «Червоного металіста» давав дозвіл на будівництво гаражів за згодою з профсоюзним комітетом. Він тоді був членом профсоюзного комітета і як зараз пам»ятає, що звернулись мешканці і вони засіданням профсоюзного комітету, давали згоду, а рішення приймало керівництво заводу. Будівництво гаражів дозволялося лише за свій рахунок. Такий дозвіл був наданий і покійному [PERSON] Крім того, на той час неможливо було здійснити самовільне будівництво. Крім того, вказаний гараж, що розташований у дворі будинку [ADDRESS], побудований з дотриманням вимог державних норм та правил у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, санітарних та протипожежних норм і правил (а.с.38). Викладене є підставою, відповідно до ч.3 ст. 376 ЦК України для визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Побудований спадкодавцем гараж не є самочинним будівництвом і є об"єктом завершеного будівництва. У цей час оформити право власності відповідно до вимог діючого законодавства на [PERSON] неможливо у зв"язку з його смертю. Обставини викладені в позовній заяві, також визнаються представниками відповідача по справі. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Виходячи з того, що в судовому засіданні здобуто достатньо доказів, які доводять факт, що [PERSON], який помер [INFO] на праві власності належав гараж в [ADDRESS] та в судовому засіданні достовірно встановлено, що будівництво здійснювалося на відведеній для гаражного будівництва ділянці згідно з законом, позивачка вступила у володіння та управління спадковим майном, та відповідач повністю визнав позовні вимоги, а тому за позивачкою слід визнати право власності на гараж , зовнішніми розмірами 4,89 м х 3,77 м, загальною внутрішньою площею 16,3 кв.м. в [ADDRESS], в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved