Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

[PERSON] через свого представника звернулась до Кам"янського райсуду з позовом до Лубенської сільської ради Кам"янського района Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом .Свої позовні вимоги мотивував тим, що [INFO] померла її мати [PERSON],після смерті якої відкрилась спадщина на її майно, в тому числі і на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на адміністративній території Лубенської сільської ради Кам"янського району Черкаської області. Позивачі є єдиними спадкоємцями першої черги по закону. Інші спадкоємці як за законом, так і по заповіту відсутні.Після смерті матері вважає, що спадщину прийняла, оскільки на час її смерті проживала з нею однією сім"єю, доглядала її. Оформити свої спадкові права на земельну ділянку в установленому законом порядку позивач не має можливості із-за відсутності оригінала правовстановлюючого документа, та як вказано у постанові нотаріуса, із-за відсутності інформації щодо суб"єкта права власності та інформації про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі . Нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. Дане підтверджено постановою нотаріуса.Вважають, що фактично прийняли спадщину після смерті матері, та просять визнати за нею право власності на спадкову земельну ділянку . Представник позивача з в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник Лубенської сільської ради в судове засідання не з"явився, однак в матеріалах справи є заява голови сільської ради, в якій він просить провести розгляд справи, без їхнього представника, та що позовні вимоги вони визнають, не заперечують проти задоволення позову. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову .В силу ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності осіб, які беруть участь у справі на підставі письмових документів. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги , об"єктивно оцінивши докази , які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті , суд дійшов до висновку , що цивільний позов підлягає задоволенню повністю . Статтею 392 ЦК україни передбачено, що власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати (відсутності) документа який засвідчує його право власності Так, матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22.02.2017 року, серія [NUMBER], актовий запис № 04 . Після її смерті відкрилась спадщина на її майно, в тому числі і на земельну ділянку площею 1,58 га., цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на адміністративній території Лубенської сільської ради. Позивач фактично вступила в управління спадковим майном (прийняла спадщину) після смерті матері, оскільки на час смерті проживала разом з нею, доглядала її.Від спадщини не відмовлялась.Дане підтверджено довідкою № 97 від 17.03.2017 року, виданою виконкомом Лубенської сільської ради для пред"являння нотаріусу, та яка знаходиться при матеріалах справи, у завірених належним чином копіях спадкової справи, наданої на запит суду приватним нотаріусом Бойко Л.В.. Оформити свої спадкові права на земельну ділянку в установленому законом порядку через нотаріуса, вони не має можливості із-за відсутності оригіналу правовстановлюючого докумену на неї. Нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. Постанова нотаріуса від 03.10.2017 року, вих №754/02-31 (а.с.16). Про втрату державного акта на землю на ім"я померлої матері позивача та визнання його недійсним, остання розмістила оголошення в районній газеті " Трудова слава "№ 35(10797) від 01.09.2017 року ( копія витягу а.с.14). Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги по закону. Інші спадкоємці як за законом, так і по заповіту відсутні. Родинні стосунки позивача з померлою, підтверджуються свідоцтвами про її народження сер.[NUMBER] від 22.02.2017 року, актовий запис № 19, де її мамою зазначена [PERSON] (а.с.5).Та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00017697143 від 22.02.2017 року, з якого вбачається, що прізвище "[PERSON]" на "[PERSON]" було змінено позивачем внаслідок реєстрації шлюбу, та взяття прізвища чоловіка (а.с.6). Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.З частини 2 статті 1268 ЦК України вбачаєтьяс, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї . Належність померлій земельної ділянки підтверджується копіями документів, а саме- копією державного акта на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], виданого на підставі рішення сесії Лубенської сільської ради від 16 липня 2002 року № 2-5. Середня вартість земельного паю на 01.01.2017 року по Лубенській с/раді становить 38690,93 грн.(а.с.15). З відповіді на запит суду, завідуючої Кам"янської державної нотаріальної контори вбачається, що після померлої [INFO] [PERSON] з заявами видачу свідоцтва про право на спадщину ніхто не звертався, та що спадкова справа не заводилася. З належно завіреної копії спадкової справи, наданої приватним нотаріусом Кам"янського районного нотаріального округу Бойко Л.В., спадкова справа № 40/2017 СР 60398423, вбачається, що після померлої [INFO] [PERSON], з заявою про прийняття спадщини звернулася її дочка через свого представника [PERSON]. Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Документом, який посвідчував право власності в Україні на землю , який діяв в період виникнення відповідних правовідносин( відкриття складу спадщини) відповідно до ст.23 Закону України "Про внсення змін і доповнень до Земельного кодексу Української РСР " від 13.03.1992 року №2196-ХІІ був державний акт на право власності або на право користування земельною ділянкою.Те саме було передбачено і в ст.126 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року № 2768-ІІІ, який набрав чинності з 01.01.2002 року. Тобто право власності на землю на час відкриття спадщини після померлої [PERSON] посвідчувалось відповідно до діючого на той час законодавства України державним актом на право власності на землю. Таким чином, з урахуваням вищезазначених норм закону можна зробити висновок, про правомірність набуття [PERSON] права власності на спірну земельну ділянкою.Тобто набула на підставах, що не заборонені законом, і інше не встановлено судом -ст.328 ЦК України. Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ ( майно ) , яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею , незалежно від волі інших осіб. Все зазначене знаходить також чвоє підтвердження і у Листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 " Про судову практику у цивільних справах про спадкування", де зазначено, що при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Таким чином , оскільки позивач є спадкоємцем першої черги після смерті матері , фактично прийняла спадщину, на яку спадкодавець набув права на підставах, що не заборонені законом, відповідачі позов визнали повністю, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення . На підставі викладеного,

Outcome: approved