Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, який мотивувала тим, що 04.10.1999 року померла [PERSON], яка на випадок своєї смерті склала на імя позивача особисте розпорядження (заповіт), яким заповіла їй житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: Вінницька область, Липовецький район, смт. Турбів, вул. Соборна (колишня [PERSON]), 5 (далі домоволодіння). Для оформлення спадщини позивач звернувся до нотаріуса, яка відмовила у видачі нотаріального акту мотивувавши своє рішення відсутністю правовстановлюючого документа, який підтверджує право власності спадкодавця на вищевказане спадкове майно. Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з позовом, яким вона просить визнати за нею право власності на домоволодіння в порядку спадкування за заповітом. Представник позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Голова Турбівської сільської ради подав до суду заяву в якій вказав, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, справу просив розглянути у відсутність представника органу місцевого самоврядування. Оскільки особи, які беруть участь у розгляді справи скористалися правом на розгляд справи у їх відсутність, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 04.10.1999 року померла [PERSON] (а.с. 7), яка на випадок своєї смерті склала на імя позивача особисте розпорядження (заповіт), яким заповіла їй домоволодіння за адресою: Вінницька область, Липовецький район, смт. Турбів, вул. Соборна (колишня [PERSON]), 5. Вказаний заповіт не змінено і не скасовано. Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 18.10.2016 року по справі № 136/1595/16-ц встановлено юридичний факт, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті її матері - [PERSON], яка померла 04.10.2016 року. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, судом не встановлено. Згідно даних Алфавітних книг обліку спадкових справ Липовецької державної нотаріальної контори за 1995-2005 роки, яка знаходиться на зберіганні в Державному нотаріальному архіві Вінницької області, спадкова справа після померлої 04.10.1999 року [PERSON] не заводилась. Для оформлення спадщини позивач звернувсь до нотаріуса, яка вказала на наявність розбіжностей щодо належності померлій господарських споруд до складу спадщини, у зв'язку з чим рекомендувала звернутись до суду. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування"). Відповідно до статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. З Технічного паспорту на житловий будинок (а.с. 9-13) слідує, що житловий будинок з господарськими будівлями були збудовані в 1972 році. На час будівництва будинку діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР (далі Інструкція від 31.01.1966 року), затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56. Зазначений нормативний акт передбачав державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", що узгоджується з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України у справі № 6-137цс13. Вказане домоволодіння, відповідно до Договору дарування від 17.09.1981 року, який посвідчено секретарем виконавчого комітету Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області [PERSON], а також відомостей КП "ВООБТІ" рахується за [PERSON]. Враховуючи те, що належність домоволодіння спадкодавцю доведена належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на що позов слід задовольнити. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Outcome: approved