Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки посилаючись на те, що 01 вересня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним Банком "Аваль",правонаступником якого за всіма правами та обов"язками є Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль"Ю, та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/08-112/54268, за умовами, якого кредитор надав позичальнику кредит в сумі 25 000грн.із відсотковою ставкою за користуванням кредитом 18%річних строком до 01.09.2016року. В забезпечення виконання зобов"язань позичальника перед банком виступає іпотечний договір, зареєстрований в реєстрі за №1451 від 01.09.2006р., предметом, якого є нерухоме майно, належне [PERSON]на праві власності, а саме: житловий будинок [ADDRESS] ,загальною площею 53.7кв.м.,житловою 38.0кв.м. Заставна вартість предмета іпотеки визначена сторонами складає 37800 грн. Відповідач неналежним чином виконує взяті на себе зобов"язання, чим були порушені умови кредитного договору, внаслідок чого у нього перед банком виникла заборгованість на загальну суму 150 687.69 грн., із якої: заборгованість за кредитом 17 615.85 грн., заборгованість за відсотками- 17 452.71 грн., пеня за прострочку кредиту та відсотків- 115619.13 грн. Дана сума заборгованості, як вважає позивач, дає йому право вимагати звернення стягнення на предмет іпотеки. . В судове засіданні позивач представника не надіслав, надав на адресу суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON]та його предстаник за угодою [PERSON] в судове засідання не з"явилися, надали суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позов визнають в повному обсязі, проте просили суд зменшити розмір пені з урахуванням матеріального становища та стану здоров"я [PERSON]та його дружини. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. З матеріалів справи вбачається, що 01 вересня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним Банком "Аваль", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль", та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/08-112/54268, за умовами якого кредитор надав позичальнику кредит в сумі 25 000грн.із відсотковою ставкою за користуванням кредитом 18%річних зі строком повернення до 01.09.2016року(п.п.1.1.,1.2 кредитного Договору). Відповідно до кредитного договору кредит надано на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за кристування. Натомість позичальник зобов'язався щомісячно до 15 числа місяця проводити погашення Кредиту рівними частками та сплачувати проценти відповідно до Графіку погашення кредиту(п.п.1.3-5.1Договору кредитного). В забезпечення виконання зробов"язань кредитного договору, між Банком та [PERSON] 01.09.2006 року було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №1451. Згідно умов зазначеного договору, предметом іпотеки є житловий будинок [ADDRESS] ,загальною площею 53.7кв.м.,житловою 38.0кв.м.,про що свідчить копія Іпотечного договору. Даний житловий будинок належить [PERSON] на праві власності , що підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідно до якого право власності виникло на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок, видане виконкомом Доманівської селищної ради Миколаївської області 19.09.2002р. Позичальник свої зобов'язання за Договором виконував неналежним чином, внаслідок чого прострочена заборговансіть, станом на 18.06.2014р.складає 150 687,69 грн., з яких : 17615.85грн.-заборгованість за кредитом, 17452.71грн.- заборгованість за відсотками, 115 619.13грн.- пеня за прострочку кредиту та відсотків. Відповідно до ст. 1054 ЦК України- за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст.ст.546,548-551 ЦК України передбачено, що сторони зобов'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов'язання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі. Відповідно до ст.611,ч.2 ст.612, ч.1 ст.1049,ст.1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення) боржник не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, зокрема повинен сплатити суму боргу в розмірі, передбаченому договором, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. Досліджуючи письмові докази по справі, судом встановлено, що за прострочку кредиту та відсотків за користування кредитом банком нарахована пеня, яка складає 115619.13 грн. Пеня нарахована за 3 роки, тоді як відповідно до ст.258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність. Зокрема, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки( штрафу, пені). Застосвуючи строки позовної давності до вимог про стягнення неустойки у виді пені, розмір пені за один рік складатиме 52 125 грн. Сума заборгованості за кредитом та відсотками складає 35068.56 грн. Частина.3 ст. 551 ЦК України передбачає, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВВС від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка. Істотними обставинами можна вважати зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але і інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. З наданих заяв відповідача [PERSON]та його представника [PERSON]вбачається, що відповідач визнає позовні вимоги, але просить зменшити розмір пені. При цьому просить врахувати його матеріальний стан(не працює), а також майновий стан його дружини,яка працює на 0.75 ставки молодшою медсестрою, а також просив врахувати його стан здоров"я та стан здоров"я дружини. Зазначене підтверджується матеріалами, доданими відповідачем,а саме копіями амбулаторних карток [PERSON]та [PERSON] Аналізуючи надані суду відповідачем докази, суд вважає, що вони є істотними та можуть бути взятими до уваги при зменшенні розміру пені . Крім того, співвідношення пред'явлених до стягнення санкцій і наслідки порушення зобов'язання не є співмірними, сума пені значно перевищує розмір збитків, а тому підлягає зменшенню до 30000грн.. За таких обставин загальна сума заборгованості за кредитним договором складає 65068.56 грн. Відповідно до положень ст. 589 ЦК України, в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також вимог, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлене договором. Відповідно до частини 1 ст. 33 ЗУ"Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст.12 Закону України "Про іпотеку"- право звернення стягнення на предмет іпотеки до строку погашення кредиту у випадках порушення зобов"язання по кредитному договору виникає у іпотекодержателя в момент настання терміну виконаня зобов"язань. Наявність заборгованості у позичальника перед банком, станом на 18.06.2014р. в загальному розмірі 65068.56 грн., дає підстави кредитору та іпотекодержателю вимагати виконання зобов'язань на свою користь та звернути стягнення на предмет іпотеки. Заставна вартість предмета іпотеки визначена сторонами складає 37800 грн. Право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки у разі неналежного виконання позичальником будь-яких умов основного зобов'язання передбачено розділом 5 іпотечного договору. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов Договору (несвоєчасним та не в повному обсязі погашенням передбачених графіком сум) позивачем була направлена відповідачу письмова вимога про усунення порушень №114-13-0-00/254 від 24.06.2014р., тобто про необхідність у тридцятиденний строк погасити заборгованість, та попереджено про звернення стягнення на іпотечне майно. Крім того, рішенням Доманівського районного суду від 05 червня 2009р. стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за кредитом в сумі 22551.97 грн. Дане рішення на теперешній час знаходиться в стадії виконання. Враховуючи, що позивачем по справі надано достатньо доказів на обґрунтування та підтвердження заявлених вимог, надано детальний розрахунок виниклої заборгованості, а відповідач у свою чергу в письмовій заяві визнав позовні вимоги, суд вважає доцільним позовні вимоги задовольнити. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати, документально підтверджені, підлягають стягненню з відповідача. Судовий збір по даному спору складає 243.60 грн.

Outcome: approved