Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Позивач за первісним позовом звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що на даний час його малолітній син [PERSON] перебуває разом з колишньою дружиною за кордоном і даних про умови проживання сина він не має. Зазначає, що відповідачка одружилася з громадянином Словаччини, у даній країні не працевлаштована, доходів не має, внаслідок чого не може забезпечити належних умов для виховання та спільного з нею проживання їх дитини - сина [PERSON], [INFO]. Вважає, що наявність у нього постійного джерела доходів та належних умов для проживання слугує достатніми підставами для задоволення позову. Просить суд визначити місце проживання сина з ним, надавши дозвіл на його виїзд за кордон в у своїй присутності без згоди матері. Відповідачка щодо задоволення позову заперечила, звернулася з зустрічним позовом, яким просила суд надати їй дозвіл на оформлення проїзних документів для виїзду за кордон малолітнього сина без згоди його батька та дозвіл на виїзд за кордон на постійне місце проживання малолітнього сина без згоди його батька - [PERSON]. Зазначила, що на даний час вона проживає за кордоном, одружена з громадянином Словацької Республіки, разом з яким винаймає житло, її чоловік має щомісячний дохід, зобов"язався утримувати її разом із сином. Позивач за первісним позовом в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та наполягав на їх задоволенні, додатково пояснив, що, на його думку, проживання сина за кордоном позбавить можливості зустрічатися з ним та приймати участь у його вихованні. Представник відповідачки за первісним позовом такий не визнав, оскільки вважає, що у даному випадку лише мати може створити достатні умови для всебічного розвитку їх малолітньої дитини. Представник третьої особи - служби у справах дітей Свалявської РДА розгляд даного питання залишила на розсуд суду, пояснивши, що рішення про доцільність проживання дитини з батьком прийнято за відсутності даних щодо місця проживання матері і має рекомендаційний характер. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні первісного позову слід відмовити, а зустрічний підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до Актів обстеження умов проживання, складених за місцем проживання як позивача так і відповідача, створені належні умови для виховання дитини (а.с.131-132). Згідно висновку Служби у справах дітей Свалявської РДА прийнято дорадче рішення про доцільність проживання дитини [PERSON] з батьком [PERSON] ( а.с. 130). У судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено, що позивач працює спеціалістом-землевпорядником Полянської сільської ради і за 2013 рік отримав дохід в розмірі 48 931,41грн. (а.с.42). За місцем роботи характеризується позитивно (а.с. 43). Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. За правилами ст.ст. 155, 161 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини і якщо мати та батько, які проживають окремо не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов"язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров"я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Декларація прав дитини від 20 листопада 1959 року містить принцип 6, за яким малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Тобто перевага надається матері. Згідно свідоцтва про одруження Словацької республіки № 2013/00714-005, 14.12.2013 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб (а.с. 189-190). Згідно договору найму, орендар: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] орендують житло, площею 104, 43 кв.м. на невизначений термін від 20.12.2013 року (а.с. 57-59). Відповідно свідчення під при присягою, [PERSON], громадянин Словаччини, [INFO] зобов"язався під час усього терміну перебування у Словацькій Республіці фінансово і матеріально забезпечувати свою дружину і її сина (а.с. 61-62). За правилами ст. 4 ЗУ "Про порядок виїзду і в"їзду в Україну громадян України", оформлення проїзного документу дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батька або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, статтею 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. З огляду на вищевикладене, оцінивши докази у їх сукупності, суд погоджується з доводами представника позивача за зустрічним позовом про те, що проживання дитини за місцем проживання матері буде відповідати інтересам дитини. Мі ж дитиною та матір'ю в ранньому віці існує тісний зв'язок, розірвання якого може призвести до негативного впливу на розвиток дитини, спричинити стресові ситуації, пов'язані зі зміною звичного їй режиму проживання. Наявний у справі висновок Служби у справах дітей про доцільність спільного проживання дитини - [PERSON] з батьком [PERSON] носить дорадчий характер, прийнятий без урахування усіх обставин справи, на думку суду, не відповідає найкращим інтересам дитини і не може слугувати підставою для задоволення позову (а.с. 130). Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що проживання дитини з матір'ю не позбавляє батька права брати участь у вихованні дитини, її утриманні, а також можливості вільно спілкуватися з нею.

Outcome: approved