Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача та зазначає , що з відповідачем проживала однією сім"єю близько 4 років без реєстрації шлюбу у державних органах . Від цього шлюбу у них є дитина [PERSON] , [INFO] , який на даний момент проживає разом з нею і якого визнав відповідач своїм сином . Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 СК України обов"язку утримувати свою дитину . Це , зокрема , виявилося у тому , що останній добровільно відмовляється утримувати сина , обов"язки щодо утримання та виховання дитини вона несе самостійно . Вона не працює , отримує від держави соціальну допомогу у розмірі 860 грн. щомісячно , має на утриманні ще одну дитину . Угоди про добровільне утримання сина між ними не досягнуто. Їй відомо , що відповідач аліменти нікому не платить , стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться , наявність інших неповнолітніх дітей невідома. Просить суд : - присудити аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] та стягнути їх із [PERSON] і розмірі 1/4 частки від заробітку ( доходу ) відповідача щомісячно , починаючи із дня пред"явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття ; - присудити аліменти на її утримання та стягнути їх із [PERSON] в розмірі 1/4 частки від заробітку ( доходу ) відповідача щомісячно , починаючи із дня пред"явлення цього позову і до досягнення сином , [PERSON] трирічного віку. - відповідно до вимог ст.430 ЦПК України допустити негайне викоання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. - судові витрати стягнути з відповідача на користь держави . У судове засідання сторони не з"явилися . Позивач надала суду заяву, у якій просить суд розглянути справу без її участі. Позовні вимоги змінила та просить суд стягувати аліменти у твердій грошовій сумі , а саме просить стягувати аліменти в розмірі 3 000 грн. . Відповідач позов визнає частково . Зазначає , що згоден сплачувати аліменти на дитину у розмірі 1000 грн. . Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню . Судом встановлено , що дійсно сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах і від спільного проживання мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження , серії [NUMBER] , виданого 24.01.2017 р. Петропавлівським відділом ДРАЦС ГУ Ю у Дніпропетровській області. Довідкою Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області від 26.09.2018 р. ( вих. № 6231 ) зазначається , що [PERSON] прописана за адресою [ADDRESS] і разом з нею прописаний та проживає [PERSON] , [INFO] В довідці Петропавлівської РДА № 4915 від 27.09.2018 р. зазначається , що [PERSON] , тобто позивач по справі , знаходиться на обліку в УСЗН Петропавлівської РДА та отримує щомісячну допомогу в розмірі 860 грн. Згідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов'язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ст. 8 ЗУ " Про охорону дитинства " ,кожна дитина має право на рівень життя , достатній для її фізичного,інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей у судовому порядку. Приписами ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України Законом "Пpo Державний бюджeт на 2018 рік" прожитковий мінімум для дитини вiкoм до 6 років з 1 липня по 30 листопада становить 1559 грн. Згідно ч. 1ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Позивач визначила спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. В той же час не конкретизувала який саме розмір слід стягувати на сина та на її утримання. При визначенні величини аліментного платежу суд враховує матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. У відповідності до ч.1ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Встановивши зазначене, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини. Ці висновки відповідають вимогам ст.ст. 84,180,181 СК України. Як зазначено вище , позивач просить стягнути з відповідача аліменти в загальному розмірі 3 000 грн. у твердій грошовій сумі , щомісячно і до повноліття дитини. Суд не погоджується з вказаною вимогою позивача, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи. Позивач зазначає , що відповідач не працює , тобто визначити його дійсний матеріальний статок не має можливості , а отже у нього немає реальної можливості сплачувати аліменти у вищезазначеному розмірі . Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, без наявності відомостей щодо розміру заробітної плати відповідача або його іншого доходу , без наявних достатніх доказів , суд вважає, що визначений позивачем розмір аліментів у твердій грошовій сумі є занадто завищеним, що не відповідає матеріальним можливостям відповідача. Відповідач в своїй заяві зазначає , що він позов визнає , тобто формально визнає розмір стягуваних аліментів. Суд не приймає дану позицію відповідача в силу вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України . При цьому суд керується засадами розумності та реальності позиції сторони. В цій частині вимоги позивача підлягаю зменшенню до 1000 грн. , тобто ця вимога підлягає частковому задоволенню. Даний розмір є достатнім та не буде порушувати майнові права дитини . Щодо вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на неї , як непрацюючої дружини. Як встановлено судом сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі . В зв"язку з цим , суд бере до уваги норми ст. 91 СК України , де зазначається , що жінка та чоловік , які не перебувають у шлюбі між собою , мають право на утримання в разі проживання з нею , ним їхньої дитини , відповідно до ч. 2 - 4 ст. 84 та ст. ст. 86 і 88 цього Кодексу . Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволення і суд вважає , що з відповідача , з врахуванням вищезазначених обставин слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн. , щомісячно і до досягнення дитиною трирічного віку. Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд враховує те, що позивачка звільнена від сплати судового збору, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", а відтак відповідно до ст.141 ЦПК України його слід стягнути з відповідача в дохід держави в розмірі 704 гривень 80 копійок. На підставі викладеного ,

Outcome: partial