Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом, де зазначив, що 11.07.2013 року між ним та фізичною особо-підприємцем "[PERSON]" укладено договір на проведення відновлювального ремонту автомобіля SUBARU Forester, номер державної реєстрації [NUMBER], після події дорожньо-транспортної пригоди. Згідно акту виконаних робіт позивачем як замовником сплачено за проведені роботи, а також використані матеріали, 27 888,00 грн. Позивач зазначає, що при прийомці автомобіля був позбавлений можливості оцінити якість проведених робіт. Водночас, після консультації експерта-автотехніка встановлено, що відносно автомобіля не проводились дії по ремонту та заміні комплектуючих, які визначались умовами договору. Зокрема, не здійснено заміну дверей задніх вартістю 7953 грн., глушників - 4320 грн., панелі кузова задньої - 2180 грн., посилювача бампера заднього - 1462 грн. Крім того, встановлено, що замінений бампер задній, вартістю 2000 грн., днище багажника - 2920 грн. - неналежної якості. Вартість оплачених позивачем робіт склала 3440 грн. Вказуючи на дані обставини та посилаючись на положення ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів", позивач просить розірвати укладений 11.07.2013 року договір на виконання робіт, стягнути з відповідача 24 275 грн. заподіяних збитків, відшкодувати моральну шкоду в розмірі 5000 грн. В судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позові. В судове засідання від 19.02.2015 року позивач не з"явився, надав заяву про можливість слухання справи у його відсутності. Представник відповідача позовні вимоги не визнав. При цьому зазначив, що відповідач тривалий час проживає за кордоном, будь-який договір на виконання робіт не укладав. Крім того, як фізична особа-підприємець не має найманих працівників. В судове засідання від 19.02.2015 року відповідач не з"явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд встановив. Відповідно до витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS], зареєстрований як фізична особа-підприємець в грудні 2011 року, за видом діяльності - технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів. Відомості про припинення підприємницької діяльності відсутні. В липні-серпні 2013 року між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] досягнуто згоди на проведення ремонтних робіт автомобіля SUBARU Forester, номер державної реєстрації [NUMBER]. Відповідно до договору ФОП [PERSON] взяв на себе зобов"язання використати матеріали, а саме: бампер задній вартістю 2000 грн., днище багажника - 2920 грн., панель кузова задня - 2180 грн., посилювач бампера заднього - 1462 грн., двері задні - 7953 грн., глушник - 4320 грн., витратні матеріали - 1195 грн. З метою заміни та встановлення даних частин сторонами обумовлено проведення таких робіт - бампер задній - заміна - 180 грн., бампер задній - покрас 756 грн., днище багажника - заміна - 900 грн., днище багажника - покрас - 432 грн., труба глушника - заміна - 160 грн., установка авто на стапель 480 грн., батарея акумуляторна - заміна -- 30 грн., ліхтар задній лівий заміна - 20 грн., ліхтар задній правий - заміна - 20 грн., панель задня - заміна - 576 грн., панель задня - покрас - 540 грн., посилювач бампера задній - заміна 144 грн., труба глушника - заміна - 160 грн., двері задні - заміна - 510 грн., двері задні - покрас 918 грн., мийка авто - 32 грн. Укладення договору підтверджується актами виконаних робіт від 08.08.2013 року (а.с.89-90) з наявним переліком запчастин та матеріалів, робіт. Вказані документи мають витиски печатки ФОП "[PERSON]". Суд приходить до висновку про дійсну сплату передбачених умовами договору грошових коштів замовником, оскільки документ, який обумовлює відповідні роботи, визначений як акт виконаних робіт (завершеної дії), а позивачем після ремонту безперешкодно отримано у розпорядження автомобіль. В судовому засіданні позивач пояснив, що здійснив оплату готівкою. З приводу зауважень представника відповідача на те, що сплата грошових коштів не підтверджена, суд зауважує, що відсутність фіскальних документів, за умови наявності акту виконаних робіт, слід вважати недобросовісністю самого суб"єкта господарської діяльності. За наслідком проведеної судової авто-технічної трасологічної товарознавчої експертизи надано висновки експертів № 13612/13613/14-34 від 28.11.2014 року та № 13471/14-52/13472/14-54 від 25.12.2014 року. Відповідно до висновків задні дверцята на автомобілі не змінювались та є його заводською комплектуючою деталлю. Заміна глушників, відповідно до висновків, не відбувалась. Днище багажника та задня панель автомобіля мають один шар ЛФП, він відрізняється від нижнього шару ЛФП кузова автомобіля, що, за висновком експерта, може свідчити про заміну цих деталей, а не про перефарбування. Підсилювач бампера міг замінюватись. Задній бампер міг замінятись, фарбувався. Суд зазначає, що умовами договору передбачено вартість дверей задніх - 7953 грн., їх заміна - 510 грн., покрас - 918 грн., вартість глушника - 4320 грн., заміна труби глушника - 160 грн. Крім того, визначено вартість фарбування днища багажника - 432 грн., фарбування панелі задньої 540 грн. Саме вказані комплектуючі та види робіт, на думку суду, не були використані та не проводились у відповідності до визначеного умовами договору їх обсягу. Вказане твердження грунтується на порівняльному аналізі умов договору згідно акту виконаних робіт та висновків експертизи. У відповідності до п.4 ч.3 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи. Висновками експертизи підтверджується наявність недоліків у проведених роботах з ремонту автомобіля. У відповідності до п.15 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів (роз"яснення термінів) недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем). Враховуючи вищевказане право позивача на відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи суд вважає необхідним стягнути з відповідача вартість запасних частин, а також вартість робіт з їх установки та окраски, що становитиме загалом: вартість дверей задніх 7953 грн., їх заміна - 510 грн., покрас - 918 грн., вартість глушника - 4320 грн., заміна труби глушника - 160 грн., вартість фарбування днища багажника - 432 грн., фарбування панелі задньої 540 грн. = 14 833 грн. Стягнення вказано суми забезпечить відновлення порушених прав позивача шляхом можливості проведення ремонту власними силами або із залученням третіх осіб. Суд не вбачає за можливе стягнути на користь позивача визначений за висновком експертизи розмір шкоди після проведених ремонтних робіт в сумі 19 833,99 грн. Як зазначено у висновку неякісність ремонту, крім іншого, пов"язана із перефарбуванням заднього бамперу, водночас, саме умовами договору визначено його заміна та перефарбування. Вартість усунення недоліків, пов"язаних з усуненням слідів корозії, герметизацією зварних швів, що за висновком експертизи є обов"язковим відповідно до нормативних вимог, не є підтвердженою, оскільки не піддавались окремій калькуляції за висновком експертизи. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Звертаючись до суду та обгрунтовуючи розмір заподіяних збитків, позивач вказував на визначені за умовами договору вартість запасних частин, вартість робіт по їх заміні та окрасці. Саме сукупність таких сум покладено в основу ціни позову. Суд не може покласти в основу прийнятого рішення твердження представника відповідача про те, що фактично безпосередньо [PERSON] був відсутнім на території України під час укладення договору, не укладав договір на проведення ремонтних робіт, відтак договір є недійсним як такий, що не відповідає волевиявленню особи. Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦПК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідачем не надано доказів на підтвердження тієї обставини, що укладений договір не є вільним, не відповідає волі особи як суб"єкта господарської діяльності, яка направлена на проведення робіт з ремонту автотранспортних засобів. Відповідачем не заявлявся позов про визнання договору недійсним. З приводу вимоги про розірвання договору суд зауважує наступне. Відповідно до ч.1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно з ч. 2 ст. 251 ЦК України терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Як встановлено в судовому засіданні сторонами складено акти виконаних робіт від 08.08.2013 року. Вказана подія і є фактичним припиненням дії договору, відтак вимога про його розірвання є безпідставною. Відповідно до п.5 ч.1 ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Як роз"яснив Пленум Верховного Суду України у постанові N 4 від 31.03.95 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. Виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним визначити розмір моральної шкоди в сумі 2000,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Наданими позивачем документами підтверджено оплату грошових сум, пов"язаних із проведенням експертизи (п.4 ч. 3 ст. 79 ЦПК України), а саме: оплата висновку - 11840 грн., оплата пального при доставці автомобіля до місця огляду експертами - 581,82 грн., перебування автомобіля в ТОВ "Богдан-Авто Поділ" під час огляду експертами - 187,20 грн., а всього - 12 609,02 грн. Пропорційно до заявлених вимог сума судових витрат, що підлягає до відшкодування, становитиме 16 833 грн. (сукупній розмір задоволених вимог) * 12 609,02 грн. (витрати, пов"язані із проведенням експертизи) / 29 275 грн. (ціна позову) = 7 250,13 грн. на користь позивача, а також 487,2 грн. судового збору на користь держави відповідно до частково задоволених вимог про стягнення матеріальної шкоди, відшкодування моральної шкоди.

Outcome: partial