Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: Орган опіки та піклування Доманівської райдержадміністрації, Орган опіки та піклування Мостівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області , Орган опіки та піклування Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, про визначення місця проживання дитини, посилаючись на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2014р. Від шлюбних стосунків у подружжя народилася донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Доманівського районного суду 04.12.2018р. шлюб між сторонами було розірвано. Причиною розірвання шлюбу, як вважає позивачка, стало систематичне приниження її людської гідності, постійне ображання. Так як, їх сім"я проживала разом з батьками відповідача, в ході чергової сварки, відповідач вигнав позивачку з дому, не дозволивши забрати з собою дитину. Малолітня дитина залишилася проживати з батьком. Після припинення шлюбних стосунків, відповідач [PERSON] не дає можливості бачитися, спілкуватися їй з дитиною та приймати участь в її вихованні. [PERSON] , з метою повернення дитини, зверталася в орган опіки та піклування Мостівської сільської ради Доманівського району та правоохоронні органи, однак, оскільки подружжя мають рівні права щодо виховання дитини, їй рекомендовано було звернутися до суду. Позивачка вважає, що вона, як матір дитини, має переважне право на визначення місця проживання доньки разом із нею, оскільки має належні соціально-побутові умови для проживання дитини разом із нею. Позивачка проживає у житловому будинку, де є окрема кімната для дитини. Кімната обладнана всім необхідним для створення належних умов її виховання, дозвілля, навчання та відпочинку. Позивачка проживає разом з батьками, які працюють і мають стабільний дохід. Вона матеріально забезпечена, працює помічником вихователя у дитячому закладі. Має добрий стан здоров"я, за місцем проживання характеризується позитивно. На думку позивачки, проживання малолітньої доньки саме з матір"ю, для дитини буде більш прийнятним, оскільки у матері більше емоційно- вольової мотивації, можливостей та часу приділити дитині увагу. З часом, наслідки проживання малолітньої доньки разом із батьком, який не спроможний дати їй материнську любов і ласку, забезпечити всім необхідним для комфортного життя, на думку позивачки, призведуть до непоправних негативних наслідків у житті доньки, тому позивачка просить у позовній заяві визначити місце проживання дитини разом із нею. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник- адвокат Терлецька Т.О., позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. Позивачка пояснила, що вона має кращі житлово-побутові умови для проживання дитини разом з нею. Крім того, працюючи помічником вихователя в дитячому садочку, вона має достатній досвіт для виховання та розвитку дитини. У разі задоволення позовних вимог, вона не буде заперечувати проти спілкування батька з дитиною. Відповідач [PERSON] та його представник- адвокат Каратассо Л.Г., в судовому засіданні та письмовому відзиві на позовну заяву заперечували проти задоволення позовних вимог. Відповідач пояснив, що він не чинив перешкод у спілкуванні матері з дитиною. Після розлучення дитина залишилася проживати разом з ним. Відповідач проживає разом з батьками, які мають належні матеріально-побутові умови для проживання та виховання дитини. Відповідач матеріально забезпечений, працює, має стабільний дохід. Крім того, він є власником земельної ділянки. Батьки відповідача теж мають у власності земельні дялнки, від використання яких отримують щорічно певний дохід. Так як дитина з народження проживає з ним біля його батьків, то в інтересах дитини, вважає необхідним залишити дитину проживати з ним, оскільки донька до нього дуже прив"язана. Зміна місця проживання дитини може негативно вплинути на її психологічний стан, оскільки дитина тривалий час з матір"ю не спілкується. Не заперечує проти спілкування дитини з матір"ю. Представник третьої особи- орган опіки та піклування Доманівської райдержадміністрації в судове засідання не з"явився, в письмовій заяві просив справу розглянути без їх участі. Представник органу опіки та піклування Мостівської сільської ради Бабанська Н.В. в судовому засіданні пояснила, що на думку органу опіки та піклування проживання дитини разом з батьком буде більш доцільним і буде відповідати інтересам дитини. Представник органу опіки та піклування Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області в судове засідання не з"явилися, про час та місце розгляду справи належним чином були повідомленні, у письмовій заяві просили справу розглянути без їх участі. У письмовому висновку висловили думку, що в інтересах дитини буде більш доцільним визначити місце проживання малолітньої доньки разом із матір"ю, яка має для цього всі житлово-побутові та матеріальні умови. Вислухавши пояснення сторін, свідків, допитанних в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини- батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Стаття 11 Закону України "Про охорону дитинства" наголошує, що кожна дитина має право на проживання в сім"ї разом з батьками або в сім"ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов"язки щодо своїх дітей, однак предметом основної турботи та основним обов"язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Із системного тлумачення статей 3,9,18 Конвенції про права дитини, частин другої та третьої ст.11 Закону України "Про охорону дитинства", слідує, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Відповідно до ст.150 СК України- батьки зобов"язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім"ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов"язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини ( стаття 155 СК України). Отже, батьки дитини не тільки мають право на виховання дитини та й обов"язок виховувати дитину в атмосфері поваги до її прав, її людської гідності, в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї родини, сім"ї, свого народу та Батьківщини. За змістом статей 160-161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов"язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров"я та інші обставини, що мають істотне значення. Тлумачення частини першої ст.161 СК України свідчить, що до інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною ( як виконують батьки свої батьківські обов"язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Поведінка батьків, їх авторитет відіграє суттєву роль у вихованні дитини, адже дитина не має самостійного досвіду соціальної поведінки, а тому успадковує досвід і поведінку авторитетних для неї батьків. Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 2014р. по 2018р., який рішенням суду був розірваний, про що свідчать копія свідоцтва про шлюб (серії [NUMBER] ) та копія рішення суду(справа 475/1313/18). Від шлюбних стосунків у подружжя [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Після припинення шлюбних відносин та розлучення, сторони не можуть дійти згоди щодо місця проживання дитини. На даний час дитина проживає разом з батьком в с.Лідіївка, Доманівського району, Миколаївської області. Позивачка вважає, що відповідач примусово утримує доньку у себе, не дає можливості спілкуватися матері з донькою, чим грубо порушує інтереси дитини та матері. В судовому засіданні позивачка стверджувала, що після припинення шлюбних стосунків вона була вимушена покинути будинок, де проживала разом із сім"єю, але доньку забрати із собою вона не могла, так як відповідач чинив цьому перепони. З моменту примусового виселення із домоволодіння колишнього чоловіка, вона не може спілкуватися із дитиною, так як відповідач їй цього не дозволяю. Позивачка вважає, що дитина повинна проживати разом із нею, так як за місцем її проживання створені всі належні умови для проживання та виховання малолітньої дитини разом із матір"ю. Судом встановлено, що [PERSON] з листопада 2018р. проживає в [ADDRESS] разом з матір"ю та вітчимом. За місцем проживання позивачка та її батьки характеризуються з позитивної сторони, про що свідчить довідка -характеристика виконавчого комітету Висунської сільської ради № 1379 від 29.11.2018р. За станом здоров"я позивачка на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що підтверджується довідками Доманівської ЦРЛ № 432. Згідно довідки Мостівської сільської ради №122 від 27.02.2019р., [PERSON] працювала на посаді вихователя Лідіївського ДНЗ з 24 вересня 2018р. по 12.11.2018р. З 06 лютого 2019р. [PERSON] працює в Березнегуватському дошкільному закладі №1 "Сонечко" на посаді помічника вихователя. За час роботи на зазначеній посаді показала себе добросовісним, працьовитим працівником. Підтримує атмосферу спокою, доброзичливості, поваги до дітей та дорослих, про що свідчить характеристика з місця роботи від 25.03.2019р. Згідно довідки виконавчого комітету Березнегуватської селищної ради № 519/04-09 від 18.03.2019р., позивачка має стабільний дохід у виді мінімального розміру заробітної плати . Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім"ї № 11 від 19.03.2019р., позивачка [PERSON] проживає разом з батьками в [ADDRESS] , мама [PERSON] -домогосподарка, отримує дохід від здачі молока, вітчим [PERSON] працює шофером , слюсарем і отримує певний дохід. Площа житлового будинку складає 60м2, опалення- газове. Родина має підсобне господарство, земельні ділянки (паї). Будинок складається із чотирьох житлових кімнат. Житловий будинок з усіма зручностями, у виді туалету та ванної кімнати. Даний будинок належить на праві власності [PERSON] -матері позивачки. Наявність у родини підсобного господарства у виді великого рогатого скота, птиці, свинів та земельного паю, підтверджується і довідкою № 1378 від 03.12.2018р. Висунської сільської ради Березнегуватського району. Крім того, [PERSON] має у приватній власності власний житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, загальною площею 79,7 м2, розташований в [ADDRESS] , про що свідчить Договір дарування, посвідчений нотаріально 02.10.2019р. за № 593 та Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 1478408148211 від 02.10.2019р. Згідно довідки виконавчого комітету Висунської сільської ради № 1733 від 11.12.2019р.- на території Висунської сільської ради працює дві школи та три заклади дошкільної освіти. Опитані в судовому засіданні свідки з боку позивача, а саме- [PERSON] , яка є мамою позивачки та [PERSON] , з якою позивачка раніше працювала в одному дошкільному закладі, характеризуєть [PERSON] виключно з позитивної сторони. Свідки пояснили, що після розлучення дитина вимушено залишилася проживати з батьком . [PERSON] неодноразово скаржилася, що не може спілкуватися та бачитися з дитиною, тому що колишній чоловік не дає їй такої можливості. В свою чергу, відповідач [PERSON] , як батько дитини, вважає, що дитина повинна проживати разом з ним. Відповідач вважає, що від народження дитина проживає разом із його родиною, в будинку батьків, де є для проживання та виховання малолітньої дитини всі належні умови. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім"ї [PERSON] від 13.11.2018р.- родина проживає у житловому будинку, загальною площею 50м2. Будинок складається із двох житлових кімнат з пічним опаленням. Родина має підсобне господарство у виді свиней, кози, птиці, 2 вуликів та корови. Батько відповідача має земельну ділянку. Малолітня донька, яка проживає разом із батьком, має власне ліжко, іграшки та одяг. Житловий будинок, в якому проживає відповідач, відповідно до Договору купівлі-продажу нерухомого майна № 662 від13.10.2000р., посвідченого Універсальною товарно-сировинною біржею, належить [PERSON] , який є батьком відповідача. [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,80 га, про що свідчить копія Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №548019. Відповідач [PERSON] щорічно отримує від ТОВ СП "НІБУЛОН" благодійну допомогу, в якості оренди земельного паю, про що свідчить довідка № 86/103/2 від 26.02.2019р. За місцем проживання [PERSON] характеризується з позитивної сторони, що підтверджується характеристикою Мостівської сільської ради № 260 від 27.02.2019р. За станом здоров"я на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває ( довідки Доманівської ЦРЛ від 13.01.2018р. та № 124 05.02.2019р.). Батько відповідача [PERSON] також має у власності кілька земельних ділянок, про що свідчать копії Державних актів на право власності на земельні ділянки. Починаючи, з 05.04.2019р. [PERSON] працює на посаді підсобного робітника у СФГ "Колос", що підтверджується довідкою № 28 від 05.04.2019р. За місцем роботи має стабільний дохід у виді мінімального розміру заробітної плати ( довідка № 03 від 09.07.2019р.). За місцем роботи характеризується з позитивної сторони ( характеристика № 32 від 27.08.2019р.). Відповідно до довідки Відділу освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Мостівської сільської ради № 46 від 26.02.2020р.- на території с.Лідіївка, Доманівського району знаходяться 2 заклади освіти комунальної власності, а саме- дошкільний навчальний заклад та загальноосвітня школа. Аналізуючи матеріальний стан сторін по справі, суд приходить висновку, що обома батьками створені належні умови для проживання дитини. Обоє батьків однаково ставилися до виконання своїх батьківських обов"язків. В силу того, що малолітня дитина тривалий час проживає разом із батьком і позбавлена можливості, із-за неприязних стосунків між батьками, спілкуватися з матір"ю, прихильність дитини до батька, на думку суду є більшою ніж до матері. Відповідно до висновку щодо визначення місця проживання малолітньої дитини від 06.05.2019р., орган опіки та піклування Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області вважає за доцільне визначити місце проживання дитини разом із матір"ю [PERSON] . Орган опіки та піклування вважає, що в даному випадку необхідно врахувати вік та стать дитини, у зв"язку з тим, що є складнощі, що стосуються виховання та піклування саме батьком дитини, якщо дитина є дівчинкою, незалежно від її віку. Позитивний приклад матері, її турбота, увага, розуміння є найбільшою складовою гідного життя дівчинки в майбутньому. Відповідно до рішення органу опіки та піклування Мостівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, члени комісії прийшли висновку про доцільність визначення проживання дитини біля батька [PERSON] . Мотиви прийняття такого висновку комісія у наданому рішенні не обгрунтували. Відповідно до ст.19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв"язанні спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обгрунтованим, суперечить інтересам дитини. У ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов"язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов"язків щодо дитини. У ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989р. закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25.01.1996р. під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловити її думки і приділяє їм належну увагу. Основним критерієм для вирішення цього питання є можливість дитини висловити свою думку. Європейський суд з прав людини зазначає, що суди не повинні кожного разу заслуховувати покази дитини в суді з питань побачень з батьками. Рішення з цього питання залежить від конкретних обставин у справі з урахуванням віку і рівня розвитку дитини (" Сахін проти Німеччини"). Аналогічні критерії (віку та рівня розвитку) для заслуховування думки дитини, містяться в ч 1 ст.218 СК України. За таких обставин, суд враховує, що законодавчо встановлено не ті умови, за яких думка дитини повинна бути врахована, а ті, за яких згода дитини не вимагається: відповідний вік, стан розвитку та здоров"я. Таким чином, прихільність дитини до батька не може бути основною підставою для визначення місця проживання дитини з батьком. Аналізуючи умови проживання дитини на даний час та стан її розвитку, суд вважає необхідним звернути увагу на висновки судово-психіатричної експертизи № 200 від 17.07.2019р., наданих в якості доказу відповідачем. Так, в мотивувальній частині висновку експертів зазначено, що інтелектуальний розвиток дитини не відповідає віковій нормі через педагогічну занедбаність. Маються ознаки затримки психологічного розвитку, обумовлені мікросоціальною занедбаністю. Відзначається природна вікова сугестивна підкореність старшим, знижена впевненість в собі, сором"язливість, замкненість, низька стійкість до стресових ситуацій. Зважаючи на висновки спеціалістів , а саме експертів -психологів, психіатрів, батько недостатньо приділяє увагу гармонійному розвитку та вихованню дитини. Матеріальне забезпечення дитини, створення належних умов для проживання, недостатньо для виховання дитини. Із пояснень відповідача [PERSON] в судовому засіданні встановлено, що він працює та постійно забезпечує матеріальний стан дитини. Протягом дня вихованням дитини займається бабуся, тобто його матір. Дитині він приділяє увагу після закінчення робочого часу. Беручи до уваги, що позивачка [PERSON] працює помічником вихователя в дитячому закладі, має певний досвід у спілкуванні , вихованні та розвитку дітей, суд вважає, що матір має більше можливостей приділяти увагу та час гармонійному розвитку дитини. Прихильність дитини більше до батька, ніж до матері, на думку суду, не є ключовою підставою для визначення місця проживання дитини. В силу вікового розвитку, дитина прихильна до того з батьків, з ким проживає. Неприязні стосунки між сторонами по справі, створення штучних умов, які перешкоджають позивачці спілкуватися з дитиною, порушують права дитини у спілкуванні з матір"ю. Крім того, зважаючи на умови проживання позивачки та відповідача, які обидва проживають біля батьків, обидва працюють і мають стабільний дохід, зважаючи на дохід батьків сторін та їх матеріальне забезпечення, суд вважає, що позивачка має більш кращі умови для проживання та виховання малолітньої дитини. На даний час, дитина проживає з батьком. В житловому будинку дитина має окреме ліжко, іграшки, одяг, що на думку суду є недостатнім для зростання дитини. Житлові умови позивачки дозволяють дитині проживати в окремій кімнаті. Крім того, будинок обладнаний усіма зручностями, що є необхідністю для зростання дитини в нормальних умовах. На підставі досліджених доказів, наданих сторонами, з метою забезпечення прав та інтересів дитини, суд приходить висновку, що місце проживання малолітньої [PERSON] має бути визначено із матір"ю, тому що [PERSON] створено більш сприятливі умови для проживання та гармонійного розвитку дитини, оскільки у будинку, облаштованому усіма зручностями, в якому мешкає мати, є окрема кімната для доньки, в якій вона буде проживати сама. Оскільки позов підлягає задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved