Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 13.07.2016 року звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, в якому просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що з 2001 року [PERSON] проживала разом з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу. [INFO] року у сторін народилася спільна дитина - донька [PERSON]. Спільне життя в батьків дитини не склалося через відсутність взаємопорузуміння, різні погляди на життя та на виховання дитини, тому з 2007 року позивач і відповідач проживають окремо. [PERSON] зареєстрована та проживає разом із матір'ю з 2007 року в квартирі № [ADDRESS] Донька [PERSON] навчається в спеціалізованій школі № 115 імені Івана Огієнка в 8-В класі. Позивач зазначає, що з метою підготовки [PERSON] до самостійного життя, приділяє дуже багато уваги та часу її вихованню, навчанню та розвитку. [PERSON] отримала подяку зі школи, де навчається її донька, в якій висловлено вдячність за її участь вихованні дитини і житті школи, за творчий підхід і активну життєву позицію. [PERSON] займається в народному ансамблі класичного танцю «Дивертисмент» та художній студії, що знаходяться в Палаці дитячої та юнацької творчості Солом'янського району, в 2012 та 2014 році приймала участь в міжнародних танцювальних конкурсах в Празі, де разом із колективом в 2014 році зайняла третє місце. В літній період 2014 року [PERSON] пройшла спортивний лагер (тур) «Сталкер» за такими направленнями як: гребля, велоспорт, творчість, туризм, спорт, поведінка, приготування їжі. В 2015 році донька позивача та відповідача детально ознайомилась з професією ветеринарного лікаря і основними правилами догляду за домашніми тваринами. З 1-12 червня 2015 року [PERSON] з успіхом пройшла програму «Дизайн і мода». 23 квітня 2016 року дитина отримала сертифікат про те, що вона успішно закінчила 1 курс І ступені програми «Ази фінансів». Позивач [PERSON] є фізичною особою-підприємцем з 14.01.2016 року, з 01 серпня 2013 року по 01 лютого 2016 року працювала в ТОВ «Торговий дім «Косметик Сорс» на посаді менеджера по роботі з клієнтами та має позитивну характеристику з попереднього місця роботи. Окрім того, матеріально забезпечує свою доньку так як має гідний дохід. З 2009 року відповідач [PERSON] не цікавиться своєю дитиною, також весь цей час його не хвилює матеріальне забезпечення, фізичний та духовний розвиток доньки. Така поведінка відповідача, на думку позивача, свідчить про те, що він ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Дитина проживає з матір'ю [PERSON] та знаходяться на її утриманні, так як саме позивач забезпечує дитину всім необхідним для її нормальної життєдіяльності: купує харчові продукти, сезонний одяг, сплачує за навчання та за додаткові курси, необхідні для розвитку дитини, покриває витрати на медичний догляд, а також купує інші речі, яких потребує дитини. Отже, враховуючи те, що батько не цікавиться життям дитини, не бере участі в її вихованні та не виконує батьківських обов'язків, позивач просить позов задовольнити. Позивач та представника позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та подали письмові пояснення, з яких вбачається, що позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав наведених в позовній заяві, зазначивши, що відповідач [PERSON] неповнолітню доньку [PERSON] не утримує, добровільно надавати допомогу на утримання дитини відповідач відмовився, тому позивач була змушена звернутися з позовом до суду про примусове стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідач не купує речі, подарунки, не вітає з днем народження, не надавав кошти на відпочинок, не займається вихованням дитини, не спілкується з нею, його не цікавить ні матеріальне становище, ні внутрішній світогляд дитини, з 2009 року не спілкується з дитиною, не проявляє до неї батьківської турботи та не цікавиться нею. Відповідач [PERSON] та представник відповідача в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином. 05.10.2016 року відповідач подав письмові заперечення, з яких вбачається, що спільне життя не склалося між сторонами, оскільки позивач вирішила припинити сумісне життя, тим самим залишила дитину без батьківської опіки та унеможливила подальше спілкування дитини з відповідачем. З 2009 р. позивач [PERSON] категорично забороняє відповідачу бачитися з дитиною та здійснює всі можливі перешкоди цьому спілкуванню, починаючи від блокування сторінки в соц. мережі і до вимагання грошової винагороди за побачення батька з дитиною. Відповідач вважає, що жодних обставин, які б давали підстави для ухилення від спілкування, виховання та утримання дитини не існує, оскільки він має бажання приймати участь у вихованні доньки та спілкуватися з нею. Згідно вимог ст. 280 Цивільного Процесуального Кодексу України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Представник 3-ї особи органу опіки та піклування Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації і судовому засіданні підтримав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника 3-ї особи, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно частин 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. За приписами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України «Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, а також якщо батьки є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини». Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно свідоцтва про встановлення батьківства, серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є батьком дитини [PERSON], яка народилася [INFO] року у [PERSON]. Відповідно до довідки форми №3 КП «Керуючої компанії з обслуговування житлового фонду Шевченівського району м. Києва» вбачається, [PERSON] зареєстрована та проживає разом із матір'ю [PERSON] та бабусею [PERSON] з 2007 року в квартирі № [ADDRESS] Згідно характеристики №134 від 17.08.2016 р., наданої спеціалізованою школою №115 ім. І. Огієнка м. Києва встановлено, що [PERSON], [INFO] навчається у 8-В класі вищевказаної школи, має середній рівень знань програмного матеріалу. Особливо подобаються уроки англійської, німецької мови, мистецтва, трудового навчання. По відношенню до однокласників займає дружню позицію, є друзі у класі. Серед однокласників користується авторитетом, бере активну участь в житті класу і позашкільних заходах. В позаурочний час відвідує танцювальну студію в Палаці школярів. Вихованням дитини займається мати - [PERSON]. Батько [PERSON] - [PERSON] протягом навчання [PERSON] в школі не цікавиться успіхами доньки, жодного разу не відвідував батьківських зборів, шкільних заходів, не спілкувався з класним керівником. Згідно висновку №82 від 28.09.2016 р. психологічного обстеження неповнолітньої [PERSON], [INFO], виданого міським центром Служби у справах дітей та сім'ї Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вбачається, що в результаті проведеного психологічного обстеження, у [PERSON] сформована емоційна прихильність до матері, образ батька не сформований, дівчинка не визнає його як члена родини, він протягом тривалого часу не був присутній в її житті, не цікавився її досягненнями та не підтримував її інтереси. У відносинах з батьком [PERSON] приймає власну усвідомлену позицію, у неї не проявляються позитивні почуття до нього. Враховуючи, міцну емоційну прихільність [PERSON] до матері, почуття відчуженості до батька, через те, що протягом багатьох років, гр.[PERSON] не приймав участі у вихованні доньки, позбавлення [PERSON] батьківських прав, в даній ситуації не матиме травматичний вплив на психічний розвиток неповнолітньої [PERSON]. Згідно акту обстеження умов проживання від 15.09.2016 р. встановлено, що [PERSON] проживає разом з мамою, бабусею, [PERSON] проживає в одній кімнаті з мамою, в квартирі є всі комунальні зручності, наявні необхідні предмети побуту та інтер'єру, меблі, побутова техніка, речі особистого вжитку, умови проживання задовільні. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснила, що позивач є її рідною сестрою, [PERSON] її племінницею. Спілкується з ними дуже часто, проводять разом час та їздять відпочивати. Позивач [PERSON] розійшлася з відповідачем [PERSON] через те, що він бив її та доньку. Дитина не бажає спілкуватись з батьком. Відповідач не цікавиться життям доньки, не телефону їй, не приходить до неї, не вітає її зі святами. Позивач не чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснила, що позивач є її донькою, [PERSON] її онукою. З 2007 р. [PERSON] мешкає зі мною та донькою, з тих пір відповідача вона не бачила. Відповідач не приходить до онуки, не спілкується з дитиною, участі у вихованні дитини не приймає, не телефонує до внуки, не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої [PERSON]. Подарунки не дарує, речі не купує, життям дитини не цікавиться. В 2014 році відповідач [PERSON] вмовляв позивача [PERSON] забрати виконавчий лист про стягнення аліментів, але про дитину навіть не запитав. [PERSON] не спілкується з батьком. Позивач не чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач [PERSON] є її знайомою. Знає позивача з 2009 р., діти навчаються в одному класі та ходять разом на танцювальний гурток. Відповідача не знає, в школу не приходив. Діти спілкують часто, [PERSON] не згадувала про батька. Перешкод у спілкуванні з донькою позивач не чинить відповідачу. Відповідно до довідки розрахунку наданої Відділом державної виконавчої служби Солом"янського районного управління юстиції в м.Києві від 21.01.2013 року, розмір заборгованості по аліментам [PERSON] за перірд з серпня 2009 по грудень 2012 року становить 35232,21 грн. Заборгованість сплачена відповідачем 24.01.2013 року. Постановою державного виконавця від 29.04.2013 року закінчено виконавче провадження про стягнення аліментів. Органом опіки та піклування Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації 19.09.2016 року надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. [PERSON] самоусунувся від виховання дитини та нехтує батьківськими обов"язками, не виявляє турботи до своєї доньки, не цікавиться її особистим життям, здоров"ям, не надає моральної підтримки, що протирічить принципам Конвенції ООН про права дитини та вимогам ст.12, 15 Закону України "Про охорону дитинства". Ст. 155 СК України встановлено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить засадам суспільства. Відповідно до ст.171 СК України, дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання. місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. В судовому засіданні 25.07.2017 року в присутності представника органу опіки та піклування було допитано [PERSON], яка пояснила, що проживає за адресою: [ADDRESS] разом з мамою та бабусею. Відповідача [PERSON] вона вважає біологічним батьком. Останній раз відповідача бачила, коли їй було 7 років. [PERSON] до неї не приходить, не телефонує, не вітає з днем народження, святами, не спілкується, тому бажає позбавити відповідача батьківських прав. Підсумовуючи викладене вище, суд вважає, що відповідач неналежним чином відносився та відноситься до виконання своїх батьківських обов»язків, всупереч інтересам та потребам дитини, без врахування її прав, що привело до взаємного відчуження між ними, як батьком та дитиною. В п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов»язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач самоухилився від виконання своїх обов'язків по вихованню дочки, її утриманню, відповідач не надав доказів на підтвердження участі у вихованні дитини, створення йому перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною. Відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, але в судове засідання неодноразово не з"являвся, не прикладав зусиль для налагодження відносин з донькою. [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що бажає позбавлення відповідача батьківських прав, тому в інтересах дитини, суд вважає можливим позбавити відповідача батьківських прав. Позивач [PERSON] приділяє достатню увагу вихованню дочки, дбає про її розумовий та фізичний стан. Суд вважає можливим залишити на вихованні [PERSON] у її матері [PERSON] Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved