Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

21 листопада 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 06 жовтня 1990 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Микільської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, актовий запис №5. Від шлюбу сторони по справі мають сина - [PERSON], [INFO], який [INFO] помер. Шлюбні відносини позивача з відповідачем припинилися з 2003 року, коли відповідач перейшла жити до іншого чоловіка, з яким проживає однією сім"єю більше 13-ти років та має від нього дитину такого ж віку. Для проведення реєстрації народження дитини позивач надав до реєстраційного органу заяву про відмову від батьківства на користь біологічного батька дитини, [PERSON], від якого відповідач народила дитину. На теперішній час сторони по справі спільних дітей не мають, живуть різними сім"ями, не пов"язані спільним побутом та сімейними обов"язками. Позивач проживає разом зі своює матір"ю і рідним братом, які надають йому допомогу, якої він потребує як інвалід 2-ї групи загального захворювання. Шлюб з відповідачем носить формальний характер. Позивач, представник позивача в судове засідання не з"явилися, до суду надали заяви про розгляд справи без їх участі, на задоволенні позовних вимог наполягають, прохають розірвати шлюб з відповідачем Відповідач в судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі ст. 104 ч.2 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Стаття 105 ч.1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статтею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст.115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так, з матеріалів справи вбачається, що 06 жовтня 1990 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Микільської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, актовий запис №5, згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00019062369.(а.с.5-6). Від шлюбу сторони по справі мають сина - [PERSON], [INFO], який [INFO] помер. Шлюбні відносини позивача з відповідачем припинилися з 2003 року, коли відповідач перейшла жити до іншого чоловіка, з яким проживає однією сім"єю більше 13-ти років та має від нього дитину такого ж віку. Для проведення реєстрації народження дитини позивач надав до реєстраційного органу заяву про відмову від батьківства на користь біологічного батька дитини, [PERSON], від якого відповідач народила дитину. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги те, що відповідач позовні вимоги позивача визнала, що свідчить про відсутність у неї бажання зберегти сім"ю, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved