Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано у судовому порядку. Від шлюбу мають повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . На теперішній час [PERSON] навчається і є студентом ІІІ курсу філії "Черкаського кооперативного економіко-правового коледжу" вищого навчального закладу Укоопспілки "Полтавського університету економіки і торгівлі" денної форми навчання, перебуває на утриманні позивача. Відповідач до досягення сином повноліття аліменти сплачував, на теперішній час допомоги не надає. Позивач не в змозі повністю забезпечити навчання та утримання дитини. Син потребує матеріальної допомоги, коштів для оплати за навчання, придбання одягу та продуктів харчування, власного доходу немає. Відповідач, як батько дитини, має можливість надавати допомогу, оскільки є працездатним, інших дітей на утриманні не має. З огляду на викладене, посилаючись на приписи СК України, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини, яка навчається, у розмірі ј всіх видів його заробітку (доходу) до закінчення сином навчання, тобто до 1 лютого 2020 року включно. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 10 липня 2019 року відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого останній позовні вимоги не визнав. Пояснив, що син вправі сам самостійно звернутися до суду, якщо вважає, що потребує матеріальної допомоги від нього. Стверджував, що позивачем не надано доказів щодо його спроможності сплачувати аліменти в тому розмірі, який заявлено в позові, не доведено факту проживання сина разом з матір" [PERSON] - позивачем, та перебуванням на її утриманні. За таких обставин відповідач просив в позові відмовити повністю. Згідно зі змістом відповіді на відзив позивач стверджувала, що відповідачем не надано жодних доказів щодо його неспроможності сплачувати аліменти в тому розмірі, який заявлено в позові. Пояснила, що відповідач зобов"язаний доводити всі обставини, викладені ним в запереченні, але оскільки відповідачем ці вимоги не виконані, оскільки у відзиві останній не покликався на жодний доказ, який би підтверджував його заперечення, просила позов задовольнити в повному обсязі. У судовому засіданні позивач подала заяву про зміну позовних вимог, в якій просила змінити розмір аліментів, а саме стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 гривень щомісячно, починаючи з 26 червня 2019 року і до закінчення навчання, тобто до 1 лютого 2020 року. Позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача [PERSON] змінені позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та визначив відповідні до них правовідносини. Шлюб між позивачем і відповідачем розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 21 вересня 2011 року серії [NUMBER] (а.с. 4). Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24 липня 2001 року сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Дитина перебуває на утриманні матері - позивача, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Великоканівецької сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 24 червня 2019 року № 788 (а.с. 7). Син сторін є студентом денної форми навчання філії "Черкаського\~кооперативного економіко-правового\~коледжу"\~вищого навчального\~закладу Укоопспілки\~"Полтавського\~університету економіки\~і торгівлі"\~з терміном навчання до 1 лютого 2020 року, що підтверджується довідкою від 31 травня 2019 року № 625 (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. \~ \~ \~ \~Частиною 3 цієї статті Кодексу встановлено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Крім того, зі змісту даного пункту постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, стягуються на користь дитини незалежно від того, хто звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи те, що відповідач є батьком дитини, є здоровою, працездатною особою, але добровільно допомогу на утримання дитини не надає, проте позов визнав, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 гривень щомісячно до закінчення навчання, тобто до 1 лютого 2020 року. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відтак аліменти підлягають стягненню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 26 червня 2019 року.

Outcome: approved