Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 27.04.2015р. в межах процедури банкрутства ФОП [PERSON] за замовленням ліквідатора - арбітражного керуючого Кущик А.А. проведено аукціон з реалізації квартири [ADDRESS]. Він став переможцем цього аукціону, що підтверджується протоколом №72 від 27.04.2015р., договором №72 -(А)-Лот№1 купівлі-продажу майна банкрута на відкритих торгах (аукціоні) від 28.04.2015р., актом передавання права власності на нерухоме майно від 07.05.2015р., свідоцтвом про право власності, виданим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І. 07.05.2015р., реєстровий [NUMBER]. Його право власності на вказану квартиру зареєстровано 07.05.2015р. в установленому законом порядку. 16.01.2016р. він отримав інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, відповідно до якої придбана ним квартира знаходиться в іпотеці ПАТ «ДельтаБанк» і на неї накладено заборону відчуження на підставі договору іпотеки, укладеного 06.11.2007р. між [PERSON] та ПАТ «Укрсиббанк», який в подальшому відступив свої вимоги ПАТ «ДельтаБанк», на забезпечення виконання кредитного договору. Однак постановою господарського суду Запорізької області від 05.09.2013р. ФОП [PERSON] було визнано банкрутом і розпочато процедуру ліквідації, в ході якої до реєстру кредитором був включений ПАТ «ДельтаБанк» і до окремого реєстру вимог кредиторів, забезпечених іпотекою, були включені вимоги ПАТ «Дельтабанк» на загальну суму 202 793,12грн. Вказані вимоги були повністю задоволені в результаті реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах (аукціоні), які відбулись 27.04.2015р. і переможцем яких він був визнаний. Реалізація предмета іпотеки була узгоджена з ПАТ «ДельтаБанк» як іпотекодержателем. Таким чином, вимоги кредитора та іпотекоджарежателя - ПАТ «ДельтаБанк» були задоволені в повному обсязі, у зв'язку з чим зобов'язання за кредитним договором між Банком та [PERSON] є припиненими, відповідно є припиненою іпотека спірної квартири. Незважаючи на неодноразові його звернення до Банку з проханням зняти обтяження нерухомого майна, яке зараз належить на праві власності йому, відповідач ніяких дій не здійснює, на його звернення не реагує, чим порушує його права як власника на вільне користування, володіння та розпорядження своєю власністю. Просить усунути йому перешкоди в здійсненні права користування та розпорядження квартирою [ADDRESS] шляхом зняття обтяження -заборони відчуження майна на підставі договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Буцикіною Л.О. 06.11.2007р., реєстровий №2882, та скасування запису про іпотеку №6886051 від 14.12.2007р.. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просить їх задовольнити. Представник відповідача - ПАТ «ДельтаБанк» в судове засідання не з'явився за невідомими суду причинами, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, заяву про розгляду справи у його відсутність не надав. Суд, враховуючи згоду представника позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ст.224 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність представника відповідача. Представник третьої особи - реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції в судове засідання не з'явився за невідомими суду причинами, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позову не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника третьої соби - реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції та третьої особи [PERSON] Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, зокрема, шляхом визнання правочину недійсним. Ст.41 Конституції України гарантує, що кожен громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, яка набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Аналогічні положення закріплені в ст. 316-321 ЦК України. Крім того, відповідно до ст.319,321 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов"язання нерухомим майном, що залишається у володінні та користуванні іпоткодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов"язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст.3 вказаного Закону іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до ст.4 цього ж Закону обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ст.17 Закону іпотека припиняється, зокрема, у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону. Відповідно до ст.50 цього ж Закону після продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах або продажу предмета іпотеки відповідно до статті 38 цього Закону припиняються будь-які права та вимоги інших осіб на нерухоме майно, що було предметом іпотеки, які виникли після державної реєстрації іпотеки за іпотечним договором, згідно з яким було звернене стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст.598,599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ч.9 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції Закону, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами), державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобов'язаний подати протягом п'яти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно, або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів. З 01.01.2016р. набрала чинності нова редакція Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до ст.2 якого: 1) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; 3) заявник - це, зокрема, орган державної влади, його посадова особа, якими встановлено, змінено або припинено обтяження, особа, в інтересах якої встановлено, змінено або припинено обтяження, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення обтяження речових прав; іпотекодержатель, особа, в інтересах якої встановлено, змінено або припинено іпотеку, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення іпотеки; 5) обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору; Відповідно до ч.2 ст.26 Закону у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. З аналізу нової редакції вказаного Закону вбачається, що вона не містить норми, що зобов'язує обтяжувача подати державному реєстратору протягом п'яти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження відповідну заяву про державну реєстрацію припинення іпотеки, обтяження. При цьому, в розумінні вказаного Закону заявником у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення іпотеки чи обтяження речових прав може бути орган державної влади, його посадова особа, якими встановлено, змінено або припинено обтяження, або особа, в інтересах якої встановлено, змінено або припинено обтяження, або іпотекодержатель, особа, в інтересах якої встановлено, змінено або припинено іпотеку, або уповноважені ними особи. Крім того, з аналізу норм Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012р., вбачається, що заборона відчуження майна накладається нотаріусом при посвідченні договору іпотеки та знімається ним при одержанні повідомлення: -кредитора про погашення позики; -про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); після припинення договору іпотеки у зв'язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки. Таким чином, закон наділяє іпотекодержателя або особу, в інтересах якої встановлено, змінено або припинено обтяження, звернутися до суб'єкта державної реєстрації з заявою, зокрема, про припинення іпотеки або обтяження. Судом встановлено, що 06.11.2007р. між [PERSON] та ПАТ «Укрсиббанк» було укладено договір № 11246449000 про надання споживчого кредиту в сумі 57000 доларів США на строк до 05.11.2037р. В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором між [PERSON] та ПАТ «Укрсиббанк» було укладено іпотечний договір, посвідчений 06.11.2007р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Буцикіною Л.О. за реєстровим № 2882, згідно з яким предметом іпотеки є квартира [ADDRESS], власником якої був [PERSON] З 2009р. [PERSON] почав порушувати узяті на себе за вказаним договором зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості. 08.12.2011р. між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «ДельтаБанк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, за яким ПАТ «Укрсиббанк» відступив право вимоги заборгованості за вищевказаним кредитним договором ПАТ «ДельтаБанк». Постановою господарського суду Запорізької області від 05.09.2013р. ФОП [PERSON] визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру відповідно до вимог ст.90,91 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ліквідатором призначено арбітражного керуючого Кущик А.А. Ухвалою цього ж суду від 05.12.2013р. ПАТ «ДельтаБанк» визнано кредитором у даній справі. Вказані обставини встановлені ухвалою господарського суду Запорізької області від 18.03.2014р. і відповідно до ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню у даній цивільній справі. Крім того, на підставі ухвали господарського суду Запорізької області від 18.03.2014р. остаточно визнані грошові вимоги ПАТ «ДельтаБанк» до [PERSON] в сумі 202 793,12грн. і зобов'язано ліквідатора включити до реєстру вимог кредиторів ФОП [PERSON] вимоги ПАТ «ДельтаБанк» на вказану суму, як такі, що забезпечені іпотекою нерухомого майна. Згідно протоколу № 72 від 27.04.2015р., договору №72-(А)-Лот№1 купівлі-продажу майна банкрута на відкритих торгах (аукціоні) від 28.04.2015р., акту про передання права власності на нерухоме майно від 07.05.2015р., [PERSON] придбав за результатами відкритого аукціону нерухоме майно [PERSON], а саме квартиру [ADDRESS]. 07.05.2015р. на підставі вищевказаних документів приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І. позивачу [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на вказане нерухоме майно, реєстровий [NUMBER], і в той же день приватним нотаріусом було зареєстровано право власності [PERSON] на зазначене майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №9599000, що підтверджується відповідним витягом № 37259035 від 07.05.2015р. Ухвалою господарського суду Запорізької області від 07.10.2015р. припинено підприємницьку діяльність банкрута - ФОП [PERSON] Цією ж ухвалою встановлено, що в ході ліквідаційної процедури задоволені в повному обсязі позачергові вимоги кредитора ПАТ «ДельтаБанк» у розмірі 202 793,12грн. як такі, що забезпечені іпотекою. 18.05.2015р. [PERSON] звернувся до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «ДельтаБанк» з заявою про скасування записів про іпотеку та обтяження придбаного ним нерухомого майна. Листом від 15.06.2015р. ПАТ «ДельтаБанк» повідомив позивача про те, що його заява передана на розгляд до відповідного підрозділу банку і про результати її розгляду його буде проінформовано додатково. 13.08.2015р. [PERSON] повторно звернувся до Банку з аналогічною заявою, яка отримана останнім 17.08.2015р., але відповіді на неї позивач не отримав до теперішнього часу. Відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 16.01.2016р. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис № 6886051 від 14.12.2007р. про державну реєстрацію іпотеки, що виникла на підставі договору купівлі-прдажу прав вимоги між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельтабанк», посвідченого приватним нотаріусом КМНО Шевченко Д.Г. 08.12.2011р., реєстровий №2949, іпотекодержателем є ПАТ «ДельтаБанк», боржником - [PERSON], а також запис № 6886024 від 06.11.2007р. про державну реєстрацію обтяження, що виникло на підставі договору іпотеки, посвідченого 06.11.2007р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Буцикіною Л.О. за реєстровим № 2882, вид обтяження - заборона на нерухоме майно, суб'єкт обтяження - [PERSON] З'ясувавши повно, всебічно та об'єктивно усі обставини справи, оцінивши надані сторонами докази на їх підтвердження з точки зору їх належності, допустимості, достатності та взаємозв'язку, суд прийшов до висновку, що позивач в законному порядку набув право власності на спірну квартиру і має право вимагати усунення перешкод в здійсненні свого права власності, які в даному випадку чиняться відповідачем, який ухиляється від звернення до суб'єктів державної реєстрації речових прав на нерухоме майно з заявою про припинення іпотеки та скасування заборони відчуження нерухомого майна, застосованої у зв'язку з цією іпотекою. При цьому, суд виходить з того, що позивач не є стороною кредитного договору, виконання якого було забезпечено іпотекою вказаної квартири, ні безпосередньо іпотечного договору, в той час, коли забезпечувальне зобов"язання (взаємні права і обов"язки) виникає між іпотекодаржателем (кредитором за основним зобов"язанням) та іпотекодавцем (боржником за основним зобов"язанням), тобто в даному випадку ПАТ «ДельтаБанк» та [PERSON] В ході ліквідаційної процедури ФОП [PERSON] грошові вимоги ПАТ «ДельтаБанк» за кредитним договором були задоволені в повному обсязі за рахунок реалізації на відкритих торгах (аукціоні) предмета іпотеки - квартири [ADDRESS] став переможцем цього аукціону і відповідно власником вказаної квартири. Реалізація предмета іпотеки була погоджена з Банком. Таким чином, забезпечене іпотекою зобов'язання є припиненим в силу повного фактичного його виконання. Продаж нерухомого майна шляхом реалізації предмета іпотеки в порядку, передбаченому приписами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та припинення основного зобов'язання відповідно до положень ст.17 Закону України «Про іпотеку» є підставою для припинення іпотеки та обтяження цього майна. Відповідач, який був кредитором, іпотекодержателем та особою, в інтересах якої встановлено заборону відчуження спірного майна, але права якого були поновленні шляхом задоволення вимог за рахунок реалізації предмета іпотеки, після припинення основного зобов'язання та припинення іпотеки ухиляється від звернення до суб'єктів державної реєстрації прав на нерухоме майно з заявою про скасування записів про іпотеку та обтяження цього майна. Але за вказаних обставин, підстав для наявності заборони відчуження предмета іпотеки - вищевказаної квартири, право власності на яку перейшло до позивача в установленому порядку, суд не знаходить і вважає, що наявність відповідних записів в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно перешкоджає позивачу у вільному здійсненні права користування та розпорядження його майном. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним захисти порушене право позивача вільно користуватися, володіти та розпоряджатися своїм майном, право власності на яке він набув в установленому порядку, шляхом усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю, скасування записів про іпотеку та обтяження нерухомого майна. Таким чином, позов [PERSON] слід задовольнити повністю. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20грн.

Outcome: approved