Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

04 червня 2015 року позивачка [PERSON]звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON]про стягнення додаткових витрат на дитину. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 18 січня 2010 року вона розірвала шлюб із відповідачем, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого 18.01.2010 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції. Від цього шлюбу сторони мають дочку: [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Відповідно до виконавчого листа №2-332 ,виданого 09.04.2009 р. Дунаєвецьким райсудом з відповідача стягуються аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дочка, [PERSON], з 1 вересня 2014 року навчається на платній основі в Чернівецькому національному університеті імені Юрія Федьковича на денній формі навчання за напрямком підготовки (спеціальністю) "Філологія, англо-український переклад". На підставі договору від 13.08.2014 р. за навчальний рік дочки необхідно сплачувати кошти в розмірі 12 700 (дванадцять тисяч сімсот) гривень, а на підставі договору №78 від 28.08.2014 р. за проживання дочки в гуртожитку необхідно сплачувати кошти в розмірі 800 (вісімсот гривень) за півріччя. Оплату за навчання дочки та проживання у гуртожитку позивачка здійснює сама, на даний час ніде не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною. Відповідач є працездатним, працює в ФОП [PERSON], інших утриманців та стягнень за виконавчими листами не має, але відмовляється брати участь у витратах на навчання дочки, на неодноразові звернення позивачки до нього про відшкодування їй частини коштів, витрачених на оплату за начання та гуртожиток не реагує, а тому змушена звернутися до суду і просить з урахуванням разово стягнути на її користь додаткові витрати на утримання дочки [PERSON] в розмірі 6750 грн., а також стягнути судові витрати : судовий збір в розмірі 243,60 грн. та 300 грн. - витрат на правову допомогу. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному об'ємі, просили їх задовольнити зазначивши, що позивачка понесла витрати на оплату за навчання та проживання дочки в гуртожитку ,оскільки дочка навчається на 1 курсі Чернівецького університету і здобуває освіту. Такі витрати батько нести добровільно не бажає, а тому просять стягнути з відповідача [PERSON] половину фактично понесених витрат в розмірі6750 грн. Від стягнення додатково з відповідача 450 грн. за проживання в гуртожитку і від позову про збільшення позовних вимог відмовилася. Представник відповідача [PERSON] позов визнала частково, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] здійснював грошові перекази дочці [PERSON] на суму 2750 грн. на підтвердження чого надала в судовому засіданні відповідні квитанції. Також стверджує, що оскільки позивачка [PERSON] та її чоловік [PERSON] добровільно разом з позивачкою взяли на себе витрати по оплаті за навчання та проживання, то додаткові витрати на оплату навчання неповнолітньої доньки та проживання в гуртожитку мають бути поділені між трьома особами - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Визнає , що дочка сторін навчається на платній формі навчання в університеті і вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню кошти на суму 429 грн.. Дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18 січня 2010 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого 18.01.2010 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції. Від цього шлюбу у сторін є дочка: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 05.01.1998 р. Маківською сільською радою Дунаєвецького району. Відповідно до виконавчого листа №2-332 виданого 09.04.2009 р. Дунаєвецьким райсудом з відповідача стягуються аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Неповнолітня [PERSON] з 1 вересня 2014 року навчається на платній основі в Чернівецькому національному університеті імені Юрія Федьковича на денній формі навчання за напрямком підготовки (спеціальністю) "Філологія, англо-український переклад", що підтверджується довідкою №1048 від 28 травня 2015 р. Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича, копією договору від 13.08.2014 р. на платне навчання в Чернівецькому національному університеті імені Юрія Федьковича, копією договору №78 від 28.08.2014 р. на проживання у гуртожитках Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича. На підставі договору від 13.08.2014 р. за навчальний рік необхідно сплачувати кошти в розмірі 12 700 (дванадцять тисяч сімсот) гривень, а на підставі договору №78 від 28.08.2014 р. за проживання в гуртожитку необхідно сплачувати кошти в розмірі 800 (вісімсот гривень) за півріччя . Оплату за навчання дочки та проживання у гуртожитку здійснила сама позивачка, що підтверджується копією квитанцій від 18.08.2014 р., 28.08.2014 р. 23.01.2015 р., 30.01.2015 р. 25.02.2015 р. Позивачка не працює ,оскільки здійснює догляд за дитиною до трьох років від другого шлюбу та самостійно утримує дочку в період її навчання, зазнаючи значних матеріальних труднощів. Відповідач добровільно не бажає надавати допомогу для навчання дочки, хоча може надавати, оскільки є працездатним, працює в ФОП [PERSON], інших утриманців та стягнень за виконавчими листами не має, тому я змушена звернутися до суду про стягнення додаткових витрат на дитину. Нормами статті 180 СК України встановлений обов'язок обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а згідно ст. 141 СК України, батьки мають рівні обов'язки щодо дитини. Відповідно до положень ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджується стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, як розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Суд вважає, що понесенні додаткові витрати на суму 13500 грн. доведені позивачкою і виходячи із положень ст. 185 СК України з врахуванням матеріального стану батька, який, отримує заробітну плату, та матері, яка ніде не працює, здійснює догляд за дитиною до трьох років, участь батька має становити 50%, а саме: 6750 грн. від усіх витрат, які слід стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дочки [PERSON]. Доводи представника відповідача про те, що відповідач [PERSON] здійснював грошові перекази дочці [PERSON] на суму 2750 грн., а тому вимоги позивачки підлягають зменшенню на цю суму є неприйнятними, оскільки вказані кошти були надіслані відповідачем поштовим переказом дочці [PERSON], і ні за навчання ні за проживання в гуртожитку не були сплачені, а дочка, як пояснила позивачка в судовому засіданні, витратила їх на власні потреби. Таким чином, суд дійшов висновку, що саме мати останньої - позивач по справі фактично понесла додаткові витрати, пов'язані із розвитком здібностей дитини, а саме її навчанням в університеті та проживанням в гуртожитку на отримання освіти - "Філологія, англо-український переклад", що у розумінні ст. 185 СК України, є особливою обставиною, яка є підставою для участі батьків у додаткових витратах на дитину, а тому відповідач [PERSON] зобов'язаний як батько дитини відшкодувати позивачці по справі фактично понесені нею витрати. Не заслуговують на увагу доводи представника відповідача про те ,що додаткові витрати на оплату навчання неповнолітньої доньки та проживання в гуртожитку мають бути поділені між трьома особами - [PERSON], [PERSON] та [PERSON], оскільки як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 3 від 15.05.2006 року (п. 18) "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. При цьому аліменти на утримання неповнолітньої дитини, визначені за рішенням суду, не можуть ототожнюватися з додатковими витратами на дитину, викликаними особливими обставинами, як у даному випадку - витратами на навчання дитини. Отже, відповідач як батько [PERSON] зобов'язаний відповідно до вказаної норми Сімейного Кодексу брати участь у додаткових витратах на розвиток здібностей дочки, зокрема на її навчання в університеті. З урахуванням всіх наведених вище обставин, суд вважає, що понесенні додаткові витрати на суму 13500 грн. доведені позивачкою і виходячи із положень ст. 185 СК України з врахуванням матеріального стану батька, який, отримує заробітну плату, та матері, яка ніде не працює, здійснює догляд за дитиною до трьох років, участь батька має становити 50%, а саме: 6750 грн. від усіх витрат, які слід стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дочки [PERSON]. Відповідно до ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, граничний розмір компенсації витрат про правову допомогу встановлюється законом. Ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 р., який набрав чинності з 01.01.2012 року, зазначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» мінімальна заробітна плата становить 1218 грн. х 40% = 487,20 грн. З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені витрати на правову допомогу в розмірі 300 грн.(підготовка позовної заяви), що підтверджується договором про надання правової допомоги від 27.05.2015 р. та квитанцією про оплату послуг від 04.06.2015 року. Зазначені вимоги згідно з вищезазначеними нормами закону підлягають задоволенню і на користь позивача підлягають стягненню 300 грн. витрат на правову допомогу, які не перевищують 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. що підтверджується квитанцією від 04.06.2015р. На підставі ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 185 СК України, суд -

Outcome: approved