Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що з відповідачем по справі 28.02.2014 року було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого відповідачеві був наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок 2000 грн. 00 коп. У зв'язку з порушенням відповідачем умов даного договору, станом на 22.07.2018 року за ним склалась заборгованість за кредитним договором у сумі 13392 грн. 38 коп. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач повідомлявся належним чином про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, відзив до суду не надав. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити позов частково, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні 28.02.2014 року між АТ КБ «ПриватБанк» і гр. [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивачем був наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 2000 грн. 00 коп. Відповідач в свою чергу, зобов'язався щомісяця в строки, визначені кредитним договором здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитом і сплачувати проценти за ним. [PERSON] погашення кредиту у строки та на умовах, зазначених в кредитному договорі не здійснював, чим порушив взяті на себе зобов'язання за кредитним договором. З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом на 22.07.2018 року за [PERSON] утворилася заборгованість у сумі 13392 грн. 38 коп., яка складається із: заборгованості за процентами - 2512 грн. 53 коп., заборгованість за пенею - 11007 грн. 13 коп., а також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 613 грн. 92 коп. (процентна складова). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору. Так, позичальник допустив істотні порушення умов кредитного договору. Зідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов'язань відповідно до ст.611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання відповідно до ст.617 ЦК України. Отже, відповідач зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. При укладенні кредитного договору від 28.02.2014 року, беручи на себе певні зобов'язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та врахувати всі ризики, що пов'язані з грошовими зобов'язаннями. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог ст.76 ЦПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконав зобов'язання за кредитним договором та вважає за необхідне стягнути з нього на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором. В іншій частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача нарахованих позивачем штрафних санкцій у зв'язку з порушенням відповідачем умов договору, а саме: 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); 613 грн. 92 коп. штраф (процентна складова), суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до положень ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Між тим, позивач просить застосувати до відповідача подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме правопорушення договірного зобовязання - прострочення виконання зобов"язаня. що суперечить вимогам ч. 1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнутий до юрдичної відповідальності одного виду за одне й те ж саме правопорушення, а зобов"язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Тому, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову в частині стягнення штрафу (фіксована частина у розмірі 500 грн. 00 коп. та процентна складова 613 грн. 92 коп., що в сумі становить 1113 грн. 92 коп.). Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 23.01.2018 року у справі № 554/2743/14-ц. Згідно платіжних доручень, які містяться в матеріалах справи, позивачем при пред'явленні позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь АТ КБ "ПриватБанк" судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп.

Outcome: partial