Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

03.04.2015 року позивачі звернулись до Слов'янського міськрайонного суду з позовом до ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» про встановлення факту проживання однією сім'єю, відшкодування моральної шкоди та відшкодування матеріальної шкоди, завданої смертю годувальника, свої вимоги мотивуючи тим, що 05.08.2012 року близько 18 години 00 хвилин в м. Ясинувата по вул. К. Маркса стався обрив проводів лінії електропередач, що належить ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» та обслуговується його структурним підрозділом - Ясинуватським РЕМ. Позивач [PERSON] особисто повідомила диспетчера РЕМу про обрив проводів, та звернула увагу, що обірваний дріт залишився висіти на гілках дерев над дорогою у зв'язку з чим існує негайна потреба знеструмлення всієї лінії електропередач. Однак працівники РЕМу не вжили заходів по знеструмленню лінії та проведенню ремонтних робіт. Через пів години після обриву, [PERSON] та її чоловік [PERSON] вийшли проводжати брата позивачки та проходячи повз місце обриву [PERSON] затримався, а позивачка з братом пішли далі. Провівши брата та повертаючись назад [PERSON] побачила свого чоловіка лежачого на землі біля місця обриву ліній електропередач, підійшовши до нього ближче вона побачила що на животі в нього лежав кінець проводу, а рука та живіт диміли. Швидка допомога, яка прибула за викликом, констатувала смерть [PERSON] Згідно довідки про смерть - смерть [PERSON] настала внаслідок впливу електричного струму. У зв"язку з загибеллю близької для позивачів людини від впливу електричної енергії, вважають, що саме відповідач має нести цивільно - правову відповідальність за смерть [PERSON] у зв'язку з чим позивачі просять суд стягнути на свою користь по 100 000 грн. 00 коп. моральної шкоди на кожного з позивачів. Крім того позивачка [PERSON], яка на момент смерті [PERSON] була неповнолітньою просить стянути з відповідача на свою користь одноразово грошові кошти на утримання за період з 06.08.2012 року по 30.06.2016 року Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], до судового засідання не з'явилися, надавши право представляти свої інтереси своєму представнику. Представник позивачів, адвокат Остапенко А.І., який діє на підставі договору про надання правової допомоги в цивільній справі, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, навів доводи, аналогічні викладеним у позові, просив суд їх задовольнити. Представники відповідача, Максецька О.С. та Шинкаренко А.Г., що діють на підставі довіреностей, в судовому засіданні не визнали позовні вимоги, просили суд відмовити в їх задоволені в повному обсязі, надали до суду заперечення згідно якого позов не визнається у зв"язку з недоведеністю позивачами зв"язку між діями відповідача та смертю [PERSON], тобто відсутній причинно - наслідковий зв'язок між шкодою та діями її заподіювача. Крім того позивачами не надано суду доказів про середньомісячний заробіток [PERSON] у зв"язку з чим вважають що підстав для відшкодування шкоди на утримання [PERSON] не має. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що коли він був в гостях у [PERSON] та [PERSON] то почалася сильна злива і відразу пропало свтло. Після закінчення зливи вони виявили обрив проводів, які висіли на деревах, однак померлий [PERSON] обірваних дротів не чіпав. Зазначив, що померлий не пив. Пояснив, що коли він збирався до дому, то [PERSON] покликала сусідка дати консультацію з приводу автмобіля свого сина. Він з [PERSON] некваплячись пішли вперед та очікували, що [PERSON] їх наздожене. Однак допускає, що коли померлий пішов вслід за ними то електричний дріт впав на нього з дерева. Зазначив, що характер взаємовідносин між [PERSON] та [PERSON] свідчив що в них є сім'я, спільни обов'язки та права. Пояснив, що вони тримали господарство. Суд, вислухавши пояснення представника позивачів, представників відповідача, свідка та дослідивши наявні в матеріалах справи документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Вирішуючи вимоги позивачки [PERSON] в частині встановлення факту проживання однією сім'єю, суд виходить з наступного. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] - шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. При вирішенні цього спору суд враховує, що згідно ст. 3 СК України сім'ю складають особи , які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Спірні правовідносини по встановленню факту проживання однією сім"єю виникли після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] у 2000 році. З роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вбачається, що коли спірні правовідносини у справі виникли до набрання чинності СК України - до 1 січня 2004 року, суд бере до уваги той факт, що факт спільного проживання без реєстрації шлюбу повинен бути доведений веденням спільного побуту, проявом спільної праці по придбанню майна, наявністю взаємних прав та обов'язків по спільному господарству. Аналізуючи надані позивачкою докази - пояснення свідка [PERSON] суд приходить до переконання що він не надав достатніх доказів про те що позивачка [PERSON] та померлий [PERSON] після розірвання шлюбу проживали однією сім'єю та мали спільний побут. Пояснення цього свідка суд не приймає до уваги оскільки в них проглядається зацікавленість у розгляді справи на користь позивачки, його пояснення не конкретні, поверхні не прив'язуються до будь якої дати. Разом з тим пояснення вищевказаного свідка в контектсті настання смерті [PERSON] через обрив лінії електропередач судом приймаються до уваги, визнаються спроможніми та такими що узгоджуються з обставинами справи та іншими зібраними по справі доказами. Таким чином на думку суду позивачкою не надано достатніх доказів про те що вона проживала з померлим [PERSON] після розірвання шлюбу однією сім'єю, вела спільне господарство, мала з ним взаємні права та обов'язки по веденню спільного господарства. Наданий позивачкою акт про склад родини про те що у будинку [ADDRESS] померлий [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю, суд не приймає до уваги оскільки цей документ носить лише інформативний характер та не прив'язаний до дати складання, а записані в ньому факти суперечать зібраним судом доказам. Наявність реєстрації [PERSON] в домовій книзі судом також не береться до уваги в контексті заявлених вимог, оскільки реєстрація особи ще не є доказом проживання осіб однією сім'єю В зв'язку з викладеним суд вважає що позовні вимоги в частині встановлення факту проживання однією сім'єю є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про відшкодування на користь позивачів моральної шкоди, суд виходить з наступного. 20.11.2012 року Ясинуватською міжрайонною прокуратурою Донецької області за заявою [PERSON] внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42012050760000001 за фактом смерті [PERSON] за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 272 КК України. Матеріалами справи на підставі довідки про смерть встановлено, що смерть [PERSON] настала внаслідок впливу електричного струму. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що за спричинену моральну шкоду повинен відповідати ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» на підставі ст. 1187 ЦК України, оскільки електричний струм є джерелом підвищеної небезпеки. Відповідно до п. 6.1.14. Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів , затверджених наказом Міністерства палива та енергенити України від 25.07.2006 р. № 258 під час експлуатації ПЛ і струмопроводів необхідно проводити їх технічне обслуговування, ремонт та аварійно-відновлювальні роботи, спрямовані на забезпечення їх надійної роботи, проводити контроль параметрів електромагнітних полів відповідно до пункту 5.7.14 цих Правил. Згідно п. 6.1.15. Правил аварійно-відновлювальні роботи необхідно виконувати негайно після виникнення аварійної ситуації. Згідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є рідними доньками померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно. При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача на користь [PERSON] та [PERSON], суд враховує п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає в залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Суд враховує, що позивачки втратили рідного батька, який загинув у зрілому, працездатному віці. Факт смерті це психологічний стрес, моральні переживання, позивачки змушені змінити спосіб свого життя, оскільки попередній стан не може бути відновлений, пристосуватись до того, що не матимуть допомоги батька, як фізичної, так і моральної підтримки. Разом з тим суд бере до уваги той факт, що позивачки тривалий час проживали окремсо від батька, не маючи особливо близьких відносин у зв'язку з чим розмір моральної шкоди з урахуванням розумності та справедливості, суд вважає, що слід визначити у 60 000 грн. кожній. У зв"язку з недоведеністю в судовому засіданні [PERSON] факту спільного проживання однією сім'єю з померлим [PERSON] - в задоволені її вимог в частині стягнення з відповідача на свою користь моральної шкоди в розумінні вимог ч.2 ст. 1168 ЦК України слід відмовити. В частині вимог позивача [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої смертю годувальника, суд приходить до наступного. Позивач [PERSON] на момент смерті батька була неповнолітньою та має право на відшкодування шкоди. Крім того [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років однак на теперішній час вона продовжує навчання про що свідчать довідки від 03.06.2014 року № 357/14 та 358/14. Згідно зі ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема, дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років). Дитині, до досягнення вісімнадцяти років, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. Особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів.. Відповідно до ч. 2 ст. 1195 Цивільного Кодексу України, у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров'я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Таким чином діюче законодавство у ст. 1200 ЦК України наводить підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, а у ч. 2 ст. 1195 ЦК України врегульовано порядок відшкодування шкоди, якщо особа, якій така шкода завдана, не працювала. Відповідно до ч.1 ст. 1202 ЦК України відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. За наявності обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більш як за три роки наперед. Отже, з огляду на зазначені норми, застосовуючи ч.1 ст. 8 ЦК України, з урахуванням того, що на момент смерті [PERSON] не був працевлаштованим, суд вважає, що розрахунок наданий позивачами є вірним в контексті формули розрахунку та вихідних даних щодо періоду і розміру мінімальної заробітної плати. (серпень 2012 = 462 грн. 02 коп.); (вересень 2012 = 551 грн. 02 коп.); жовтень 2012 - листопад 2012 (1118 грн. 00 коп.); грудень 2012 (567 грн. 00 коп.); січень 2013 - листопад 2013 (6308 грн. 50 коп.); грудень 2013 - червень 2016 (18879 грн. 00 коп.) = 27885 грн. 52 коп. Разом з тим гл. 15 СК України вказує на обов'язок кожного з батьків утримувати дитину. Відповідно до ч.1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язків як матері так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Враховуючи вищевикладене суд приходить до переконання, що оскільки обов'язок утримувати дитину є рівним кожного з батьків, то з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню половина вирахованої суми за період з 06.08.2012 року по 30.06.2016 року, а саме 13942 грн. 76 коп. Безпідставні суд вважає заперечення відповідача щодо відсутності причинно - наслідкового зв'язку між діями відповідача та смертю [PERSON], оскільки в суді було встановлено, що смерть [PERSON] настала внаслідок впливу електричного струму. Посилання представників відповідача на положення ч.5 ст. 1187 ЦК України згідно якої особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого та п.1 ч.2 ст. 1167 ЦК України в обгрунтування яких покладено твердження про знаходження померлого [PERSON] у стані алкогольного сп'яніння, суд не бере до уваги і вважає їх неспроможніми, оскільки в порушення вимог ст. 60 ЦПК України представниками відповідача не наведено жодного належного доказу на підтвердження своїх тверджень, а рішення суду не може грунтуватися на домислах та припущеннях. Крім того наявність причинного зв'язку з перебуванням у алкогольному чи тверезому стані [PERSON] та ураження струмом, не встановлено, також слід зазначити, що жодних підстав вважати, що стан померлого вплинув на контакт з електричним дротом не має. Також суд не приймає до уваги і заперечення відповідача в частині не визнання завданної моральної шкоди та витрат на відшкодування шкоди, оскільки вони є такими, що не грунтуються на законі та спростовуються встановленими в судовому засіданні обставинами.

Outcome: partial