Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" у позові просив стягнути з відповідача [PERSON] 27955 грн. 12 коп. заборгованості за кредитним договором № 005-24907-011112 від 01 листопада 2012 року, яка складається з: простроченої заборгованості по тілу кредиту у розмірі 7332,00 грн., заборгованості за комісіями у розмірі 9212,00 грн., заборгованості по тілу кредиту у розмірі 11411,12 грн., строк сплати якої не наступив, мотивуючи тим, що взяті відповідачем зобов"язання по вчасному поверненню кредиту істотно порушені, у зв»язку з чим, станом на 24 липня 2014 року утворилася вищезазначена заборгованість, а також просив стягнути з відповідача 279 грн.55 коп. у повернення сплаченого судового збору. В судове засідання представник позивача не з"явився, але в позові представник позивача Духота І.В. просив справу розглянути без його участі і не заперечував проти заочного розгляду справи. Згідно копії довіреності на а.с. 12 представнику позивача Духоті І.В. позивачем надано всі права позивача, в тому числі і право підпису від імені позивача заяв та позовних заяв. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з"явилася. Судові повістки, які двічі надсилалася їй за адресою, вказаною позивачем, та яка відповідно до довідки Ніжинського УДМС в Чернігівській області на а.с. 14 є зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування) відповідача, повернулися до суду неврученими з відмітками пошти «за закінченням терміну зберігання» (а.с.18, 21). На поштових конвертах є відмітки пошти про те, що адресату залишалися повідомлення про необхідність отримати рекомендованого листа 07.10.2014 року, 11.10.2014 року та 21.10.2014 року. Зазначені обставини відповідно до ч.8 ст.76, ч.5 ст.74 ЦПК України дають підстави прийти до висновку, що відповідача слід вважати такою, що про час розгляду справи повідомлена і так як вона про причини неявки суд не повідомила і від неї не надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, то суд, відповідно до ст.ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України, визнав можливим заочний розгляд справи, проти чого позивач у позові не заперечував та, відповідно до ст.197 ч.2 ЦПК України, без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом. Дослідивши письмові докази, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до пунктів 2.1-2.6 частини 1 кредитного договору позивач відкриває відповідачеві поточний рахунок № 26253907105242 у національній валюті України - гривні, надає кредит шляхом відкриття кредитної лінії з встановленням ліміту на день укладання договору у розмірі 18800 грн., надаючи йому платіжну картку, та здійснює його, як держателя картки, обслуговування на умовах, викладених у Тарифному пакеті «Нова Готівочка», що міститься в додатку № 1 до договору, та які передбачають обов»язок відповідача, отримавши кредитну карту: щомісяця в строки, визначені тарифним пакетом «Нова Готівочка», здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць у виді частки обов»язкового погашення тіла кредиту щомісяця у розмірі 3% від суми кредитного ліміту за наявності використаних коштів станом на день розрахунку, що складається із частки обов"язкового погашення тіла кредиту, нарахованих процентів за користування кредитом (п.1.4.1. Тарифів), плати за обслуговування (п.1.5. Тарифів), овердрафту, процентів за овердрафт (п.1.4.3. Тарифів), штрафу за прострочену заборгованість (п. 3.1 Тарифів) та суми заборгованості минулих періодів. Відповідно до п.2.4 кредитного договору кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої на умовах, погоджених сторонами у цьому договорі, та не потребує підписання додаткових угод. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов"язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений строк. Про невиконання відповідачем взятих зобов"язань свідчить заборгованість, розмір якої підтверджується розрахунком позивача на а.с. 9, яка жодними доказами з боку відповідача не спростована. Нормами ч.2 ст.1050 ЦК України передбачено право позикодавця в разі прострочення повернення чергової частини позики, вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати належних йому процентів. З огляду на встановлене суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволеню у повному обсязі, та, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 279 грн. 55 коп. у повернення сплаченого судового збору (платіжне доручення на а.с. 1).

Outcome: approved