Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-18 00:00:00

У березні 2017 року Бердичівська районна державна адміністрація Житомирської області звернулася до суду з позовом в інтересах малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], просить позбавити відповідачку батьківських прав щодо дитини [PERSON], стягувати з відповідачки аліменти на дитину у розмірі 533, 10 гривень, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову вказала, що [PERSON] є матір»ю [PERSON], [INFO], відомості про батька записані відповідно до статті 135 Сімейного кодексу України. За місцем реєстрації вона не проживає. На даний час бродяжить, постійного місця проживання не має. Син [PERSON] навчався в Семенівській ЗОШ І-ІІ ступенів. Так, як у період з 01 вересня 2016 року по 14 лютого 2017 року мати не забезпечила навчання сина у школі з 14 лютого 2017 року [PERSON] перебуває в комунальній установі «Обласний центр соцільно-психологічної реаблітації дітей «Сонячний дім» Житомирської обласної ради на державному утриманні. Дитина в установу поступила в занедбаному стані. Матір самоусунулася від виконання своїх батьківських обов»язків, вихованням дитини не займається, не дбає про її матеріальний та духовний стан, не піклується про здоров»я дитини, її фізичний та моральний розвиток, не створює належні побутові умови для проживання та розвитку природних здібностей дитини, не готує до самостійного життя та праці. Крім того, рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 16 жовтня 2006 року позивачка позбавлена батьківських прав відносно своїх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Її сім»я перебуває на обліку Бердичіському районному центрі соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді у справах дітей Бердичівської РДА. Представник позивача - представник Бердичівської районної державної адміністрації у судове засідання не з»явився. Від представника [PERSON] на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення у справі. Прокурор Базилевська О.Г. надала суду заяву, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, від неї до суду не надходило клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за її відсутності, позов не оспорила. Судом зі згоди представника позивача, відповідно до статті 224 ЦПК України, ухвалено рішення при заочному розгляді. З"ясувавши обставини справи, на засадах змагальності, як того вимагає ст. 10 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Статтею 150 Сімейного Кодексу України (далі СК України), передбачені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Відповідно до вказаної норми батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до частини четвертої 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини(пункт 2 частина перша статті 164 СК України). Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON] є батьками неповнолітнього - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 17 лютого 2017 року серія [NUMBER], повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису [NUMBER](а.с. 3, 4-5). Рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 16 жовтня 2006 року [PERSON], [INFO], позбавлено батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO](а.с. 10). За місцем проживання на території Іванковецької сільської в с. Семенівка та у с. Маркуші ради [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони: скритна, брехлива, зловживає спиртними напоями, не працює, підтримує стосунки з раніше засудженими особами, притягувалась до адмінвідповідальності, схильна до бродяжництва, вихованням свого сина [PERSON] не займається, даний факт підтверджується довідкою - характеристикою № 29 від 29.12.2016 року, виданою Іванковецькою сільською радою, довідкою - характеристикою від 25.05.2017 року, виданою Бердичівським ВП та довідкою - характеристикою № 289 від 09.08.2017, виданою Маркушівською сільською радою (а.с. 6, 30, 33). З довідки № 263 від 23.03.2017 року, виданою Маркушівською сільською радою, вбачається, що [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] з березня 2008 року за вказаною адресою не проживає(а.с. 9). Згідно повідомлення Бердичівського районного центру соціальних служб для сім"ї дітей та молоді № 125 від 28 березня 2017 родина [PERSON] перебуває на обліку сімей, що перебуває в складних життєвих обставинах. В сім"ї виховується неповнолітній син [PERSON], [INFO], батьки не працюють, зловживають спиртними напоями. Дитина з 02 вересня 2006 року не приступила до навчання у школі. Сім"ю неодноразово розглядали на комісії з питань захисту дитини. 14 лютого 2017 року БРЦСССДМ спільно з ССД було встановлено місце знаходження матері з дитиною, хлопчик був у занедбаному стані. Після цього його було влаштовано до обласного центру соціально-психологічної реабілітації „Сонячний дім"(а.с 11). З характеристики № 45 від 15 березня 2017 року вбачається [PERSON], [INFO], два роки навчався у Семенівській ЗОШ І-ІІ, за період навчання виявив початковий рівень навчальних знань, у нього, крім іншого, слабка пам»ять, бідний словниковий запас, погане логічне мислення, до товаришів відносився з повагою. Дитина виховувалась у неповній сім»ї, матір вихованням сина не займалась. На навчання після літніх канікул учень до третього класу не прибув, так як матір с сином переховувалась. Постійного місця проживання сім»я не має(а.с. 7). З 14 лютого 2017 року, [PERSON] перебуває у Комунальній установі «Обласний центр соцільно-психологічної реаблітації дітей «Сонячний дім» Житомирської обласної ради, дитина поступила у занедбаному стані, матір за жодного разу його не відвідувала, життям та здоров»ям сина не цікавилась, що підтверджується довідками: № 76 від 22.02.2017 року, № 251 від 02.08.2017 року(а.с. 8, 28). Згідно акту обстеження умов проживання від 14 дютого 2017 року сім'ї [PERSON] та фотокарток квартири де проживала дитина - [PERSON] умови проживання незадовільні, у помешканні повна антисанітарія, світло відключене, шибки у вікнах побиті, на підлозі валяються пляшки з-під горілки та пива, меблі зламані, скрізь безлад, вхідні двері не закриваються, продукти харчування відсутні(а.с. 12). З довідки № 51 від 15.08. 2017, виданої Семенівською сільською радою [PERSON], [INFO], з травня 2017 року проживає без реєстрації по [ADDRESS](а.с. 34). Згідно висновку Бердичівської РДА № 02-8/715 від 28.03.2017 Бердичівська РДА , як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав відносно сина [PERSON](а.с. 13). З досліджених доказів вбачається факт ухилення відповідачкою від виконання батьківських обов'язків, оскільки її дії тривають на протязі значного періоду часу, настали з свідомого нехтування ними своїми обов'язками, тобто з винної поведінки останньої. А тому, виключно з метою захисту інтересів дитини, суд вважає, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав. Відповідно до частини третьої статті 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У відповідності до частини третьої статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно статті 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно зі статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного й соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (стаття 8 Закону України Про охорону дитинства). Відповідно до частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За змістом частини 2 статті 182 СК України (в редакції закону, що діяв до 07.07.2017) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не міг бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Починаючи з 08.07.2017 частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, суд зважає на обов'язок кожного з батьків утримувати дітей матеріально, діючи в інтересах дитини, суд стягує з відповідачки аліменти на сина [PERSON] у розмірі який просить позивач - 533, 10 грн. щомісячно починаючи з 29 березня 2017 року до 07 липня 2017 року, з 08 липня 2017 - у розмірі 888, 50 гривень щомісячно, які підлягають індексації до досягнення дитиною повноліття, що складає 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини першої статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Слід допустити до негайного виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць, відповідно до вимог статті 367 ЦПК України. Відповідно до частини другої статті 88 ЦПК України судовий збір, від сплати якого позивач звільнений при зверненні до суду, в сумі 1280 гривень, слід стягнути з відповідачки в дохід держави.

Outcome: approved