Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив суд стягнути з неї борг у сумі 11 353,47 грн., який утворився внаслідок невиконання зобов»язань за укладеним 08.02.2012 року з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитним договором № б/н. Сума боргу складається з: 9460, 19 грн. - заборгованості за кредитом, 876,45 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, а також із штрафів - 500,00 грн. (фіксована частина) та 516,83 грн. (процентна складова). Крім цього просили стягнути понесені судові витрати в сумі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з»явився. Направив суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі. Відповідачка в судове засідання не з»явилась також. Однак звернулась до суду з заявою, в якій позов визнала у повному обсязі, просила його задовольнити та розглянути справу без її участі. У відповідності до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення клопотання сторін про розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частина 3 статті 10 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 08.02.2012 року між «ПриватБанком» та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, за яким банк, шляхом перерахування кредитних коштів на відкритий банком картрахунок, надав йому кредитні кошти з лімітом у розмірі 15 000,00 гривень зі сплатою за користування кредитом 30 % річних на суму залишку заборгованості та з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки. Відповідач своїми підписами підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та позивачем Договір. 08.02.2012 року було відкрито кредитну лінію з лімітом кредитування 15 000 гривень. Відповідач користувався кредитними коштами, одержуючи та погашаючи кредити. Пункт 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг передбачає обв»язок клієнта погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Пунктом 2.1.1.7.6 кредитного договору передбачено, що при порушені строків платежів по будь-якому із грошових зобов»язань більше ніж на 30 днів - позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов"язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку. Зобов"язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, в тому числі і з договору. А в силу ст. 526 ЦК України, зобов"язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. У порушення вимог Закону та умов кредитного договору, [PERSON] свої зобов»язання належним чином не виконала, тому , станом на 29.08.2014 року, в зв»язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов»язань , за відповідачем утворилась заборгованість у сумі 11 353,47 грн., яка складається з: 9460, 19 грн. - заборгованості за кредитом, 876,45 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, а також зі штрафів - 500,00 грн. (фіксована частина) та 516,83 грн. (процентна складова Враховуючи, що договірні зобов"язання відповідачем належним чином не виконані, суд задовольняє позовні вимоги позивача у повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" , за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд у мотивувальній частині може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ст. 509, 510, 526, 527, 530, 532 ЦК України,

Outcome: approved