Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив суд зобов`язати відповідача не чинити йому перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 0,1017 га. по [ADDRESS] ", вичистити фосу між їхніми суміжними ділянками від глини та бур`янів, звільнити земельну ділянку від кілків верби та пересадити на дозволену відстань чи ліквідувати дерево породи "Верба", 6 дерев породи "Сосна", дерево породи "Явір" та дерево породи "Смерека", що посаджені [PERSON] у безпосередній блискості до його земельної ділянки. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зіслівся на те, що він є власником будинковолодіння та земельної ділянки площею 0,1327 га для будівництва і обслуговування будинковолодіння, що знаходиться в [ADDRESS] . Через дорогу від його домоволодіння знаходиться урочище «Сигла», де він вже впродовж більше 40 років користується земельною ділянкою для ведення особистого підсобного господарства. Дана земельна ділянка площею 0,12 га., серед інших, передана йому у приватну власність рішенням Ясенської сільської ради .По сусідству з даною належною йому земельною ділянкою, зокрема по [ADDRESS] проживає відповідач і їхні земельні ділянки межують. Для осушення своєї земельної ділянки та приведення її в придатний для використання за цільовим призначенням стан, по межі їхніх земельних ділянок на своїй території він влаштував канаву для збору ливних вод (фосу), проте відповідач [PERSON] вже впродовж двох років регулярно закидує дану фосу глиною та бур`янами, що призводить до затоплення його, позивача земельної ділянки та унеможливлює її використання за цільовим призначенням. З цього приводу, він неодноразово звертався до Ясенської сільської ради, яка своїм актом від 03.07.2018 встановила та констатувала, що на момент обстеження його земельної ділянки канава для збору поверхневих вод, яка проходить по межі його земельної ділянки та земельної ділянки [PERSON] , закидана глиною та бур`янами, і по цій причині його земельна ділянка підтоплена. Наступним актом від 11.09.2018 земельно-узгоджувальна комісія Ясенської сільської ради встановила, що канава для збору ливних вод розташована на території його земельної ділянки з південно - східної сторони. Комісія вважала за можливе здійснювати подальші роботи з приватизації земельної ділянки згідно поданих планів меж без підпису суміжних землекористувачів. Листом від 16.07.2018 р. № 336 Ясенська сільська рада попередила [PERSON] про заборону встановлювати огорожу та закидувати канаву для збору дощової води до моменту завершення приватизації ділянок із спірною межею, проте таке попередження на [PERSON] жодним чином не вплинуло і не дало жодного результату. Окрім цього, відповідач по всій довжині їхньої суміжної межі (44 метри), на відстані 1 м. від фоси в його сторону забив 9 кілків верби, чим пригородив дану його частину землі до своєї земельної ділянки, самовільно захопивши таким чином частину його земельної ділянки довжиною 44 м. та шириною 1 м. Також, на межі їхніх земельних ділянок та в безпосередній близькості до такої межі, відповідач посадив дерево породи «Верба», 6 дерев породи «Сосна», древо породи «Явір» та дерево породи «Смерека», що затінює його позивача земельну ділянку і відповідно створює йому перешкоди в користуванні даною земельною ділянкою. На будь-які його зауваження щодо усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, відповідач відповідає агресією, що змушувало і його, і його дружину неодноразово звертатись в органи поліції, працівники якої обмежувались винесенням [PERSON] офіційного застереження та рекомендували йому звертатись до суду в порядку цивільного судочинства через виниклий земельний спір. Відповідач закидавши його фосу глиною та бур`янами, забивши колики вздовж фоси по його земельній ділянці та висадивши дерева в безпосередній близькості до його земельної ділянки (приблизно 0,5 м.), унеможливлює використання земельної ділянки за цільовим призначенням. Викладені обставини змушують його звертатись за захистом своїх законних прав та інтересів до суду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Родіков І.С. підтримав заявлені вимоги з викладених в позовній заяві підстав. Крім того суду пояснив, що в даний час не може достовірно сказати скільки дерев породи "Сосна" створює позивачу перешкоди в користуванні земельною ділянкою, можливо 2 або 3. Дерево породи "Явір" та дерево породи "Смерека" всохли, а кількість вербових кілків, які забив відповідач, повинна встановити сільська рада. Чи висаджував дерева саме [PERSON] не може сказати, однак саме він звертався до землевпорядної організації із заявою на приватизацію ділянки, тому слід розуміти, що саме [PERSON] створив перешкоди [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, зазначених у поданому до суду відзиві на позовну заяву, просив в позові відмовити. Він не має жодних претензій до позивача з приводу приватизації останнім своєї земельної ділянки. Межа між їхніми земельними ділянками встановлена, там дійсно проходить фоса, яку він не засипав, але яку ймовірно треба прочистити. Що стосується насадження дерев на близькій відстані від межі, то він жодного дерева не висаджував, кілки не забивав, тобто ні він особисто, ні члени його сім`ї перешкод в користуванні позивачем земельної ділянки позивачу не створюють. Представник Ясенської сільської ради Рожнятівського району у судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, у розв`язанні спору покладається на рішення суду. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.ст.1-4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону ( ст.5 ЦПК України). За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до роз`яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Відповідно до положень, викладених у ст.ст. 13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 103 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей ( затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо ). Згідно ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею певних дій, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як встановлено в судовому засіданні суперечки між сторонами щодо користування спільним проїздом (а.с.11) та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою (а.с.12-25) виникають на протязі тривалого періоду часу, у зв`язку з чим позивач по справі неодноразово звертався в Ясенську сільську раду та до Рожнятівського відділення ГУНП в Івано-Франківській області. Актом Комісії Ясенської сільської ради обстеження земельної ділянки від 02 червня 2020 року (а.с.91) підтверджено, що при обстеженні земельної ділянки [PERSON] тверді межові знаки відсутні. Також комісією встановлено, що в районі межі забито дев`ять вербових кілків, які почали проростати. Крім того раніше було посаджено два хвойні дерева, які на даний час всохли. Відповідно до ст. 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Матеріали справи не містять жодного доказу про те, що [PERSON] закидав фосу між суміжними ділянками, забив кілки верби, посадив дерево породи "Верба", 6 дерев породи "Сосна", дерево породи "Явір" та дерево породи "Смерека" у безпосередній блискості до земельної ділянки [PERSON] . Надане позивачем фото (а.с.117) не містить жодної прив`язки до місцевості, тому не може бути взяте судом до уваги, як на підставу протиправних дій з боку відповідача. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року N 14, у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Аналізуючи надані сторонами на підтвердження та заперечення позовних вимог докази в межах заявлених позовних вимог судом не встановлено підстав для зобов`язання [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] в користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання відповідча вчинити дії згідно позовних вимог. Згідно із ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки в судовому засіданні ні позивачем, ні його представником не доведено факту протиправних дій із сторони відповідача, позивачем не подано, а судом не здобуто доказів, які б підтвердили обставини, викладені в позовній заяві, позивачем не надано, зокрема, доказів, що підтверджують факт порушення права позивача на користування земельною ділянкою, власне відповідачем. Враховуючи вищевикладене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст.141 ЦПК України. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати понесені відповідачем на професійну правничу допомогу в розмірі 2500 гривень (а.с. 99, 125) підлягають відшкодуванню за рахунок позивача.

Outcome: approved