Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом , яким просить визнати його, громадянина України, батьком [PERSON], [INFO]; виключити відомості в графі "Батько" з актового запису №1314, вчиненого 14 квітня 2009 року відділом реєстрації актів про народження Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, серія свідоцтва [NUMBER] про народження [PERSON], [INFO], мати [PERSON], громадянка України, відносно батька - [PERSON]; внести відомості в графі "Батько" актового запису №1314, вчиненого 14 квітня 2009 року відділом реєстрації актів про народження Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, серія свідоцтва [NUMBER] про народження [PERSON], [INFO], місце народження Україна, Автономна Республіка Крим, місто Сімферополь, мати - [PERSON], громадянка України, та записати батька - [PERSON], [INFO], громадянина України. Вимоги мотивує тим, що з 2008 року фактично проживав однією сім"єю з [PERSON]. З відповідачем по справі [PERSON] розірвала шлюб лише 17 січня 2014 року. Від спільного проживання дітей у неї із відповідачем [PERSON] не було, але юридично батьком дитини позивача записано було відповідача. В судовому засіданні 05.02.2016 року позивач, його представник вимоги підтримали. В подальшому в судове засідання на 24.02.2016 року представник позивача надав заяву про розгляд справи у їх відсутності та не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Крім того, просив врахувати ту обставину, що його довіритель з моменту народження дитини знав, що є її батьком. Однак, фактично дізнався про те, що в свідоцтві про народження дитини її батьком записаний не він лише після реєстрації другої дитини [PERSON]. [PERSON] дуже комплексувала і боялась його повідомити про те, що дитина записана за прізвищем батька, з яким тоді перебувала в шлюбі. Таким чином, з моменту, як його довіритель дізнався, що він не записаний батьком його дитини до моменту звернення до суду в 2015 році навіть не пройшло одного року. В судове засідання відповідач [PERSON] не з"явився, повідомлявся за останньою відомою судові адресою через оголошення в газету "Народне слово" №7 (3237) від 18.02.2016 року, будь-яких заяв про відкладення розгляду справи, з поважних причин, станом на 24.02.2016 року не надав. [PERSON], яка залучена до участі в справі ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 січня 2016 року, в судовому засіданні вимоги визнала, вказала, що дійсно позивач є біологічним батьком [PERSON] , [INFO]. В судове засідання третя особа- Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, залучений до участі в справі ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 січня 2016 року, її представник не з"явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась, надала, через канцелярію суду, клопотання про розгляд справи у їх відсутності, проти заявлених вимог не заперечує. Позивач [PERSON] та співвідповідач [PERSON], які допитані за їх згодою як свідки в суді зазначили, що саме позивач [PERSON] є біологічним батьком їх доньки [PERSON], [INFO]. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON]. Батьками вказано: батько- [PERSON], мати- [PERSON], що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.09.2015 року, актовий запис №1314 (а.с.9). Згідно свідоцтва серія [NUMBER] , виданого 17 січня 2014 року шлюб між чоловіком [PERSON] і дружиною [PERSON] розірвано, про що 17 січня 2014 року складено відповідний актовий запис №09. Після державної реєстрації розірвання шлюбу присвоюється прізвище: йому-, їй- [PERSON] (а.с.11). 31 липня 2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що 31 липня 2014 року складено відповідний актовий запис №429. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка- [PERSON], дружини- [PERSON] (а.с.10). У відповідності до ч.1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини ( ст. 133 СК України). Згідно п. 6,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Встановлено, що позивач у вересні 2015 року дізнався про своє батьківство, а тому строк позовної давності ним не пропущено. При цьому, [PERSON] вказала, що [PERSON] є біологічним батьком їх доньки записаної на прізвище [PERSON], [INFO]. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню ( ч.1 ст. 61 ЦПК України). У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини ( п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підтверджуються матеріалами справи. Судові витрати вважати по фактично понесеним стороною позивача.

Outcome: approved