Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з вимогою про надання права на шлюб з [PERSON]. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала та пояснила суду, що у грудні 2016 року вона познайомилась з [PERSON], [INFO], від якого завагітніла у серпні 2017 року та має намір народити дитину. Строк вагітності 11-12 тижнів. Зважаючи на цю обставину вона та [PERSON], зі згоди батьків вирішили створити сім"ю. Зважаючи на вагітність, вони з [PERSON] вирішили офіційно зареєструвати шлюб. В прийомі спільної її з [PERSON] заяви на реєстрацію шлюбу в Шевченківському районному відділі РАЦС відмовили, на тій підставі, що вона не досягла шлюбного віку та роз"яснили право звернення до суду із заявою про надання права на шлюб. Представник заінтересованої особи - служба у справах дітей Шевченківської райдержадміністрації Харківської області не заперечували проти задоволення заяви. [PERSON], чоловік із яким заявник має бажання одружитися, просив задовольнити заяву і запевнив суд, що стан його здоров"я задовільний, на даний час він навчається на 2 курсі у Харківському автодорожньому університеті, має намір перевестись на заочну форму навчання щоб працювати та мати можливість забезпечити сім"ю. [PERSON], матір заявника, теж просила суд задовольнити заяву, оскільки [PERSON] та [PERSON] мають намір створити сім"ю, будуть проживати з нею та її чоловіком. Між дітьми є почуття любові та поваги один до одного. Її дочка в змозі вести сімейне господарство. Вона, в свою чергу, буде допомагати дітям у побутових питаннях та вихованні майбутньої дитини. Вважає, що шлюб буде відповідати інтересам її неповнолітньої дочки, яка народить дитину в шлюбі і [PERSON], як законний чоловік та батько дитини, буде піклуватись про свою сім"ю. Вислухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. У відповідності до ч. 3 ст. 234, ч. 3 ст. 235 Цивільного процесуального кодексу України у порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до положень ст. 22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Згідно вимогам ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що заявнику виповнилося повних 16 років, тобто вона не досягла віку із якого дозволено укладення шлюбу /а.с.4/. [PERSON] та [PERSON] почали зустрічатися у грудні 2016 року. Заявник перебуває на обліку у жіночій консультації Шевченківської центральної районної лікарні /а.с. 5/. За ствердженням [PERSON] батьком її дитини є [PERSON], з яким вона і має намір укласти шлюб. Останній цього не спростовує. [PERSON] на вчається в університеті на 2 курсі на денному відділенн, має намір перевестить на заочне відділення, бажаючи ще і працювати, щоб в змозі забезпечити сім"ю. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи, які були дослідженні в судовому засіданні. Через вагітність [PERSON], остання та [PERSON] добровільно, за обоюдним бажанням вирішили офіційно зареєструвати шлюб. Будь-якого впливу при вирішенні цього питання, як стверджували вони самі, ні з боку батьків, ні з боку інших осіб, на них не було. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» визначено, що заява про надання особі, яка досягла шістнадцяти років, права на шлюб (ст. 23 СК України) повинна розглядатися судом в окремому провадженні (ч. 3 ст. 234 ЦПК України). При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої особи, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. За статтею 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що задоволення заяви відповідає інтересам заявника. На підставі викладеного,

Outcome: approved