Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Позивач звернулася з позовом в суд з позовом до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування у справах дітей Яворівської державної адміністрації Львівської області про позбавлення батьківських прав. В обгрунтуванні позовних вимог покликається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу [INFO] у них народився син, [PERSON]. 08.11.2007 року шлюб з відповідачем розірвано, про що в книзі розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №207. Після розірвання шлюбу вона перебувала на прізвищі "[PERSON]". З тих пір вони з відповідачем проживають окремо, відповідач уникає виконання своїх батьківських обов'язків, матеріально сина не утримує, не цікавиться його життям та здоров'ям. Усі турботи по вихованню дитини та його матеріальне забезпечення, здійснює вона. 28 вересня 2013 року вона повторн зареєстровала шлюб з [PERSON], після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище - "[PERSON]" та разом з донькою та чоловіком проживають разом за адресою: [ADDRESS]. Просить суд постановити рішення, яким позбавити відповідача батьківських прав відносно сина, [PERSON] [INFO]. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав повністю, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, 24 жовтня 2016 року склав нотаріально посвідчену заяву, в якій зазначає свою відмову від батьківських прав та не заперечує про позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Просить розгляд справи проводити у його відсутності. Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, покликавшись на висновок Яворівської районної державної адміністрації Львівської області, як органу опіки і піклування, відповідно до якого Яворівська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина, [PERSON] [INFO]. Просить позов задовольнити. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO], його батьками значаться: батько - [PERSON], мати - [PERSON], даний факт підтверджується копією свідоцтва про народженя виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Яворівського районного управління юстиції Львівської області серії [NUMBER] від 09.11.2007 року, актовий запис №163. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 08.11.2007 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №207 від 08.11.2007 року. Після розірвання шлюбу прізвище позивачу, [PERSON] присвоїно - "[PERSON]". .28 вересня 2013 року [PERSON] повторн зареєстровала шлюб з [PERSON], після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище - "[PERSON]", що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії [NUMBER] від 28.09.2013 року. Як з"ясовано в судовому засіданні неповнолітній [PERSON], проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] та перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач жодної матеріальної допомоги не надає, не цікавится життям та здоров"ям сина. Згідно висновку від 13.02.2017 року Яворівської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування, така вважає за доцільне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], оскільки відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не цікавиться його здоров'ям, матеріально не допомагає та тривалий час свідомо нехтує обов'язками по вихованню та утриманню своєї неповнолітньої дитини. Із заяви [PERSON] від 24.10.2016 року, яка зареєстрована в реєстрі №1113 та засвідчена приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Львівської області вбачається, що відповідач [PERSON] відмовляється від батьківських прав щодо його малолітнього сина, [PERSON], [INFO] та просить проводити розгляд справи у його відсутності за наявними в матеріалах справи документами. З урахуванням наведеного, слід прийти до висновку, що відповідач відмовився від виконання батьківських обов"язків відносно свого малолітнього сина, [PERSON]. Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 р. - дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Беручи до уваги п. 16 Постанови Пленуму ВСУ Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав від 30.03.2007 р. № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. П.15 Постанови пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. З пояснень представника позивача та третьої особи, вбачається, що відповідач не виконує обов'язків по вихованню дитини, які передбачені ст. 150 СК України, а саме, не забезпечує дитину матеріально, не піклується про її життя та здоров'я, не дбає про її фізичний та моральний розвиток. У зв'язку з цим, суд приходить до переконання, що вищенаведене свідчить про байдужість батька до дитини та про його небажання цікавитися життям неповнолітнього сина та виконувати свій батьківський обов'язок, оскільки відповідач без поважних причин не виявляє щодо своєї дитини батьківського піклування, маючи юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку, а тому його слід позбавити батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved