Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

ПАТ «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, в сумі 8721,99 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 06.02.2015 між сторонами укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого позивач зобов"язувався відкрити відповідачу картковий рахунок у гривні та випустити міжнародну платіжну картку DMC Gоld зі строком дії 2 роки з моменту її випуску, а відповідач зобов"язувалась в порядку та на умовах, що визначені вказаним договором повернути кредит, виплатити проценти за користування кредитом та сплачувати неустойки та інші непередбачені платежі в сумі, строках та на умовах, що передбачені договором. Позивач свої зобов"язання за договором виконав, відкривши відповідачу картковий рахунок [NUMBER] у гривні та випустив міжнародну платіжну картку DMC Gоld зі строком дії 2 роки з моменту її випуску, встановивши ліміт відновлюваної кредитної лінії у сумі 18 000,00 грн. Однак, відповідач належним чином не виконує умови взятого на себе зобов'язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом, в зв'язку з чим, станом на 26.12.2017 утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 8721,99 грн., яка складається з: прострочки по тілу кредиту у сумі 1071,90 грн. та неустойки у сумі 7650,09 грн. Саме порушення відповідачами своїх зобов'язань за договором і змусило позивача звернутись до суду. Представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час і місце судового розгляду справи повідомлялась належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні документи; заяв, заперечень суду не надала, у зв'язку з чим, суд вважає можливим розглянути справу за її відсутності за наявними в справі доказами та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до насупного висновку. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 06.02.2015 між сторонами укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого позивач зобов"язувався відкрити відповідачу картковий рахунок у гривні та випустити міжнародну платіжну картку DMC Gоld зі строком дії 2 роки з моменту її випуску, а відповідач зобов"язувалась в порядку та на умовах, що визначені вказаним договором повернути кредит, виплатити проценти за користування кредитом та сплачувати неустойки та інші непередбачені платежі в сумі, строках та на умовах, що передбачені договором. Позивач свої зобов"язання за договором виконав, відкривши відповідачу картковий рахунок [NUMBER] у гривні та випустив міжнародну платіжну картку DMC Gоld зі строком дії 2 роки з моменту її випуску, встановивши ліміт відновлюваної кредитної лінії у сумі 18 000,00 грн. Згідно з розрахунком позивача, у зв"язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору від 06.02.2015, утворилась заборгованість, що станом на 26.12.2017 року становить 8721,99 грн., яка складається з: прострочки по тілу кредиту у сумі 1071,90 грн. та неустойки у сумі 7650,09 грн. Згідно ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом Оскільки, як зазначено судом, відповідач своїм правом з`явитись до суду і спростувати доводи позивача не скористалась, відтак суд виходить з тих матеріалів, які були надані позивачем. Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що заборгованість з прострочки по тілу кредиту відповідачем не погашена і має бути стянути з відповідача в судовому порядку. Щодо стягнення суми неустойки. За ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом або пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Неустойка є засобом забезпечення виконання зобов`язання і одночасно способом цивільно-правової відповідальності. Щодо розміру неустойки, який підлягає стягненню, суд вважає за можливе застосувати ч.3 ст.551 ЦК України, відповідно до положень якої суд має право зменшити розмір неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, враховуючи, що розмір пені є значно вищим по відношенню до розміру заборгованості за основним боргом, а також ненадання позивачем доказів завдання негативних наслідків через прострочення виконання зобов'язання, суд вбачає підстави для зменшення розміру неустойки до 1071,90 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають також стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в сумі 338,70 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial