Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

Позивач звернулася до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом, позовні вимоги мотивує тим, що 03 березня 2008 року [PERSON] стала власником земельної ділянки розміром 0,17 га, яка надана для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель та споруд- 0,12 га (кадастровий номер 5322684401010010154), земельної ділянки розміром 0,05 га, яка надана для ведення особистого підсобного господарства (кадастровий номер 5322684401010010153), що розташовані за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки розміром 0,25 га, яка надана для ведення особистого підсобного господарства (кадастровий номер 5322684401010010155), що розташована за адресою: [ADDRESS] , на підставі Договору дарування земельної ділянки, посвідченого державним нотаріусом Другої лохвицької державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 382. Відповідно до п. 13 Договору -цей договір є підставою для видачі обдарованому Державного Акту на право приватної власності на землю та його державної реєстрації. Позивачем не було своєчасно проведено державну реєстрацію, а за цей час змінилося законодавство та правила державної реєстрації, зокрема було скасовано видачу Державного Акта на право приватної власності на землю. В 2013 році [PERSON] було надано два Витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку: - номер витягу НВ-5300018122013, кадастровий номер земельної ділянки: 5322688401:01:001:0218, місце розташування (адміністративно-територіальна одиниця) : [ADDRESS] ; цільове призначення: 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, категорія земель: землі житлової та громадської забудови; вид використання земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, форма власності: приватна власність, площа земельної ділянки: 0,1705 га; інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки: Технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, в тому числі при поділі та об"єднанні земельних ділянок, 04.12.2010 року; - номер витягу НВ-5300018152023, кадастровий номер земельної ділянки: 5322688401:01:001:0219, місце розташування (адміністративно-територіальна одиниця) : [ADDRESS] ; цільове призначення: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, категорія земель: землі житлової та громадської забудови; вид використання земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства, форма власності: приватна власність, площа земельної ділянки: 0,25 га; інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки: Технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, в тому числі при поділі та об"єднанні земельних ділянок, 04.12.2010 року. Тобто дві земельні ділянки розміром 0,12 (кадастровий номер 5322684401010010154), та земельна ділянка розміром 0,05 га (кадастровий номер 5322684401010010153), що розташовані за адресою: [ADDRESS] об"єднані в одну земельну ділянку розміром 0,1705 га та земельним ділянкам було присвоєно інший кадастровий номер. В листопаді 2021 року позивач звернулася до Відділу "Центр надання адміністративних послуг" виконавчого комітету Лохвицької міської ради, але зважаючи на вище викладене, позивачу було відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Таким чином, позивач просить суд визнати за нею право власності на вказані земельні ділянки. У судове засідання позивач не з"явилася, подала заяву про підтримання позовних вимог, справу просить розглядати без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, подавши клопотання про розгляд справи без участі представника, проти позову не заперечують. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. \~ \~ \~ \~Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. \~ \~ \~ \~Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено,\~що03 березня 2008 року [PERSON] стала власником земельної ділянки розміром 0,17 га, яка надана для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель та споруд- 0,12 га (кадастровий номер 5322684401010010154), земельної ділянки розміром 0,05 га, яка надана для ведення особистого підсобного господарства (кадастровий номер 5322684401010010153), що розташовані за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки розміром 0,25 га, яка надана для ведення особистого підсобного господарства (кадастровий номер 5322684401010010155), що розташована за адресою: [ADDRESS] , на підставі Договору дарування земельної ділянки, посвідченого державним нотаріусом Другої лохвицької державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 382. Відповідно до п. 13 Договору -цей договір є підставою для видачі обдарованому Державного Акту на право приватної власності на землю та його державної реєстрації. Позивачем не було своєчасно проведено державну реєстрацію, а за цей час змінилося законодавство та правила державної реєстрації, зокрема було скасовано видачу Державного Акта на право приватної власності на землю. В 2013 році [PERSON] було надано два Витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку: - номер витягу НВ-5300018122013, кадастровий номер земельної ділянки: 5322688401:01:001:0218, місце розташування (адміністративно-територіальна одиниця) : [ADDRESS] ; цільове призначення: 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, категорія земель: землі житлової та громадської забудови; вид використання земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, форма власності: приватна власність, площа земельної ділянки: 0,1705 га; інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки: Технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, в тому числі при поділі та об"єднанні земельних ділянок, 04.12.2010 року; - номер витягу НВ-5300018152023, кадастровий номер земельної ділянки: 5322688401:01:001:0219, місце розташування (адміністративно-територіальна одиниця) : [ADDRESS] ; цільове призначення: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, категорія земель: землі житлової та громадської забудови; вид використання земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства, форма власності: приватна власність, площа земельної ділянки: 0,25 га; інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки: Технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, в тому числі при поділі та об"єднанні земельних ділянок, 04.12.2010 року. Тобто дві земельні ділянки розміром 0,12 (кадастровий номер 5322684401010010154), та земельна ділянка розміром 0,05 га (кадастровий номер 5322684401010010153), що розташовані за адресою: [ADDRESS] об"єднані в одну земельну ділянку розміром 0,1705 га та земельним ділянкам було присвоєно інший кадастровий номер. В листопаді 2021 року позивач звернулася до Відділу "Центр надання адміністративних послуг" виконавчого комітету Лохвицької міської ради, але зважаючи на вище викладене, позивачу було відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Згідно ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З огляду на вказані обставини та те, що позивач не може реалізувати своє право власності на земельні ділянки, хоча земельні ділянки є сформованими і їм присвоєні кадастрові номери, визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси осіб, є всі підстави для визнання права власності за позивачем на вказані земельні ділянки, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved