Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

Представник ТОВ «Лисяча нора» Удовиченко О.С. звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди з [PERSON] в розмірі 32000 грн. та судові витрати. Позов мотивований тим, що відповідач здійснив полювання в мисливських угіддях ТОВ "Лисяча нора" в заборонений час, без права та дозволу на полювання, із під"їздом на снігоході, що мало наслідком незаконне добування однієї особини козулі, чим спричинив матеріальну шкоду позивачу. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 20.01.2020р., справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Розпорядженням від 02.04.2020 року призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи, у зв`язку з закінченням повноважень судді Скрипник О.Г., як судді Святошинського районного суду м.Києва. Розпорядженням від 02.04.2020 року призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи, у зв`язку з відстороненням судді Миколаєць І.Ю. від здійснення правосуддя. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу передано до мого провадження. Ухвалою від 03.02.2021 справа прийнята до провадження та призначена за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач відзив на позов не надіслав. Представник позивача в судове засідання не з"явився, від адвоката Кучерявого Д.В. надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, на вимогах позову наполягав. Відповідач в судове засідання не з"явився, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. ТОВ «Лисяча нора» (код ЄДРПОУ 36086145) здійснює діяльність з мисливства, відловлювання тварин і надання пов`язаних із цим послуг, що підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. На підставі рішення Чернігівської обласної ради від 11.09.2009 р. «Про надання у користування мисливських угідь ТОВ «Лисяча нора» та договору про умови ведення мисливського господарства від 12.10.2009 р., позивачеві надано у користування мисливські угіддя площею 41,8 тис.га терміном на 25 років у Козелецькому і Чернігівському районах, а саме: 33,7 тис.га на території Козелецького району 8,1 тис.га на території Чернігівського району. [PERSON] 10.03.2018 р. о 23 год. здійснював незаконне полювання в мисливських угіддях ТОВ «Лисяча нора» у заборонений час, без права і дозволу на полювання, з під`їзду на снігоході «POLARIS SNIPT7EE47C70864», із застосуванням штучних світлових джерел, з незареєстрованою мисливською рушницею «ТОЗ -63 2х16 № [NUMBER]», у результаті цього було добуто самку косулі. За даним фактом 12.03.2018 р. внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12018270130000159 за ознаками злочину, передбаченого частиною 2 статті 248 КК України. Постановою слідчого СВ Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області Тимошенка О.М. провадження за № 12018270130000159 закрито у зв"язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 248 КК України. Разом з тим, начальником відділу мисливського господарства-головним мисливствознавцем Чернігівського ОУЛМГ Пирієм М.М. складено протокол про адміністративне правопорушення №000117 від 10.03.2018 року відносно [PERSON] за ст. 85 ч. 2 КУпАП Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 08.02.2019 року справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 85 КУпАП відносно [PERSON] закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв"язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності передбачених ст. 38 КУпАП. Згідно з ч. 1,2 ст. 12 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» право на полювання в межах визначених для цього мисливських угідь мають громадяни України, які досягли 18-річного віку, іноземці, які одержали в установленому порядку дозвіл на добування мисливських тварин та інші документи, що засвідчують право на полювання. Полювання з використанням вогнепальної мисливської зброї дозволяється лише особам, які в установленому порядку одержали в уповноваженому державному органі відповідний документ дозвільного характеру на право користування цією зброєю. Частиною третьою статті 12 названого Закону до полювання прирівнюється: перебування осіб у межах мисливських угідь, у тому числі на польових і лісових дорогах (крім доріг загального користування), з будь-якою стрілецькою зброєю або з капканами та іншими знаряддями добування звірів і птахів, або з собаками мисливських порід чи ловчими звірами і птахами, або з продукцією полювання (крім випадків регулювання чисельності диких тварин, польових випробувань і змагань мисливських собак (не нижче обласного рівня); а також перебування осіб на дорогах загального користування з продукцією полювання або з будь-якою зібраною розчохленою стрілецькою зброєю. Статтею 20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» з метою раціонального використання мисливських тварин, охорони диких тварин, а також середовища їх перебування заборонено серед іншого: полювати без належного на те дозволу (пункт 1); полювання у заборонений час, зокрема у темний період доби (пізніше години після заходу сонця і раніше години до його сходу) (пункт 3); полювання із застосуванням або використанням заборонених знарядь та забороненими способами, зокрема: штучних світлових джерел, інших пристроїв, що осліплюють тварин, з під`їзду на автомототранспорті з працюючим двигуном (пункт 4); транспортування або перенесення добутих тварин чи їх частин без відмітки цього факту у щорічній контрольній картці обліку добутої дичини і порушень правил полювання, а також у дозволі на їх добування (пункт 5); полювання з порушенням установленого для певної території (регіону, мисливського господарства, обходу тощо) порядку здійснення полювання (пункт 7); самовільне привласнення знайдених в угіддях загиблих мисливських тварин або їх частин (пункт 9). Дії, зазначені в пунктах 1-8 цієї статті, відповідно до законодавства кваліфікуються як незаконне полювання; особи, винні у незаконному полюванні, несуть відповідальність згідно із законами. За вимогами статті 43 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства у галузі мисливського господарства та полювання, здійснюється добровільно або за рішенням суду відповідно до законодавства за затвердженими в установленому порядку таксами, а за їх відсутності - за розрахунками користувачів мисливських угідь. Такси для обчислення розміру відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання, затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері лісового та мисливського господарства, і центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. Такі такси для обчислення розміру відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання (крім видів, занесених до Червоної книги України) затверджені спільним наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України і Міністерства екології та природних ресурсів України від 19.06.2017 р. № 301/222, що зареєстрований у Міністерстві юстиції України 12.07.2017 р. за № 842/30710, які передбачають, що за незаконне добування або знищення, зокрема, козулі розмір стягнення становить 32 000 грн. за одну особину. В результаті незаконного полювання було завдано шкоди ТОВ «Лисяча нора» в розмірі 32000 грн., яка визначена з урахуванням затверджених Такс для обчислення розмірів відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання. Директором ТОВ "Лисяча нора" на електронну адресу [PERSON] направлено вимогу про відшкодування збитків, яка була останнім залишена без задоволення. З урахуванням викладеного позов підлягає задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача слід стягнути шкоду в розмірі 32000 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2972 грн.

Outcome: approved