Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду 15 жовтня 2014 року з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 17.09.2007 року між сторонами був укладений кредитний договір, за яким відповідачу було встановлено ліміт у розмірі 1400,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] в порушення умов кредитного договору та діючого законодавства України свої зобов»язання не виконує, в результаті чого утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на 31.08.2014 року становить 6145,87 грн.. Тому позивач вимушений звернутися до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та сплачений судовий збір. Позивач не забезпечив явку свого представника, але ними надано письмову заяву про слухання справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. У разі відсутності відповідача просять розглянути цивільну справу у заочному провадженні. Відповідач в судове засідання не з»явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася своєчасно та належним чином, але в минулому судовому засіданні, нею був наданий письмовий відзив на позовну заяву, в якому вона зазначила, що дійсно нею був отриманий кредит у 2007 році на вказану суму, але проплату за ним, вона не здійснювала, оскільки вважала, що сплачувати буде її вітчим. Про зобов»язання за кредитним договором знає. Згідно до положення ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. У судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом з»ясовано, що 17 вересня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено Кредитний договір без номера, на підставі якого, відповідачу було надано кредит на суму в 1400 гривень 00 копійок, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно до ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Уклавши кредитний договір, сторони взяли на себе певні зобов"язання. Згідно умов укладеного договору Договір складається з Анкети-Заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідно до умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов»язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Але відповідачем [PERSON] порушено свої зобов"язання за Договором, у зв"язку з чим у неї виникла заборгованість перед позивачем, яка склала відповідно до позовної заяви позивача - 6145,87 гривень, яка складається з наступного: 999 (дев»ятсот дев»яносто дев»ять) гривень 10 копійок -заборгованість за кредитом, 2487 (дві тисячи чотириста вісімдесят сім) гривень 92 копійок -заборгованість по процентам за користування кредитом, 1890 (одна тисяча вісімсот дев»яносто) гривень - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом; а також штрафи : 500 (п»ятсот ) гривень 00 копійок (фіксована частина), 268 (двісті шістдесят вісім) гривень 85 копійок (процентна складова). Відносно викладеного, необхідно зазначити, що згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Частиною 1 ст.530 ЦК України зазначено, що якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Із розрахунку заборгованості встановлено, що відповідач, взяті на себе зобов"язання не виконав, в результаті чого у нього утворилася заборгованість по кредиту та іншим платежам, які передбачені в договорі. Відповідно до ст.610 ЦК України - порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Отже, на підставі викладеного, суд знаходить позовні вимоги позивача, такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору. У позовній заяві позивачем заявлено вимогу про стягнення на його користь з відповідача судового збору на суму в 243 грн.60 коп. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved