Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Тимошинської сільської ради Білокуракинського району Луганської області, третя особа Білокуракинська районна державна адміністрація Луганської області про встановлення факту та визнання права власності на майно в порядку спадкування. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06.04.1998 року померла його мати - [PERSON], яка була членом колишнього КСП "Ювілейний" Білокуракинського району Луганської області. [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0112256 від 03.04.1997 року за № 318 та часів свого життя передала вищезазначений сертифікат сину - [PERSON] Позивач після смерті своєї матері фактично вступив у володіння спадковим майном, але у зв"язку з втратою багатьох оригіналів документів, прийняття спадщини належним чином так і не оформив. [PERSON] розміщував відповідне оголошення у газеті про втрату сертифікату на право на земельну частку (пай), але це не дало результатів. Звернувшись до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини, що залишилася після смерті його померлої матері, позивач отримав відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Окрім цього, у довідці, наданій відділом Держкомзему, ім"я померлої матері зазначено як "Явдоха", тоді як згідно довідки відділу РАЦС її ім"я зазначено як "Євдокія", що є вірним. Позивач зазначає, що данний факт можуть також підтвердити свідки. Всі ці обставини і спонукали [PERSON] для звернення до суду з позовною заявою, в якій позивач просить суд встановити факт втрати сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0112256 від 03.04.1997 року, зареєстрованого за № 318, виданого на ім"я [PERSON], визнати за ним право на земельну частку (пай) по колишньому КСП "Ювілейний" Білокуракинського району Луганської області, яка належала [PERSON], зобов'язати Білокуракинську районну державну адміністрацію Луганської області видати на його ім'я сертифікат на право на земельну частку (пай). Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги [PERSON], просив позов задовольнити. Представник відповідача Тимошинської сільської ради Білокуракинського району Луганської області в судове засідання не з'явився, попередньо надавши до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Представник третьої особи Білокуракинської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, попередньо надавши до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, докази по справі кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про народження, виданого повторно, серії ІІІ-АК № 524360, [PERSON] дійсно є сином [PERSON], яка померла 06.04.1998 року. Згідно довідки, наданої відділом Держземагенства у Білокуракинському районі Луганської області, вих № 01-06/1341 від 01.07.2014 року, [PERSON] дійсно отримувала сертифікат на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП "Ювілейний" серії ЛГ № 0112256 від 03.04.1997 року за № 318, про що зроблено запис у книзі реєстрації. Вартість земельної частки (паю) на день смерті власника складає 67066,48 грн. Відповідно наданої інформації відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білокуракинського районного управління юстиції у Луганській області, вих. № 177/02.2-2.30 від 04.03.2015 року, [PERSON], яка проживала у [INFO] дійсно померла 06.04.1998 року, про що виконавчим комітетом Тимошинської сільської ради Білокуракинського району Луганської області 07.04.1998 року складено актовий запис про смерть № 04. Згідно копії газети "Життя Білокуракинщини" від 05 травня 2012 року № 35-36 було розміщено оголошення про втрату сертифікату на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП "Ювілейний" серії ЛГ № 0112256 від 03.04.1997 року, виданий на ім"я [PERSON] відділом Держкомзему у Білокуракинському районі і зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів за № 318. 10.02.2015 року позивач звернувся з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 06.04.1998 року матері до державного нотаріуса Білокуракинської натаріальної контори [PERSON], про що йому було відмовлено у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів і видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. У відповідності з п.216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004р., видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна, у тому числі наявності чи відсутності податкової застави та інших застав за даними відповідних реєстрів. Відповідно до вимог п. 206 та п. 208 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухомість. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила, що [PERSON] дійсно отримувала сертифікат на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП "Ювілейний" та додала, що сусіди та жителі села її називали ім"ям "Явдоха". Свідок [PERSON] в судовому засіданні надав аналогічні пояснення, додавши, що [PERSON] на момент смерті проживала разом із своїм сином - [PERSON], який після смерті матері поховав її та почав користувався її речами. Враховуючи, що спадщина після померлого спадкоємця була відкрита 06.04.1998 р. і спадкоємець спадщину прийняв, застосуванню підлягають норми Цивільного Кодексу Української СРСР 1963 року. Згідно ст. 548 ЦК 1963 р. для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.. 549 ЦК 1963р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В ході судового розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] на момент відкриття спадщини проживав та вів спільне господарство разом зі своєю матір'ю - [PERSON], а тому фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, а саме: земельною часткою (паєм) по колишньому КСП "Ювілейний" відповідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0112256 від 03.04.1997 року за № 318, інших спадкоємців не має. За таких підстав, суд вважає можливим визнати за позивачем право на земельну частку (пай) по колишньому КСП "Ювілейний" Білокуракинського району Луганської області, яка належала померлій [PERSON], так як інших спадкоємців даного майна немає. Згідно зі ст.328 ч.2 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Таким чином позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved