Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду до ТОВ «Горизонт», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Державний реєстратор прав на нерухоме майно Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області про розірвання договору оренди та скасування його державної реєстрації, посилаючись на те, що вона згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.02.2018 року набула права власності на земельну ділянку площею 4,7917 га в межах згідно з планом, розташованої на території Новоєгорівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. Дана земельна ділянка належала на підставі державного акту [PERSON] та була успадкована донькою [PERSON] після її смерті. В 2011 році між [PERSON] та ТОВ "Горизонт" було укладено договір оренди земельної ділянки на строк до 15 листопада 2021 року. Відповідно до умов договору розмір орендної плати становить 3 відсотки від нормативної оцінки земель, що складає 1802 грн. та повинна бути внесена орендарем до 31 грудня щорічно. Станом на день звернення до суду відповідачем не була сплачена орендна плата за 2015-2017 роки, а також за 2018 рік. Крім того вказана земельна ділянка в 2017 році використовувалась ФГ "Новоєгорівка - Агро". Тому позивач просить суд розірвати договір оренди земельної ділянки та скасувати її державну реєстрацію. 07.02.2019 року ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні на 28.02.2019 року. 28.02.2019 року в зв"язку з неявкою представника відповідача розгляд справи відкладено на 13.03.2019 року. 13.03.2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 02.04.2019 року. 02.04.2019 року в зв"язку з неявкою сторін по справі, розгляд справи відкладено на 03.05.2019 року. Представник позивача адвокат Пушкарьов Д.Є. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач, був належним чином повідомлений за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Крім того відповідач був повідомлений шляхом оголошення на веб-сайті "Судова влада" в судові засідання призначені на 28.02.2019 року, 13.03.2019 року, 02.04.2019 року та 03.05.2019 року не з`явився. Про причини неявки суду не повідомив, відзив до суду не подав. Поштові повідомлення, які були направлені відповідачу за адресою його місцезнаходження повернулись з відміткою «за не запитом», «адресат відсутній». Третя особа державний реєстратор прав на нерухоме майно Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. Про розгляд справи повідомлявся належним чином. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався. Суд ухвалив розгляд справи провести у відсутність представника відповідача по справі та третьої особи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, оцінивши досліджені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов`язковість рішень суду. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно ч.3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно ч.ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне їй право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Відповідно ч.ч.1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі». Судом встановлено, що згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 10.09.2001 року [PERSON] була власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,79 га, яка розташована на території Новоєгорівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с.14). В 2011 році між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальність "Горизонт" був укладений договір оренди земельної ділянки, належної [PERSON] на праві приватної власності, площею 4,79 га., яка знаходяться на території Новоєгорівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. Згідно п. 8 договору, договір оренди укладається на строк починаючи із терміну його державної реєстрації і закінчується 15 листопада 2021 року. Відповідно п. 9 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі. Розмір орендної плати становить 3 відсотки від нормативної грошової оцінки земель, що складає 1802 гривень. Пунктом 11 договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем до 31 грудня щорічно. Пунктом 31 договору передбачено право орендаря самостійно господарювати на землі. В прикінцевих положеннях договору зазначено, що цей договір набуває чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації у управління Держкомзему у Новоукраїнському раоні Кіровоградської області. Договір зареєстровано в управління Держкомзему у Новоукраїнському раоні Кіровоградської області 09.06.2011 року (а.с.20). Згідно акту приймання-передачі земельної ділянки згідно державного акта серія [NUMBER] , на підставі договору оренди земельної ділянки, укладеного між Орендодавцем [PERSON] та Орендарем ТОВ "Горизонт", Орендодавець передає, а Орендар приймає в оренду земельну ділянку в розмірі 4,79 га ріллі (а.с. 21). Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.02.2018 року укладеного між [PERSON] , що діє по довіреності від імені [PERSON] (далі іменований- продавець) та [PERSON] (далі іменований - покупець) уклали цей договір про таке: за цим договором продавець, передає у власність (продає), а покупець набуває у власність (купує) земельну ділянку, площею 4.7917 га в межах згідно з планом розташованої на території Новоєгорівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, документом, шо посвідчує право власності продавця на відчужувану земельну ділянку є рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області № 396/1902/17 від 30 листопада 2017 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 1469089135240, номер запису про прано власності- 24524176, зазначені документи пред`явлені нотаріусу при укладанні цього договору і залишаються в його справах на зберіганні. Цей договір посвідченно Шевченко Н. Г. державним нотаріусом Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області (а.с. 10-12). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, об"єкт нерухомого майна: земельна ділянка, Кадастровий номер: [NUMBER] , підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер 121, виданий 09.02.2018, власники: [PERSON] (а.с. 13). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] , місце розташування: Кіровоградська область Новоукраїнський район Новоєгорівська сільська рада, площа земельної ділянки, гектарів: 4,7917, орендар: ТОВ "Горизонт", строк дії речового права: до 15.2021 року (а.с. 15-19). Згідно листа - повідомлення від 09.02.2018 року, який був направлений директору ТОВ "Горизонт", [PERSON] письмово повідомила, що згідно договору купівлі-продажу, між нею та [PERSON] вона набула право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського призначення, площею 4,7917, кадастровий номер [NUMBER] , що розташована на території Новоєгорівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. Дана земельна ділянка належала на підставі державного акту громадянину [PERSON] та [PERSON] була успадкована після її смерті. У зв`язку з вищевикладеним просить внести зміни до договору оренди землі, а саме стосовно особи орендодавця у зв`язку з набуття позивачем права власності на земельну ділянку. Крім того повідомила відповідача, що в подальшому бажає переглянути умови договору та вирішити питання про сплату заборгованості ТОВ «Горизонт» за оренду земельних ділянок а саме за 2015, 2016, 2017 роки так як [PERSON] було повідомлено, що на протязі даних років відповідачем орендну плату не сплачено (а.с. 31-32). 21.02.2018 року [PERSON] направила керівнику ТОВ "Горизонт" повторно лист притензію про зміну власника та внесення змін до договору оренди земельних ділянок, а також зазначила, що їй стало відомо про те, що земельна ділянка використовується не ТОВ "Горизонт", а ФГ "Новоєгорівка - Агро" (а.с. 33-34). Згідно відповіді від 23.02.2018 року наданої Новоєгорівською сільською радою [PERSON] про надання відомостей про використання земельної ділянки Новоєгорівська сільська рада повідомляє, що на території сільської ради товариство з обмеженою відповідальністю «Горизонт» юридично здійснює свою підприємницьку діяльність, але фактично на території офісне приміщення відсутнє та місце перебування його невідоме (а.с. 36). Згідно відповіді від 23.02.2018 року наданої Новоєгорівською сільською радою Літвіновій Т.І . про надання відомостей про використання земельної ділянки Новоєгорівська сільська рада повідомляє, що на земельній ділянці [NUMBER] площею 4,79 га в 2017 році вирощувалась кукурудза. Дана земельна ділянка в 2017 році використовувалась ФГ «Новоєгорівка-Агро» (а.с. 37). Відповідно до відомості з Державного реєстру осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків [PERSON] за період з 1 кварталу 2018 року по 4 квартал 2018 року отримала доходи з таких джерел: Управління соціального захисту населення виконавчого комітету. Інші доходи відсутні (а.с. 60). Відповідно до відомості з Державного реєстру осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків [PERSON] за період з 1 кварталу 2012 року по 3 квартал 2018 року отримала доходи з таких джерел: 1 квартал 2018 року Новоукраїнська районна державна нотаріальна контора 240857,00 - 104 продаж (обмін) нерухомості (а.с. 61). Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове, платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про оренду землі», відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння, користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Як зазначено в ч.1 ст.14 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Стаття 31 Закону України «Про оренду землі» регламентує загальний порядок розірвання договору оренди землі, зокрема: ч. 3 та ч. 4 статті встановлюють, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішення суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Обов`язки орендаря визначені у ст. 25 Закону України «Про оренду землі», до яких належить: приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; виконувати встановлені щодо обєкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, реєстраційного та історико-культурного призначення; у п`ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу доходів і зборів. Відповідно дост. 27 Закону України «Про оренду землі», орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно п. 9 договору оренди земельної ділянки орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі. Розмір орендної плати становить 3 відсотки від нормативної грошової оцінки земель, що складає 1802 гривень. Пунктом 11 договору оренди земельної ділянки передбачено, що орендна плата вноситься орендарем до 31 грудня щорічно. Як вбачається з п. в) ч. 1ст. 96 Земельного кодексу України, землекористувачі зобовязані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Згідно ст. 409 Цивільного кодексу України, власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Однією з підстав для розірвання Договору, позивач та представник позивача зазначають невиконання орендарем умов договору в частині оплати орендної плати, а також передача земельної ділянки в суборенду без згоди орендодавця. З наданих позивачем відомостей з Державного реєстру осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків [PERSON] за період з 1 кварталу 2012 року по 3 квартал 2018 року та відомості з Державного реєстру осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків [PERSON] за період з 1 кварталу 2018 року по 4 квартал 2018 року судом не встановлено, що ТОВ "Горизонт" сплачувало на користь [PERSON] та [PERSON] орендну плату за користування земельною ділянкою за 2015 рік, 2016 рік, 2017 рік та 2018 рік. Представником відповідача суду не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження виконання умов договору оренди земельної ділянки та сплати позивачу коштів за користування орендованою земельною ділянккою в розмірах та у строки встановлені договором оренди земельної ділянки. Крім того в судовому засіданні встановлено, що на земельній ділянці [NUMBER] площею 4,79 га в 2017 році вирощувалась кукурудза та дана земельна ділянка в 2017 році використовувалась ФГ «Новоєгорівка-Агро», що свідчить про передачу вказаної земельної ділянки в суборенду без згоди орендодавця. У статті 15 Закону України «Про оренду землі» вказано, що однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Пунктом «д» ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою передбачена, зокрема, систематична несплата орендної плати. Разом з тим згідно із частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки. Що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа. У правовій позиції, висловленій у справі № 6-1449цс17 від 11.10.2017 року Верховний Суд України зазначив, що системний аналіз зазначених положень законодавства з врахуванням врегулювання відносин, пов`язаних з орендою землі, зокрема, положеннями ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору. У правовому висновку у справі № 6-977цс16 від 28.09.2016 року Верховний суд зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст.ст. 24 і 25 цьогоЗакону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Згідно із п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної несплати орендної плати як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, в той час як разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12. Пунктом 39 Договору оренди земельної ділянки визначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у наслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором. Пунктом 41 Договору оренди земельної ділянки визначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Згідно до ст. 58 ЦПК України, належними доказами є докази, які містять інформація щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приймаючи до уваги викладене, а також те, що відповідач не виконав обов"язки визначені ст. 24 Закону України «Про оренду землі», не надав суду доказів на підтвердження виконання умов договору та оплати позивачу орендної плати за користування орендованою земельною ділянкою, що свідчить про систематичне невиконання умов договору, зазначена умова договору є істотною, за місцем реєстрації юридичної особи відповідача не здійснюється діяльність, що підтверджено також і поверненням викликів до суду з відміткою "адресат відсутній", тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають захисту в судовому порядку, а договір оренди земельної ділянки підлягає розірванню та скасуванню його державної реєстрації. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відшкодування судових витрат понесених позивачем, що складає сплачена сума судового збору в розмірі 768,40 грн та судовий збір в сумі 768,40 грн на користь держави за другу позовну вимогу.

Outcome: approved