Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

[PERSON] 17.06.2016 року звернулась до суду з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Україна», 3 особа - [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування. Позивачка зазначала, що 26.06.2015 року в м. Новомосковську сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) - зіткнення автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] (власник автомобіля - [PERSON], позивачка), що спричинило пошкодження транспортних засобів; ДТП сталася з вини водія [PERSON] Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля [NUMBER] [PERSON] була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Україна» (відповідача) відповідно до полісу №АІ/ 55546625; 27.06.2015 року позивачка повідомила відповідача про страховий випадок, а 06.11.2015 року відповідачу була надіслана заява про виплату страхового відшкодування та всі необхідні документи для прийняття рішення про виплату, але відповідач свій обов"язок щодо виплати суми страхового відшкодування не виконує; відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №3057 від 27.07.2015 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER] (позивачці) складає 72967,34 грн. (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу), тому вона (позивачка) вимушена була звернутися до суду з даним позовом та просить суд - стягнути з відповідача на її (позивачки) користь суму страхового відшкодування у розмірі 50000,00 грн. (в межах ліміту відповідальності страховика). В судовому засіданні представник позивачки - [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі; представник відповідача та 3 особа [PERSON] в судове засідання не з"явились повторно, про час та місце розгляду справи відповідач та 3 особа були повідомлені належним чином, будь-яких клопотань від них не надходило. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України судом визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.10, 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: 26.06.2015 року в м. Новомосковську Дніпропетровської області сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) - зіткнення автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] (власник автомобіля - [PERSON], позивачка, а.с.6 зв.), що спричинило пошкодження транспортних засобів. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи, копією постанови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.09.2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст.124 КпАП України по факту зазначеної ДТП (а.с.23). Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов"язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/5554625, який був діючим на 26.06.2015 року цивільно-правова відповідальність [PERSON] - водія автомобіля [NUMBER] на момент виникнення ДТП була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Україна» (відповідача); із встановленим лімітом відповідальності за шкоду майну 3-іх осіб в розмірі 50000,00 грн., франшиза - «нуль» (а.с.8 зв. - довідка МТСБУ). Як стверджує позивачка [PERSON], вона 27.06.2015 року повідомила відповідача про страховий випадок (а.с.7), а 06.11.2015 року відповідачу була надіслана заява про виплату страхового відшкодування та всі необхідні документи для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування (а.с.8-9), але Відповідач свій обов"язок щодо виплати суми страхового відшкодування не виконує. Згідно наданого позивачкою Висновку №3057 експертного автотоварознавчого дослідження від 27.07.2015 року експерта-автотоварознавця [PERSON] (свідоцтво Центральної експертно-кваліфікаційної комісії Міністерства юстиції України №1382 від 30.10.2009 року, дійсне до 16.11.2015 року) - вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER] - Позивачці, складає 72967,34 грн. (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу) - а.с.10-15. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст.988 ЦК України Страховик зобов»язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до положень п.36.2 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страховик не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов»язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Ствердження позивачки [PERSON] про те, що відповідачем не було виплачено страхове відшкодування по теперішній час, відповідачем не спростовано; будь-яких заперечень по суті справи відповідачем, а також 3-ою особою, судові не надано. Згідно п.37.3 ст.37 вищезазначеного Закону незадовільне фінансове становище страховика не є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Згідно ст.526, 623, 624 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, а в разі порушення зобов"язання боржник має відшкодувати завдані цим збитки. Якщо за порушення зобов"язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є (в тому числі) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Отже, з урахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про те, що з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Україна» підлягає стягненню на користь [PERSON] сума страхового відшкодування в розмірі 50000,00 грн. (в межах ліміту відповідальності страховика). Крім того, згідно ст.84, 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь позивачки [PERSON] у розмірі - 551,20 грн. (а.с.1-2).

Outcome: approved