Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

В обгрунтування пред'явлених вимог позивач покликається на те, що 17 листопада 2015 року між ним та ТзОВ «Лізингова компанія " ЕТАЛОН" був укладений договір фінансового лізингу №003222. Відповідно договору предметом лізингу є міні трактор donfeng 404. По даному договору позивачем 17 листопада 2015 року було сплачено 30000 гривень, які він вважав частиною вартості предмету лізингу. Після сплати зазначеної суми представник відповідача повідомила, що трактор буде доставлено протягом 2 -3 днів і він має доплатити за придбаний товар суму наступного платежу. Однак трактор не було доставлено по місцю його проживання а відповідач повідомив, що отримати трактор він зможе через деякий час після сплати додатково 30000 гривень і по набагато вищій ціні, ніж було обумовлено при підписанні договору. Після кількох дзвінків у центральний офіс йому було повідомлено, що необхідно написати заяву про розірвання договору та повернення коштів в повному розмірі, що ним і було зроблено. Позивач вважає, що положення укладеного договору, та додатків до нього є несправедливими в розумінні ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» і всупереч принципу добросовісності створюють істотний дисбаланс договірних прав і обов'язків споживача. Просив визнати недійсним договір фінансового лізингу № 003222 від 17 листопада 2015 року, укладений між ним та ТзОВ «Лізингова компанія «ЕТАЛОН», стягнути з ТзОВ «Лізингова компанія " ЕТАЛОН"» на його користь грошову суму в розмірі 30000 гривень. В судове засідання позивач не з"явився- подав до суду заяву , в якій просить розглянути справу у його відсутність, позов підтримує, просить задовольнити позов. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлено вчасно та належним чином. Подано до суду письмові заперечення проти позову та заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача. Просив відмовити в позові. Дослідивши представлені у справі докази, враховуючи заперечення проти позову, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Матеріалами справи встановлено, що 17 листопада 2015 року між ТзОВ «Лізингова компанія «ЕТАЛОН» та [PERSON] був укладений договір фінансового лізингу № 003222 з трьома додатками до нього. Відповідно до умов договору фінансового лізингу лізингодавець бере на себе зобов'язання придбати предмет лізингу - міні трактор donfeng 404 , зазначений у п. 3.1 договору та специфікації, що є додатком № 3 до договору, вартістю 300 000 гривень у власність та передати предмет лізингу у користування лізингоодержувачу на строк та на умовах, передбачених договором. Предмет лізингу є власністю Лізингодавця до моменту переоформлення права власності на нього на Лізингоодержувача згідно з умовами даного Договору (п.3.3 договору). Умови переходу права власності на предмет лізингу (викуп предмета лізингу) визначені розділом 11 Договору. Зокрема, пунктами 11.3 та 11.6 передбачено, що набуття права власності (викуп) предмета лізингу відбувається не раніше сплати Лізингоодержувачем всіх платежів, передбачених п. 11.1 та 11.2 даного договору в повному обсязі та витрат , які зазнав чи міг зазнати лізингодавець у зв"язку з переходом права власності щодо предмета лізингу . Перехід права власності на предмет лізингу здійснюється на підставі та на умовах укладеного між Лізингодавцем та Лізингоодержувачем договору купівлі-продажу предмета лізингу. Пунктами 5.1 та 5.2 договору передбачено, що предмет договору передається в користування Лізингоодержувачу протягом строку, який становить не більше 50 робочих днів з моменту сплати Лізингоодержувачем на рахунок Лізингодавця: комісії за організацію , авансового платежу та комісії за передачу предмета лізингу . Лізингоодержувач має право сплачувати авансовий платіж впродовж (але не більше) 12 місяців з моменту підписання договору платежами, визначеними лізингодавцем залежно від вартості предмета лізингу в додатку № 1 до даного договору, який є його невід'ємною частиною, та розрахований по формулі, визначеній в п. 8.2.2. даного договору. Авансовий платіж не може бути сплачений повністю Лізингоодержувачем до сплати комісії за організацію. Розмір лізингових платежів та графік їх погашення вказаний в додатку № 1 до договору . 17 листопада 2015 року позивач сплатив ТзОВ «Лізингова компанія « ЕТАЛОН» 30000 гривень комісії за організацію , що підтверджується квитанцією № ПН 108049. Крім сплати вищевказаної суми у розмірі 30000 гривень позивачем умови договору не виконувалися. У разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (частина 1 статті 220 ЦК України). ЦК України та Закон України «Про фінансовий лізинг» не передбачають обов'язкового нотаріального посвідчення договору фінансового лізингу. Доводи позивача про те, що ТзОВ «Лізингова компанія «ЕТАЛОН» займається нечесною підприємницькою практикою є необґрунтованими, так як позивачем не вказано на конкретні дії відповідача, які б підпадали під встановлені ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» заборони. Відносини, що виникають у зв'язку з договором лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку та Законом України «Про фінансовий лізинг» (ч. 2 ст. 806 ЦК України та ч. 1 ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг»). Однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору (ст. 3 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про фінансовий лізинг», істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Умови спірного договору фінансового лізингу містять 14 самостійних розділів, які регулюють різні за своїм змістом права та обов'язки як відповідача, так і позивача. Слід звернути увагу на те, що кожен аркуш договору разом з додатками підписано сторонами, що підтверджує досягнення ними всіх викладених в договорі умов та доводить вільне волевиявлення учасників договору, що відповідає принципу свободи договору. Згідно п. 3.5 Договору, лізингодавець не відповідає перед лізингоодержувачем за невиконання будь-якого зобов'язання щодо якості, комплектності, справності предмета лізингу, його заміни, введення в експлуатацію, усунення несправностей протягом гарантійного строку, своєчасного та повного задоволення гарантійних вимог, монтажу тощо. За вищенаведеними зобов'язаннями відповідає продавець. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 11 ЗУ « Про фінансовий лізинг», лізингоодержувач має право відмовитися від прийняття предмета лізингу, який не відповідає його призначенню та/або умовам договору, специфікаціям. Пунктом 8.13 Договору встановлено, що у разі зміни розміру лізингових платежів, лізингодавець та лізингоодержувач складають відповідну додаткову угоду до даного договору. При цьому, передбачено, що у разі відмови лізингоодержувача від підписання такої додаткової угоди, лізингодавець має право розірвати даний договір , після чого лізингоодержувач зобов"язаний повернути лізингодавцю предмет лізингу протягом 5 діб з моменту отримання від лізингодавця письмової пропозиції про зміну розмірів лізингових платежів , при цьому раніше сплачені лізингові платежі поверенню не підлягають. Розділом 8 спірного договору визначено поняття «Лізингові платежі» та вказані відповідні конкретні формули, на підставах яких були враховані конкретні суми. Крім того, відповідно до п. 8.1 розділу 8 договору складові лізингових платежів, їх суми та дати платежів, визначені в графіку лізингових платежів у додатках №№ 1, 2 до цього договору, які є невід'ємною його частиною. Згідно зі статтею 16 Закону лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом та інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу. Врахувавши в системному зв'язку норми чинного законодавства, які регулюються відносини в сфері фінансового лізингу, та обставини справи, зокрема те, що між сторонами було укладено цивільно-правовий договір з дотриманням усіх передбачених чинним законодавством вимог, суд вважає, що позивачем не надано доказів на підтвердження тих обставин, що договір фінансового лізингу, укладений між сторонами, містить несправедливі умови, а тому відсутні підстави для визнання умов договору несправедливими в силу вимог Закону України «Про захист прав споживачів» та не обгрунтовано наявності достатніх пістав для стягнення із відповідача внесеного платежу по вказаному Договору. Тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed