Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс", Львівської обласної дирекції Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" про стягнення пені за прострочення грошового зобов"язання в розмірі 7193,95 грн; трьох відсотків річних у розмірі 6988,98 грн.; збитків завданих інфляцією в розмірі 92082,62 грн та судових витрат з розгляду справи. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29.11.2013 року між ним та відповідачем укладено договір страхування № 36312 транспортного засобу - автомобіля Фольксваген Пассат, 2013 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , дія якого з 30.11.2013 року по 29.11.2014 року із страховою сумою відшкодування 370 тис грн. 23.12.2014 року за участю застрахованого транспортного засобу відбулась ДТП, внаслідок чого автомобілю були спричинені технічні пошкодження. В цей же день, він повідомив про страховий випадок відповідача заявою-повідомленням про подію. Однак, 18.04.2014 року йому було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, покликаючись на висновок експертного автотехнічного дослідження , відповідно до якого, пошкодження автомобіля не могли утворитись від ДТП із невстановленим транспортним засобом. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 19.11.2015 року на його користь стягнуто 128035,89 грн. страхового відшкодування та 300 грн. витрат пов"язаних із евакуацією автомобіля. На виконання вимог рішення суду, відповідачем перераховано на його рахунок суму в розмірі 128335,89 грн. кількома платежами: 30.11.2015 року, 02.12.2015 року, 02.12.2015 року та 25.12.2015 року. Рішенням апеляційного суду Львівської області від 01.02.2016 року, рішення суду першої інстанції змінено, та задоволено позовні вимоги в повному обсязі, стягнуто 143579,10 грн. страхового відшкодування, 300 грн. витрат пов"язаних з евакуацією автомобіля Із покликанням на ст.. 625 ЦК України, вважає, що на його користь із відповідача підлягають стягненню також: пеня в розмірі 7193,95 грн., інфляційні втрати в розмірі 92082,62 грн. та три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 6988,98 грн. Просить позовні вимоги задоволити. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, пояснення дав аналогічні викладеним в позові, просить його задоволити. Представники відповідача, кожен окремо, в судовому засіданні позовних вимог не визнали, покликавшись на свої письмові заперечення відповідно до яких, позовні вимоги визнали частково в частині 84,09 грн. пені та 11,50 грн. трьох відсотків річних . Звернули увагу суду , що відповідно до рішення суду від 19.11.2015 року стягнуто 128335,89 грн. страхового відшкодування, що за період з 30.11.2015 року по 25.12.2015 року були виплачені на рахунок позивача. 01.02.2016 року набрало законної сили рішення суду, яким недоплачена сума боргу становить 15543,21 грн. Вважають, що нове зобов"язання по виплаті страхової суми почалось 02.02.2016 року, а позов подано до суду 10.02.2016 року. Відтак, розрахунок по сплаті пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат слід проводити за 8 днів прострочення. Заслухавши пояснення представника позивача та представників відповідача, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд вважає , що позовні вимоги підлягають до задоволення. Так, судом встановлено, що 29.11.2013 року між [PERSON] та ПрАТ "Європейський страховий альянс" укладено договір страхування № 36312 транспортного засобу - автомобіля Фольксваген Пассат, 2013 року випуску, д.н.з. [NUMBER] дія якого з 30.11.2013 року по 29.11.2014 року із страховою сумою відшкодування 370 тис грн. (а.с.20-28). Відповідно до п. 1.1, предметом договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону та пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом, який належить йому на правах власності, повного господарського відання, оперативного управління або на інших законних підставах. 23.12.2013 року за участю застрахованого транспортного засобу відбулась ДТП, внаслідок чого автомобілю були спричинені технічні пошкодження. В цей же день, позивач повідомив про страховий випадок відповідача заявою-повідомленням про подію. Відповідно до ст. 979 ЦК України , за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальнику) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові внески та виконувати інші умови договору. 18.04.2014 року позивачу відмовлено у виплаті страхового відшкодування, покликаючись на висновок експертного автотехнічного дослідження , відповідно до якого пошкодження автомобіля не могли утворитись від ДТП із невстановленим транспортним засобом. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 19.11.2015 року на користь [PERSON] стягнуто128035,89 грн. страхового відшкодування та 300 грн. витрат пов"язаних з евакуацією автомобіля. На виконання вимог рішення суду, відповідачем перераховано на його рахунок суму в розмірі 128335,89 грн. кількома платежами: 30.11.2015 року, 02.12.2015 року, 02.12.2015 року та 25.12.2015 року. Рішенням апеляційного суду Львівської області від 01.02.2016 року, рішення суду першої інстанції змінено, та задоволено позовні вимоги в повному обсязі, стягнуто 143579,10 грн. страхового відшкодування, 300 грн. витрат пов"язаних іх евакуацією автомобіля На час подачі позову до суду рішення суду апеляційної інстанції не виконане та не виплачено позивачу різницю страхового відшкодування в розмірі 15243,21 грн. Оскільки розрахунок із позивачем був проведений 30.11.2015 року, суд визнає обґрунтованими вимоги про стягнення пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов'язання. Згідно із ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхових виплат страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Відповідно до висновків Верховного Суду України від 06.06.2012 року, висловлених під час розгляду цивільної справи № 6-49цс12, зобов'язання страховика про виплату страхувальнику страхових виплат у разі настання страхового випадку є грошовим зобов'язанням, у разі невиконання якого одночасно можуть застосовуватись наслідки, передбачені як нормою ч. 2 ст. 625 ЦК України, так і нормами ст. ст. 549 - 550 ЦК України. Згідно вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватись, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць прострочення. Така позиція висвітлена в листі Верховного суду України «Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» від 03.04.1997р. № 62-97р. При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на індекс інфляції за кожен місяць прострочення платежу окремо. При цьому, якщо заборгованість виникла з 1 по 15 число відповідного місяця, розрахунок індексу інфляції слід проводити з врахуванням цього місяця. Судом приймаються розрахунки позивача відповідно до яких , розрахунок інфляційних нарахувань з квітня 2014 року ( місяця, коли страховик зобов»язаний був здійснити страхове відшкодування) по листопад 2015 року, останній місяць, що передує повному розрахунку із позивачем), де середній індекс інфляції за цей період становить 1,640. Водночас, суд не знаходить підстав для того, щоб визнати поважними причини сторони відповідача несвоєчасної виплати, а покликання представників на різні висновки експертів не можуть прийматися судом як доказ. Крім цього, якщо відповідач вважає, що причиною порушення прав позивача є висновки експертів, то сторона відповідача вправі звернутися з регресним позовом. Таким чином, сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції становить 92082,62 грн. (143879,10 грн. основного боргу Х 1,640 індексу інфляції - 143879,10) . Кількість днів прострочення виконання грошового зобов'язання у цей період становить 591. Виходячи з основної суми боргу, яка становить 143879,10, розмір трьох відсотків річних за цей період становитиме 6988,98грн. (143879,10 грн. Х 3% : 365х591). Нормами п.36.5 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Таким чином, пеня нараховується за весь період прострочення до дня фактичного виконання зобов'язання. При цьому суд приймає до уваги порядок розрахунку здійсненого позивачем, щодо визначення розміру пені у вигляді 7193,95 грн., за період з 10 лютого 2015 року по 30 листопада 2015 року, тобто за період в один рік, виходячи із п. 4.4.3 договору та вимог п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України. Судові витрати підлягають стягненню із відповідача відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved