Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

В лютому місяці 2015 року позивач звернувся до суду з позовом зазначивши ,що відповідач 31.07.2006 року ,на підставі укладеного між ним та на той час закритим акціонерним товариством комерційний банк ,,Приватбанк,, договору ,отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 96 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим поверненням ,що відповідає строку дії картки . Погашення заборгованості,відповідно до умов договору має здійснюватись відповідачем щомісячно у відповідності до розробленого графіка. Відповідач взяті на себе фінансові зобов"язання належним чином не виконував та допустив.заборгованість на загальну суму -8396,38 гр. На неодноразові звернення комерційного банка до відповідача , з вимогою сплатити заборгованість по кредитним зобов"язанням останній не реагує ,що і спонукало позивача звернутись до суду з позовом про стягнення заборгованості та понесених при зверненні до суду судових витрат . В судове засідання представник позивача подав клопотання , яким підтримав заявлений позов просив розглянути справу без його участі ,а в разі неявки відповідача , провести заочний розгляд справи. Зареєстрований в адресі вказаній позивачем та неодноразово належним чином повідомлений про час та місце слухання справи відповідач , в судове засідання - не з"явився,клопотань про відкладення розгляду справи на іншу дату від нього до суду не надходило тому суд визнав неявку відповідача ,як без поважної причини та проводив заочний розгляд справи . Дослідивши матеріали справи суд вважає , що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Змістом ст.11 ЦК України 2003 року визначено цивільні права та обов.язки ,які виникають в осіб ,з дій передбачених актами цивільного законодавства ,а однією з підстав для їх виникнення -являється договір. Диспозицією ч.1 та 2 ст.509 ЦК України 2003 року обумовлено ,що під зобов.язанням необхідно розуміти правовідношення в якому сторона /боржник/ зобов.язана вчинити на користь іншої сторони /кредитора/певну дію,тобто сплатити гроші чи виконати якусь роботу іт.п. Сторонами у зобов.язанні , у відповідності до ст.510 ЦК України -є боржник та кредитор,які не можуть у віповідності до ст.525 ЦК України відмовитись від виконання зобов.язання в односторонньому порядку та зобов.язані згідно до вимог ст.526 цього ж кодекса, належним чином виконувати взяті зобов"язання у відповідності до умов договору. У відповідності до ч.1 ст.1054 ЦК.України -2003 року, за кредитним договором -банк зобов.язується надати грошові кошти позичальнику ,а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. В даному ж випадку судом встановлено ,що між сторонами дійсно 31 липня 2006 року, було укладено договір, згідно змісту якого банк надав відповідачу картковий кредит а сам відповідач зобов"язався повернути його разом з нарахованими відсотками. В даному випадку, відповідач невиконував належним чином умови кредитного договору стосовно щомісячного погашення платежу ,що підтверджено в судовому засіданні наданими представником позивача в якості доказу відповідним розрахунком заборгованості ,що і привело до утворення загальної заборгованості на суму-8396,47 гр. Таким чином, відповідач істотно порушив вимоги кредитного договору та допустив на час звернення позивача до суду заборгованість чим порушив право позивача на своєчасне отримання належних позивачу коштів та вільне володіння ними ,що являється підставою для задоволення позову. Судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. Приймаючи до уваги вищевикладене ,

Outcome: approved