Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом,в якому вказав,що 02 жовтня 2015 року відповідач позичив у нього грошові кошти в суммі 950 долларів США,які зобов»ячався повернути до 02.04.2016р.Однак у визначений строк кошти не повернув. Позивач просить стягнути із відповідача на його користь борг у суммі 24 899гр та судові витрати . Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з»явився,про день розгляду справи був повідомлений належним чином,про що у справі є газета «Урядовий кур»єр» із оголошеннями про виклик відповідача у судове засідання,заяву про відкладення розгляду справи відповідач не подав ,тому суд відповідно до ст.. 224 ЦПК України проголосив по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд,заслухавши пояснення представника позивача ,дослідивши письмові докази по справі,вважає позов таким,що підлягає до задоволення. Відповідно до ст.3 ЦПК України «Кожна особа має право у порядку,встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів.У випадках,встановлених законом,до суду можуть звертатися органи та особи,яким надано право захищати права,свободи та інтереси інших осіб,або державні чи суспільні інтереси». Відповідно до ст..11 ч 1 ЦПК України «Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі». Відповідно до ст.. 60 ЦПК України»Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень,крім випадків,встановлених ст.. 61 цього Кодексу». Відповідно до ст.. 61 ч 3 ЦПК України «Обставини,встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі,що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ,у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини». У судовому засіданні встановлено,що 02 жовтня 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики .За умовами Договору позивач передав, а відповідач прийняв гроші у сумі 950 жолларів США.Дані обставини справи стверджуються у судовому засіданні копією розписки від 02.10.2015р,оригінал якої було оглянуто у судовому засіданні. Також,у судовому засіданні було встановлено,що відповідач свої зобов»язання згідно договору позики не виконав,у встановлений у договорі строк кошти не повернув. Відповідно до ст. 1046 ЦК України "За договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі,визначені родовими ознаками,а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості". Відповідно до ст. 1049 ЦК України " Позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку,що встановлені договором.Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред"явлення вимоги,позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред"явлення позикодавцем вимоги про це,якщо інше не встановлено договором". Враховуючи викладене,суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача борг згідно договору позики від 02.10.2015ру суммі 24899гр.50 коп,що еквівалентно 950 Долларам США . Поскільки суд задовольняє позовні вимоги позивача,то до відшкодування підлягають також сужові витрати,понесені позивачем на оплату судового збору у суммі 551 гр 20 коп та витрати понесені на розміщення оголошення у газеті «Урядовий Кур»єр» у суммі 420гр. Враховуючи,що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ст. 197 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст.1046,1048ЦК України ,

Outcome: approved