Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 21.06.2012 року між ПАТ "ВТБ Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № R53112279533В згідно з яким ПАТ "ВТБ Банк" надав [PERSON] кредит в сумі 50 000 гривень із розрахунку 27% річних за користування кредитом строком до 21.06.2015 року. Позивач вказував на те, що відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов"язався повертати позивачу кредит та сплачувати нараховані відсотки щомісячно, а також виконувати інші зобов»язання в порядку, та в строки, встановлені кредитним договором. Позивач посилався на те, що станом на 21.08.2014 року за відповідачем наявна заборгованість по кредитному договору в сумі 136 853,54 грн., яка складається з: 50 712,47 грн. - сума заборгованості за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих у зв»язку з порушенням зобов»язань щодо повернення кредиту; 21 230,00 грн. - сума боргу за процентами (плата за користування кредитом) з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих у зв»язку з порушенням зобов»язань щодо сплати процентів; 64 911,07 грн. - сума пені, нарахованої у зв»язку із несвоєчасною сплатою процентів та кредиту в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу. Позивач просив в судовому порядку стягнути з відповідача по справі на користь позивача заборгованість за кредитним договором № R53112279533В від 21.06.2012 року в сумі 136 853,54 коп. та сплачений позивачем судовий збір в сумі 1 368,54 грн. Представник позивача до суду не з"явився, про день і час розгляду справи був належним чином повідомлений, надав суду клопотання в яких просив справу розглядати у його відсутності також у клопотаннях вказав, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до суду не з"явився, про день і час розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив, а тому суд згідно ст. ст. 224, 225 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи про що не заперечував представник позивача в своїх клопотаннях. Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що 21.06.2012 року між ПАТ "ВТБ Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № R53112279533В, згідно з яким ПАТ "ВТБ Банк" надав [PERSON] кредит на споживчі потреби у сумі 50 000 гривень із розрахунку 27% річних за користування кредитом строком до 21.06.2015 року. Відповідно до п.1.1 кредитного договору, Банк зобов"язується надати Позичальнику грошові кошти в порядку та на умовах, зазначених в цьому Договорі, а Позичальник зобов»язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути Банку кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та у строки, що встановлені цим Договором. Згідно до п. 5.3.1 кредитного договору, Позичальник зобов"язувався сплатити комі сійну винагороду, повернути Банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі, виконувати інші зобов"язання в порядку та в строки, встановлені цим Договором. Відповідно до п.п. 3.4, 3.5 кредитного договору, відповідач зобов"язався повертати суми кредиту і сплати процентів щомісячно, відповідно до Графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості сукупних послуг, регулярними рівними щомісячними платежами до 28 числа кожного місяця. В п. п.4.2, 4.6 кредитного договору передбачено, що проценти за користування кредитом за поточний місяць нараховуються двічі на місяць: 27 числа та в останній робочий день кожного місяця. Період, за який сплачуються проценти - з 28 числа /включно/ попереднього місяця по 27 число /включно/ поточного місяця. Повернення кредиту та процентів за кредитом здійснюється щомісячно згідно з Графіком. Сума щомісячного ануїтетного платежу розраховується таким чином, що протягом строку кредитування сума кредиту та нараховані проценти повертаються в повному обсязі рівними частинами. Позичальник зобов'язувався сплатити комісійну винагороду, повернути Банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі, виконувати інші зобов'язання в порядку та в строки, встановлені цим договором /п.5.3.1 кредитного договору/. Згідно з п.7.1 кредитного договору, у разі прострочення Позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами Договору Позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов»язань, включаючи день погашення. В судовому засіданні було встановлено, що позивачем були виконані вимоги вказаного кредитного договору та перераховано кредит в сумі 50 000 гривень [PERSON] на поточний рахунок останнього, що підтверджується копією меморіального ордеру від 21.06.2012 року. Як встановлено судом, позичальник [PERSON] не виконує умови кредитного договору щодо своєчасного повернення основного кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Наведене підтверджується розрахунком заборгованості, який проведено позивачем. Так, згідно розрахунку позивача за позичальником [PERSON] рахується заборгованість за кредитним договором № R53112279533В від 21.06.2012 року станом на 21.08.2014 року за відповідачем наявна заборгованість по кредитному договору в сумі 136 853,54 грн., яка складається з: 50 712,47 грн. - сума заборгованості за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих у зв»язку з порушенням зобов»язань щодо повернення кредиту; 21 230,00 грн. - сума боргу за процентами (плата за користування кредитом) з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих у зв»язку з порушенням зобов»язань щодо сплати процентів; 64 911,07 грн. - сума пені, нарахованої у зв»язку із несвоєчасною сплатою процентів та кредиту в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу. За ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/. За ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі/ у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов"язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно з п.5.2.1 кредитного договору, Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадках, передбачених цим Договором або чинним законодавством України, зокрема: порушення Позичальником зобов'язань, що випливають з умов цього Договору; невиконання /неналежне виконання/ зобов'язань щодо сплати платежів, а також комісійної винагороди, неустойки тощо, передбачених умовами Договору. Таким чином, як нормами ЦК України, так і умовами кредитного договору передбачено право Банку вимагати дострокового повернення кредиту. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Оскільки позичальником [PERSON] порушено умови укладеного між сторонами кредитного договору щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування грошовими коштами, то суд вважає за можливе стягнути достроково з відповідача на користь позивача вказану вище суму заборгованості. Позивачем в розрахунок заборгованості включено 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту, відсотків по кредиту та іфляційні витрати. За ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язан ня, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В п.18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. А тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача вказаних вище коштів суд вважає обґрунтованими, при цьому судом приймається до уваги проведений позивачем розрахунок 3% річних та суми боргу з врахуванням індексу інфляції. В судовому засіданні також встановлено, що відповідач з умовами кредитного договору за № R53112279533В від 21.06.2012 року був ознайомлений при його укладанні, підписав вказаний договір і отримав кредит в обумовленій кредитним договором сумі, але вищевказані у рішенні суду умови зазначеного договору порушив. Наведене підтверджує ться матеріалами справи. Таким чином, з врахуванням наведеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором за № R53112279533В від 21.06.2012 року станом на 21.08.2014 року в загальній сумі 136 853, 54 грн. На підставі ст.88 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповіда ча на користь позивача і судові витрати по справі, а саме сплачений позивачем судовий збір в сумі 1 368,54 грн. відповідно до наданого платіжного доручення.

Outcome: approved