Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача та третьої особи про позбавлення батьківських прав. На підставу своїх вимог спирається на те, що 25.01.2019 року до комунального закладу «Обласний міжрегіональний центр соціально - психологічної реабілітації дітей у м. Умані Черкаської обласної ради» влаштована мешканка с. Поташ Маньківського району Черкаської області - неповнолітня [PERSON] , [INFO] , з підстави, що опинилася у складних життєвих обставинах і не в змозі подолати їх за допомогою власних можливостей. Мати, дитини - [PERSON] , написала заяву про те, що вона не заперечує щодо влаштування дитини до обласного міжрегіонального центру соціально - психологічної реабілітації дітей у м. Умань. Згідно інформації комунального закладу «Обласний міжрегіональний центр соціально - психологічної реабілітації дітей у м. Умані Черкаської обласної ради» за результатами роботи з дитиною та досліджень психолога - громадянка [PERSON] не працює, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем, агресивна, в стані алкогольного сп`яніння дії не передбачувані по відношенню до дочки. У сім`ї постійно домінують конфлікти, сварки, образи, лихослів`я по відношенню до дівчинки. Зі слів [PERSON] відомо, що мати фізично наказує, морально принижує та ображає. [PERSON] почуває себе у родині покинутою, непотрібною, зрадженою в очікуванні постійного тиску та образ. Дівчина стверджує, що відносини з матір`ю будуються на приниженні та недовірі, мати не проявляє турботу та любов до дитини і на будь-яку ситуацію, що їй не подобається, реагує криком та приниженням. При первинному обстеженні дитини у центрі виявлено високу степінь тривожності, страхів, невпевненість і біль, яка супроводжувалась плачем. За час перебуванні [PERSON] у центрі мати відвідала дочку: 08.03.2019 , 07.04.2019 , 21.04.2019. Кожна зустріч дівчинки з матір`ю закінчувалася грубістю, істерикою, звинуваченнями дочки, та плачем [PERSON] . Матір неодноразово попереджено про відношення до дитини, але результату не було. РЦСССДМ здійснював оцінку потреб малолітньої дитини в родині ще влітку 2017 року, проте з того часу мати до фахівців центру не зверталась, рекомендацій не дотримувалась. Згідно інформації, наданої директором районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, на обліку з приводу складних стосунків з дочкою сім`я перебувала з липня 2017 року. У ході роботи з психологом було встановлено, що основними причинами виникнення конфліктів у сім`ї було небажання матері та вітчима знаходити компроміси з дочкою, прислухатись до її думки та враховувати її інтереси. На той час було відмовлено матері у наданні дозволу на влаштуванні [PERSON] в державний заклад, проте більше за послугами до фахівців РЦСССДМ [PERSON] , не зверталась. Проживаючи в родині [PERSON] здебільш мала обов`язки не притаманні її віку: доглядала за малолітнім братиком, заготовляла корма для худоби, робила масаж пристарілій сусідці за плату, та ін. Її потреби та інтереси матір`ю ігнорувались. Мобільний телефон, що був власністю дівчинки, вітчим здав у заставу в торговельному закладі. 16.04.2019 неповнолітня [PERSON] написала заяву про те, що вона не хоче повертатися у сім`ю матері, тому що мати не цікавиться її життям, та не може знайти з нею спільної мови, не намагається повернути її додому. 22.04.2019 свою позицію дівчинка висловила усно начальнику служби у справах дітей Маньківської райдержадміністрації та голові Маньківської райдержадміністрації у присутності директора КЗ «Обласний міжрегіональний центр соціально - психологічної реабілітації дітей у м. Умані Черкаської обласної ради», а 31.05.2019 підтвердила сказане ще й голові Маньківської районної державної адміністрації. Рішенням комісії з питань захисту прав дітей районної державної адміністрації від 24.04.2019 [PERSON] було попереджено про необхідність змінення відношення щодо ставлення до виховання дитини та виконання батьківських обов`язків, рекомендовано звернутись до фахівців соціальної служби РЦСССДМ та безпосередньо до фахівців КЗ «Обласний міжрегіональний центр соціально - психологічної реабілітації дітей у м. Умані Черкаської обласної ради», для подолання факторів складних життєвих обставин, налагодження стосунків з донькою, та було вказано, що у разі ігнорування дочки, невиконання батьківських нею, як матір`ю, обов`язків її буде позбавлено батьківських прав. Проте [PERSON] , всі рекомендації, зауваження та пропозиції проігнорувала, і в подальшому з дочкою не спілкувалася взагалі. 29.05.2019 року [PERSON] , свідомо на засідання комісії райдержадміністрації з питань захисту прав дітей не з`явилась, ніяких дій щодо спілкування з дитиною не вчиняла, самоусунулась від виконання батьківських обов`язків. Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , жительку с. Поташ Маньківського району Черкаської області, відносно неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , Маньківська районна державна адміністрація надала 07.06.2019 за №420/01-38, що і змусило представника позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Представник позивача Маньківської районної державної адміністрації в особі: служби у справах дітей Маньківської РДА в Черкаській області в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та суду пояснила, що вона не ухиляється від виконання батьківських обов"язків і бажає надалі виховувати свою доньку, а суперечності які виникли в спілкуванні з донькою є лише суперечності щодо поведінки доньки в підлітковому віці, бажанням доньки не дотримуватись звичайних належних правил поведінки. Представник третьої особи: Потаської сільської ради Маньківського району Черкаської області про позбавлення батьківських прав, підтримала вимоги представника позивача і просила позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини, оскільки відповідачка ухиляється від виконання батьківських обовязків. Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини. 25.01.2019 року до комунального закладу «Обласний міжрегіональний центр соціально - психологічної реабілітації дітей у м. Умані Черкаської обласної ради» влаштована мешканка с. Поташ Маньківського району Черкаської області - неповнолітня [PERSON] , [INFO] , з підстави, що опинилася у складних життєвих обставинах і не в змозі подолати їх за допомогою власних можливостей. Мати, дитини - [PERSON] , написала заяву про те, що вона не заперечує щодо влаштування дитини до обласного міжрегіонального центру соціально - психологічної реабілітації дітей у м. Умань. Ініціатор позову зазначає, що громадянка [PERSON] не працює, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем, агресивна, в стані алкогольного сп`яніння дії не передбачувані по відношенню до дочки. У сім`ї постійно домінують конфлікти, сварки, образи, лихослів`я по відношенню до дівчинки. Дівчина стверджує, що відносини з матір`ю будуються на приниженні та недовірі, мати не проявляє турботу та любов до дитини. За час перебуванні [PERSON] у центрі мати відвідала дочку: 08.03.2019 , 07.04.2019 , 21.04.2019. РЦСССДМ здійснював оцінку потреб малолітньої дитини в родині ще влітку 2017 року, проте з того часу мати до фахівців центру не зверталась, рекомендацій не дотримувалась. Згідно інформації, наданої директором районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, на обліку з приводу складних стосунків з дочкою сім`я перебувала з липня 2017 року. У ході роботи з психологом було встановлено, що основними причинами виникнення конфліктів у сім`ї було небажання матері та вітчима знаходити компроміси з дочкою, прислухатись до її думки та враховувати її інтереси (а.с.15). Рішенням комісії з питань захисту прав дітей районної державної адміністрації №7 від 24.04.2019 [PERSON] було попереджено про необхідність змінення відношення щодо ставлення до виховання дитини та виконання батьківських обов`язків, рекомендовано звернутись до фахівців соціальної служби РЦСССДМ та безпосередньо до фахівців КЗ «Обласний міжрегіональний центр соціально - психологічної реабілітації дітей у м. Умані Черкаської обласної ради», для подолання факторів складних життєвих обставин, налагодження стосунків з донькою, та було вказано, що у разі ігнорування дочки, невиконання батьківських нею, як матір`ю, обов`язків її буде позбавлено батьківських прав (а.с.17). Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , жительку с. Поташ Маньківського району Черкаської області, відносно неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , Маньківська районна державна адміністрація надала 07.06.2019 за №420/01-38 (а.с.5-6). Суд вирішуючи даний спір по суті керується наступним. Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV рішення є обов`язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції. У рішенні у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським Судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Вирішення питання про позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (Рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», § 54, § 58). Відповідно до частини сьомої статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до частини другої статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. У пунктах 15, 16 постанови Пленум Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). При цьому суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим і суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України). В даному випадку суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування від 07.06.2019 щодо доцільності позбавлення відповідачки батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.5-6), оскільки даний висновок не є належно обгрунтованим та таким що суперечить інтересам дитини, а саме згідно даного висновку вбачається посилання на інформацію комунального закладу «Обласний міжрегіональний центр соціально - психологічної реабілітації дітей у м. Умані Черкаської обласної ради» за результатами роботи з дитиною та досліджень психолога, згідно якого як зазначає представник позивача в позові - громадянка [PERSON] не працює, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем, агресивна, в стані алкогольного сп`яніння дії не передбачувані по відношенню до дочки. Проте дане твердження не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні і спростовується як поясненнями самої відповідачки так і наявними матеріалами справи, а саме згідно характеристики Потаської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 22.04.2019 р. №280 (а.с.13) вбачається, що [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] проживає по [ADDRESS] . Проживає із співмешканцем [PERSON] , донькою [PERSON] , [INFO] та сином [PERSON] , [INFO] Працює робочою в ТОВ "Стаміна агро". Характеризується позитивно, але мало уваги приділяє доньці [PERSON] , яка на даний час перебуває в центрі реабілітації в м.Умань. Згідно довідкок Маньківської ЦРЛ від 11.07.2019 р. вбачається, що [PERSON] не перебуває та не перебувала на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра (а.с.34). Крім того письмова інформація комунального закладу «Обласний міжрегіональний центр соціально - психологічної реабілітації дітей у м. Умані Черкаської обласної ради» за результатами роботи з дитиною та досліджень психолога, на яку посилається представник позивача в матеріалах справи відсутня і в якості доказу останнім суду не була надана. Також не знайшло підтвердження в судовому засіданні і твердження представника позивача про факт написання [PERSON] [INFO] заяви про не бажання повертатися із центру в сім"ю, оскільки в матеріалах справи дана заява відсутня і в якості доказу останнім суду не була надана. Суд також критично оцінює наданий суду акт обстеження житлово-побутових умов відповідачки на підтвердження її ухилення від виконання батьківських обов"язків по відношенню до доньки [PERSON] [INFO] ,( а.с.14), оскільки даний акт лише частково стосується житлово-побутових умов відповідачки (зазначено про задовільний стан будинку, про наявність меблів та речей повсякденного побуту) і на думку суду не містить інформації, що вказує на наявність в діях відповідачки дій спрямованих на ухилення від виконання батьківських обов"язків. Представник позивача в судовому засіданні посилалась на ту обставину, що відповідачка 29.05.2019 року свідомо на засідання комісії райдержадміністрації з питань захисту прав дітей не з`явилась, проте суду не було надано доказів даного факту як і доказів того, що дане засідання відбулося. В судовому засіданні безпосередньо встановлено, що донька відповідачки [PERSON] , [INFO] не була примусово вилучена із сім"ї в центр реабілітації, а сама звернулася до центру з бажанням перебувати у даному центрі. В матеріалах справи міститься заява відповідачки, яка не заперечувала проти того, щоб донька певний час перебувала в центрі, зазначивши підставою такого перебування - складні життєві обставини (а.с.11) . В судовому засіданні відповідачка суду безпосередньо зазаначила, що вона ні в якій мірі не ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , вона завжди приділяла їй увагу, виховувала, забезпечувала нормальний розвиток дитини, в будинку в доньки є окрема кімната з необхідними речами побутового характеру, забазпечувала належне харчування дитини та сім"ї. Проте також зазначила що в зв"язку з підлітковим віком доньки [PERSON] у них в сім"ї почали виникати конфлікти на грунті того, що донька не бажала і не бажає дотримуватись правил поведінки. відповідачка пояснила, що донька не одноразово не дотримувалася режиму повернення додому після проведення вільного часу в колі друзів, поверталася пізно, не телефонувала про своє запізнення, були не поодинокі випадки її повернення під ранок додому, а одного разу вони навіть викликали поліцію, оскільки остання не повернулася додому і їй не було відомо місце перебування доньки. Відповідачка вважає, причиною даної ситуації яка склалася в її сім"ї лише підлітковий вік доньки і її не бажання виконувати правила поведінки. Згідно відповіді Маньківського ВП Уманського ВП від 23.07.2019 р. №2802/52/01-2019 вбачається, що мав місце факт звернення [PERSON] до поліції 16.08.2017 р. по факту того, що її неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] не повернулася додому після того як пішла гуляти (а.с.45). Допитана в якості свідка неповнолітня [PERSON] , [INFO] суду безпосередньо фактично підтвердила покази відповідачки стосовно причини конфлікту в сім"ї, зазначивши як причину непорозуміння з матір"ю та її співмешканцем, не бажанням останніх враховувати її бажання, а також не бажання відпускати її до друзів для поведення відпочинку у вільний час на термін який бажає остання. Також [PERSON] підтвердила факт того, що під час перебувння в сім"ї вона була належним чином забезпечена продуктами харчування, одягом та іншими побутовими речами, вчасно відвідувала школу. Допитаний в якості свідка [PERSON] безпосередньо суду підтвердив обставини викладені в показах [PERSON] Позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини в діях батьків. Аналізуючи вищевикладене, встановивши факт відсутності підстав передбачених ст. 164 СК України, в тому числі відсутність підстав вважати, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків, суд дійшов висновку про відсутність підстав до застосування такого крайнього заходу впливу, як позбавлення батьківських прав, оскільки таке позбавлення не буде відповідати інтересам дитини. Сам факт не визнання відповідачем позову про позбавлення його батьківських прав стосовно сина свідчить про її інтерес до дитини та позитивно характеризує її, як матір. Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному судочинстві, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Представник позивача належним чином не вмотивувала власних доводів про обрання щодо відповідача такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав, не надала належних та допустимих доказів невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків без поважних причин, а судом не встановлено винної поведінки відповідача. Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, враховуючи, що відповідач на даний час прагне належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, повноцінно приймати участь у вихованні доньки [PERSON] , відсутність в її діях винної поведінки, суд приходить до висновку про недоцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав на даний час, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити повністю. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed