Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

У листопаді 2014 року Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк" звернулося до суду з позовом, яким просили стягнути із [PERSON] на їх користь заборгованість за кредитним договором в розмірі- 107 586,13 грн. Посилаються на те, що 27 листопада 2012 року між товариством та відповідачем було укладено Договір № 020000000031533 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку електронної платіжної картки миттєвого випуску VISAINSTANTISSUE та додаткову угоду до договору , за умовами якої останньому надаються грошові кошти у вигляді кредитної лінії з лімітом у розмірі 85 000,00 грн., зі сплатою 24% річних за користування кредитними коштами на строк до 26 листопада 2014 року . Взяті на себе зобов»язання відповідач не виконав, у зв»язку з чим станом на 5 листопада 2014 року виникла заборгованість за кредитним договором у зазначеній вище сумі, яку і просять стягнути. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити повністю. Відповідач до суду не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки суду не вказав . Однак, 29.01.2015 року представником відповідача були подані письмові заперечення, згідно яких позов відповідач визнавав частково , а саме заборгованість на користь ПАТ " Брокбізнесбанк" в сумі - 607 171,69 грн. та одночасно просив розстрочити виконання прийнятого рішення Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє, із наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір ( ч. 3 ст. 60 ЦПК України). Судом встановлено, що 27 листопада 2012 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» та [PERSON] було укладено договір № 020000000031533 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку електронної платіжної картки миттєвого випуску VISA INSTANT ISSUE, згідно з яким Банк, на підставі заяви власника рахунку на відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки, видає власнику рахунку платіжну картку миттєвого випуску VISA INSNANT ISSUE із строком дії 2 роки та ПІН-код до неї, відкриває спеціальний картковий рахунок № [NUMBER] в гривні та здійснює його обслуговування. Того ж дня ,між сторонами було укладено додаткову угоду №01 про відкриття кредитної лінії працівникам підприємств/організацій, з якими у АТ «Брокбізнесбанк» реалізовано зарплатний проект, відповідно до якої відкритий відповідачу СКР обслуговується за кредитною схемою, а саме: на умовах, визначених цією додатковою угодою, Банк надає власнику рахунку грошові кошти у вигляді кредитної лінії з лімітом у сумі -85 000,00 гривень на строк з 27.11.2012 року по 26.11.2014 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24% річних на споживчі цілі. Відповідно до ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов"язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов"язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. При цьому, з»ясовано, що згідно з випискою по рахунку позичальника за період з 27 листопада 2012 року до 5 листопада 2014 року ним отримано 84 915 ,00 грн. Пунктом 8 додаткової угоди до кредитного договору передбачено, що позичальник сплачує банку проценти за користування кредитною лінією щомісячно не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти. Пунктом 17 додаткової угоди визначено, що погашення заборгованості здійснюється в наступній черговості: проценти за користування кредитною лінією; основний борг за кредитною лінією; неустойка. Враховуючи п. 17 додаткової угоди, грошові кошти в розмірі 23799 грн 16 коп., які сплачувались позичальником в рахунок погашення заборгованості за період з 27 листопада 2012 року до 30 жовтня 2013 року, у першу чергу спрямовувались на погашення заборгованості за процентами, а потім на погашення заборгованості за тілом кредиту. Таким чином, згідно з розрахунком заборгованості станом на 5 листопада 2014 року прострочена заборгованість [PERSON] склала: прострочені проценти за кредитом - 24 871,97 гривень, в т.ч.: 701,68 грн. - за листопад 2013 року, 2020,13 грн. -за грудень 2013 року, 2031,74 грн. - за січень 2014 року, 1878,74 грн. -за лютий 2014 року, 2193,28 грн. -за березень 2014 року, 2036,47 грн. - за квітень 2014 року, 2225,30 грн. - за травень 2014 року, 2204,76 грн. - за червень 2014 року, 2330,67 грн. - за липень 2014 року, 2386,10 грн. - за серпень 2014 року, 2364,03 грн. - вересень 2014 року, 2499,07 грн. - жовтень 2014 року; заборгованість за основною сумою кредиту - 82 714,16 (вісімдесят дві тисячі сімсот чотирнадцять грн., 16 коп.) гривень, загальна сума заборгованості становить 107 586,13 грн. (а.с.14). Крім того, у п. 12 додаткової угоди встановлено, що сплата заборгованості за кредитною лінією та процентів за користування нею відбувається в день зарахування заробітної плати організацією-роботодавцем власника рахунку. Згідно з п. 13 додаткової угоди у випадку недостатності коштів на рахунку для погашення основного боргу за кредитною лінією та нарахованих процентів за користування нею, відповідач зобов"язаний в термін не пізніше 5 банківських днів з дня зарахування заробітної плати погасити заборгованість відповідно до вимоги банку. Відповідно до п.п. 12, 13 додаткової угоди банк був наділений правом списання грошових коштів з рахунку відповідача, однак використання такого права не є обов"язковим на відміну від зобов»язань, які взяв на себе позичальник. Разом з тим, постановою Правління Національного банку України №107 від 28 лютого 2014 року віднесено АТ " Брокбізнесбанк " до категорії неплатоспроможних. Постановою Правління Національного банку України №339 від 10 червня 2014 року відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства " Брокбізнесбанк ". Відповідно до Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №45 від 11.06.2014 року призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ " Брокбізнесбанк " провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Фонду гарантування вкладів фізичних осіб [PERSON], повноваження якого, згідно наказом №165 від 21.05.2015, продовжено до 10.06.2016 року. Відповідно із рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №103 від 21.05.2015 року продовжено строк здійснення процедури ліквдації АТ " Брокбізнесбанк " строком на один рік по 10.06.2016 року, включно. При цьому, з моменту запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Брокбізнесбанк», тобто з 3 березня 2014 року, зарахування заробітної плати та інших платежів на картковий рахунок відповідача повністю припинилось і останній не здійснив жодного платежу на погашення заборгованості протягом 2014 року, а відтак, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в повному обсязі. Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка діяла на час звернення позивача до суду із позовом) від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов 'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а відтак з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1 075,86 грн. судового збору.

Outcome: approved