Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та пояснила, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 24.05.2008 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві, від якого [INFO] в них народилася донька [PERSON]. Зараз вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, проте проживають окремо, в суді вже розглядається заява про їх розлучення. Оскільки, відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дочки останніх півроку не надає, тому вона вимушена звернутися до суду із вказаним позовом про стягнення з нього на її користь на утримання їх спільної неповнолітньої доньки аліментів у розмірі ? частки з усіх видів заробітку доходу відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною 23 років, за умови, що вона продовжуватиме навчання.. Відповідач у судовому засіданні визнав позовні вимоги, вказав, що не заперечує проти сплати аліментів у такому розмірі для своєї доньки. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. 20.08.1994 року сторони зареєстрували шлюб Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві, про що було вчинено відповідний актовий запис № 478. Від вказаного шлюбу в них народилася [PERSON], [INFO], яка зараз проживає з матір"ю [PERSON]. Оскільки, відповідач матеріальної допомоги для утримання неповнолітньої дитини останніх півроку не надає, позивачка звернулася до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, вимоги позивачки щодо стягнення аліментів до досягнення дитиною 23-річчя за умови, що вона продовжуватиме навчання, є необґрунтованими, не відповідають нормам закону, які регулюють вказані правоввідносини, передчасними, а тому не підлягають задоволенню. Відповідач у судовому засіданні не заперечував свого обов"язку по утриманню своєї неповнолітньої дитини та відповідно призначення в судовому порядку аліментів у розмірі ? частки з усіх видів заробітку доходу відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання неповнолітньої дитини, суд враховує матеріальний стан відповідача, який, як з"ясовано у судовому засіданні, працює, але неофіційно, його стан здоров"я, стан здоров"я дитини, потреби дитини даного віку, майновий стан позивачки, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, проти чого не заперечує і сам відповідач. Роз"яснюючи сторонам також право його змінити, згідно ч. 3 ст. 80 Сімейного кодексу України . Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Таким чином, суд вважає за необхідне, стягнення аліментів проводити з 08.09.2014 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial