Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: Рахівське районне управління юстиції в Закарпатській області в особі реєстраційної служба Рахівського районного управління юстиції, Рахівська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування. Позов мотивує тим, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO] залишилося спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS]. При житті [PERSON], 18 листопада 2005 року склала заповіт, яким заповіла йому все своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалося. Спадщину після смерті [PERSON] він прийняв, звернувшись у визначений законом шестимісячний строк до Рахівської ДНК з заявою про прийняття спадщини. У червні 2015 року з метою отримання правовстановлюючих документів на спадковес майно, він, як спадкоємець за заповітом, звернувся до Рахівської державної нотаріальної контори, про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, нотаріусом у вчиненні цієї дії йому було відмовлено та роз'яснено процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. У травні 2015 року КП "БТІ" Рахівської районної ради було проведено технічну інвентаризацію спадкового майна, на підставі якої видано технічний паспорт, де зазначалось, що вартість даного житлового будинку становить 18220 грн. На підставі наведеного, просив визнати за ним право власності на все спадкове майно, що належало [PERSON], померлій [INFO], в тому числі на житловий будинок [ADDRESS], разом з надвірними та господарськими спорудами. Позивач [PERSON], в судове засідання не з"явився, однак надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. На задоволенні позову наполягає. Представник відповідача Верхньоводянської сільської ради в судове засідання, не з'явився, однак сільський голова, Гуцул В.Д. надіслала заяву, в якій просила розглянути справу без участі представника сільської ради. Позовні вимоги визнають, заперечень проти позову не мають. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, Реєстраційної служби Рахівського РУЮ, в судове засідання не з'явився, однак начальник реєстраційної служби Делятинчук А.І., надав суду заяву про розгляд справи без участі представника реєстраційної служби, позовні вимоги залишають на розсуд суду, відповідно до чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку. У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача. Судом встановлено, що [INFO] померла громадянка [PERSON], про що, виконкомом Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, складено відповідний актовий запис №43 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 02 жовтня 2014 року. Після її смерті залишилося спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS]. Оскільки спадщина на за померлою [PERSON] відкрилася [INFO] то дані цивільні правовідносини слід врегульовувати положеннями Книги шостої "Спадкове право" ЦК України (в редакції 2004 року). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. При житті [PERSON], 18 листопада 2005 року було складено заповіт, яким все своє майно де б воно не було із чого б воно не складалося, вона заповіла позивачу, [PERSON]. На день звернення до суду заповіт, складений [PERSON] в користь позивача, [PERSON], є чинним - ніким не оскаржений та не скасований, підтвердженням чого являється Витяг зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №40564520 від 04.06.2015 року. Стаття 1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З матеріалів справи судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину, після смерті [PERSON] Гафією Іванівни прийняв, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем. Звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням його права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в його користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Вартість даного житлового будинку з надвірними спорудами становить 18220 гривень, що стверджується зведеним актом вартості будинків, господарських будівель та споруд. З довідки №252 від 20.04.2015 року, виданої виконавчим комітетом Верхньоводянської сільської ради, встановлено, що за померлою громадянкою [PERSON], згідно відомості по господарської книги, числився житловий будинок, [ADDRESS]. За таких обставин, суд констатує, що вище зазначений житловий будинок не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва. Спадкоємців, які б мали обов"язкову частку в спадщині не має. Таким чином, враховуючи, що позивач по справі є спадкоємцем за заповітом, він прийняв спадщину, майнового спору з приводу спадкування не існує, відповідачем позов визнано, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ставилося. На підставі наведеного, ст.ст. 10, 58, 60, 88, 212, 213, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

Outcome: approved