Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог: Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про позбавлення батьківських прав, мотивуючи тим, що з 13.12.1997 року перебувала з відповідачем в шлюбі. На підставі рішення Івано-Франківського міського суду зареєстровано розірвання зазначеного шлюбу 10.11.2004 року, актовий запис №765. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], якого після розірвання шлюбу залишено на проживання та виховання з позивачкою. Понад 10 років відповідач [PERSON] участі у вихованні та утриманні неповнолітнього сина [PERSON] не приймає, ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків, розвитком та здоров"ям дитини не цікавиться. У зв"язку з несплатою відповідачем згідно рішення суду аліментів, Івано-Франківським міським управлінням внутрішніх справ, за заявою позивачки, зареєстроване кримінальне провадження. Оскільки, всі питання щодо виховання та утримання неповнолітнього сина [PERSON] вирішуються позивачкою самостійно без участі та підтримки зі сторони відповідача просила позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON]. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів викладених в позовній заяві, просила їх задоволити в повному обсязі. Прокурор в судовому засіданні позов [PERSON] про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітннього [PERSON], [INFO] підтримала, оскільки, відповідач не піклується про здоров"я, фізичний, духовний та моральний розвиток свого сина, не виконує своїх батьківських обов"язків, то позбавлення його батьківських прав буде відповідати інтересам дитини. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в судове засідання не з"явився, попередньо подав до суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи проводити без його участі, позиція виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради по даній справі викладена в додатку 2 до рішення виконавчого комітету міської ради від 07.05.2015 року №252, що додається (а.с.51). 24.02.2015 року до суду надійшла довідка Адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Івано-Франківській області, з якої вбачається, що [PERSON] в Івано-Франківській області не значиться (а.с.17). Відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення в пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На виконання вищезазначеної статті судом було повідомлено відповідача про час та місце розгляду справи через оголошення в пресі, проте, відповідач в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.34-37). З урахуванням думки позивачки та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.12.1997 року сторони зареєстрували шлюб у Івано-Франківському міському відділі РАГС, актовий запис №1630. Від даного шлюбу в подружжя народився син [PERSON], [INFO] що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 12.06.2001 року (а.с. 10). Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] від 10.11.2004 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 10.11.2004 року зроблено запис за №765 (а.с. 8). Як вбачається із копії Довідки про неотримання аліментів від 06.05.2014 року № 02-32/9344 [PERSON] не отримувала аліменти з [PERSON] у період з 01.11.2013 року по 01.05.2014 року згідно з виконавчим листом №0907/9576, який видано Івано-Франківським міським судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів (а.с.5). Обгрунтовуючи позовні вимоги позивачка зазначає, що відповідач не проявляє жодної цікавості щодо сина, його розвитку, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками. Відповідно до ст. 141, 180 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх неповнолітніх дітей, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Вирішуючи спір, суд враховує зазначені роз'яснення Пленуму Верховного Суду України і з'ясовує які безсумнівні докази свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, у чому полягає винна поведінка відповідача, свідоме нехтування ним своїми обов'язками, чи вживалися до нього заходи реагування, а також досліджує соціально-побутові умови життя та матеріальне становище відповідача. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради надав суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в якому зазначив, що батьки дитини [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 10.11.2004 року. [PERSON] зареєстрований і фактично проживає за адресою: [ADDRESS], де створені належні житлово-побутові умови. З першого класу дитина навчається у ЗШ №3 з російською та польською мовами навчання. Відповідно до інформації навчального закладу від 05.03.2015 року №107, усі питання які стосуються навчально-виховного процесу класний керівник вирішує з мамою. Батько хлопчика, [PERSON], з адміністрацією школи та класним керівником зв"язок не підтримує, у школі не з"являється. З інформації про результати психологічного обстеження [PERSON] від 05.03.2015 року №111, проведеного практичним психологом навчального закладу, вбачається наступне. Вивчення внутрішньосімейних стосунків вказує на гармонійність емоційних взаємозв"язків між членами сім"ї, проте, спілкування є дещо поверхневим. Згадка про біологічного батька відсутня. Мати для дитини є авторитетною особою, до якої він звертається за допомогою та порадою. Сімейні стосунки у родині є сприятливими для навчання, виховання та особистісного розвитку дитини. З письмового пояснення неповнолітннього [PERSON] від 31.03.2015 року випливає наступне. Від народження його вихованням та матеріальним забезпеченням займається тільки мати. З батьком він іноді спілкується в мережі інтернет приблизно раз на три місяці (за ініціативою батька). Проти позбавлення тата батьківських прав він не заперечує. Відповідно до довідки відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції від 06.03.2015 року заборгованість по стягненню аліментних платежів станом на 01.03.2015 року складає 19 360,00 грн. За кожний місяць, починаючи з червня 2012 року по лютий 2015 року (включно) заборгованість сплачено не було. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини [PERSON] пояснила, що чоловіка вже 8 років немає в країні. Зі слів жінки, син [PERSON] займається спортом і не може їздити за межі України на змагання, оскільки, потрібен дозвіл від батька. Хлопчик сказав, що востаннє бачився з батьком коли він йшов у 1 клас. Проти позбавлення тата батьківських прав [PERSON] не заперечував. [PERSON] було запрошено через засоби поштового зв"язку та масової інформації (газета "Галичина" від 10.03.2015 року №362) за адресою, вказаною у позовній заяві, в службу у справах дітей для з"ясування питання щодо його участі у вихованні дитини, а також повторно на засідання комісії з питань захисту прав дитини. Однак, він не з"явився і не надав відомостей про причини своєї неявки. А тому, виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 53-55). З врахуванням того, що відповідач проявляє байдужість до сина, не бере участі у його вихованні, суд приходить до переконання, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] є обґрунтованими та такими що підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати. На підставі наведеного, відповідно до ст. 19, 141, 180-182, 184, 164 СК України,

Outcome: approved