Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивувала тим, що 07.06.2009 року між нею та [PERSON] (далі відповідач) було укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Попівської сільської ради Липовецького району Вінницької області. У шлюбі в подружжя народилось двоє дітей син [PERSON] ([INFO]) та дочка [PERSON] ([INFO]). Через різні погляди на життя спільне життя подружжя не склалося, при цьому спроби зберегти сім`ю позитивних результатів не дали, у звязку з чим сторони на протязі року проживають окремо, що стало приводом для звернення позивача з вказаним позовом до суду. Діти проживають разом з матірю та перебуває на її утриманні, при цьому відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоча спроможний сплачувати аліменти. У звязку з цим позивач просить суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання дітей аліменти в розмірі 1\~500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення від дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття.. В судове засідання позивач не з'явилася, проте подала до суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, а справу розглянути у її відсутність. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище "Хуторна". Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву про визнання позову, справу просив розглянути у його відсутність. Оскільки сторони скористалися правом на розгляд справи у їх відсутність, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних і доказів, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив, що 07.06.2009 року виконком Попівської сільської ради Липовецького району Вінницької області зареєстрував шлюб [PERSON] з [PERSON], у зв'язку з чим було складено актовий запис за № 3 (а.с. 6). Після реєстрації шлюбу позивач обрала прізвище "Хуторна". У шлюбі в подружжя народилось двоє дітей син [PERSON] ([INFO]) та дочка [PERSON] ([INFO]), що підтверджується Свідоцтвами про народження дітей (а.с. 7, 8). Відповідно до частини першої статті 110 Сімейного кодексу України (далі СК), позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з частиною другою статті 112 СК, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. За змістом статті 111 СК суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що через різні погляди на життя спільне життя подружжя не склалося, спроби налагодити відносини позитивних результатів не дали, у звязку з чим сторони припинили спільне проживання і протягом року проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Згідно частини третьої статті 105 СК, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За наведених вище обставин суд вважає за можливе розірвати шлюб, що зареєстрований 07.06.2009 року виконкомом Попівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, актовий запис за № 3. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище "Хуторна", що узгоджується з приписами ст. 113 СК України. Статтею 180 ч.1 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом (ст. 181 ч.2 СК України). Оскільки діти проживають разом з матір'ю, в позивача виникло право на отримання аліментів від відповідача. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини, присуджуються у частці від доходу і (або) в твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України). Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати (ст. 182 ч.1 СК України): стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач не повідомив суд про наявність обставин, що мають істотне значення при вирішенні судом питання щодо розміру аліментів та не надав суду доказів того, що він позбавлений можливості сплачувати аліменти на утримання дітей. За змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі"). Враховуючи те, що обовязок утримувати дітей покладається на обох батьків, в тому числі і на позивача, беручи до уваги встановлені судом обставини, а також те, що прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 19 років в розрахунку на місяць, згідно статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" становить 1\~860 грн., а на дитину віком до 6 років 1\~492 грн., суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1\~500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову, тобто з 02.11.2017 року і до досягнення дітьми повноліття, при цьому судом враховано визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до статті 88 ЦПК України.

Outcome: approved