Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивач звернулась до Заводського районного суду з позовною заявою до [PERSON] державного підприємства поштового звязку «Укрпошта», в якій просить захистити її права, як споживача, стягнути з відповідача [PERSON] державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» в особі начальника [PERSON] та виконавця [PERSON] на її користь кошти в сумі 5900,00грн., які складаються з матеріальної шкоди у розмірі 36грн.17коп., моральної шкоди 5593,83грн., та 300,00 грн. витрати сплачені позивачем за складання позовної заяви. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, просила суд задовольнити їх у повному обсязі, в обґрунтування своїх вимог суду зазначила, що в січні 2014 р. у ЦПЗ № 1 "Укрпошти", що знаходиться в м. Дніпропетровську по вул. Привокзальна, 11, позивач придбала міжнародний конверт та направила простий лист з рекомендованим повідомленням про його вручення [PERSON], яка проживає у м. Москва Російської Федерації. Позивачем було сплачено за конверт, вагу конверта - 1,00грн., за поштове відправлення - 23,18 грн., за повідомлення про вручення поштового відправлення - 11,99 грн., всього 36,17 грн.. Між тим, на час звернення до суду позивач не отримала повідомлення про вручення адресату поштового листа. З цього приводу позивач неодноразово ходила до поштового відділення № 5 за місцем свого проживання, де їй повідомляли, що повідомлення про вручення поштового відправлення адресату до відділення не надходило. З березня 2014 р. позивач неодноразово подавала до цього поштового відділення письмові заяви, скарги, а також подавала скаргу на ім'я прокурора Заводського району м. Дніпродзержинська. З отриманих листів позивачці стало відомо, що її рекомендований лист був 13.01.2014 р. відправлений з відділення поштового зв'язку № 503, вийшов за межі України, надійшов 14.01.2014 р. до м. Москви, а 20.01.2014 р. поступив до поштового відділення за містом проживання адресата та був отриманий ним 30.01.2014 р. Між тим, [PERSON] не отримувала лист, про що вона особисто повідомляла позивачці по телефону. Крім того позивачці на її думку не було надано послугу по підтвердженню факту вручення відправлення адресату, у листі від 13.03.2014 р. позивачці повідомили, що листоноша поштового відділення № 5 [PERSON] протягом лютого та березня не одержувала повідомлення про вручення листа позивача. Позивач зверталася до відповідача з письмовою вимогою розшукати відправлений лист та вручити його адресату. У листі, отриманому позивачем від відповідача, а саме: Центрального бюро рекламацій Дирекції оброблення та перевезення пошти [PERSON] державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта", в особі начальника [PERSON] та виконавця [PERSON], зазначено, що згідно офіційного сайту оператора Російської Федерації рекомендований лист видано адресату, але відсутнє передбачено повідомлення цього факту, тому йому направлено додатковий запит стосовно розшуку листа позивача, крім того призначений оператор Російської Федерації не надає відповіді щодо підтвердження факту вручення рекомендованого листа адресату й тому відповідачі направив йому якийсь претензійний лист. Позивач вважає вищезазначені обставини порушенням її прав, як споживача послуг поштового зв'язку, тому вимушена звернутися до суду з цим позовом та просить його задовольнити у повному обсязі. Крім того позивач вважає обґрунтованими вимоги про відшкодування завданої їй моральної шкоди у розмірі 5 тис. 563 грн. 83 коп., оскільки внаслідок втрати поштового відправлення вона понесла та несе душевні страждання, також значні душевні та фізичні страждання вона випробувала при чисельних своїх ходіннях до поштового відділення спочатку з метою отримання поштового повідомлення про вручення листа адресату, а потім для його розшуку та вручення письмових звернень з цього приводу, у звязку з тим, що позивач є інвалідом 2-ї групи з дитинства з обмеженим рухом, тому пересування викликає для неї значні труднощі та болі, між тим, на поштовому відділенні не працював телефон, що підтверджується змістом листа від 13.03.2014 р., і тому позивач вимушена була добиратися до цього поштового відділення, різні телефонні дзвінки, направлення заяв та скарг, а зараз є необхідність прийняття участі в судових засіданнях з метою захисту порушеного права не тільки викликає її душевні страждання від беззахисності, а й вибиває її з привичного ритму життя та потребує значних зусиль, тому вона також наполягає на стягненню у повному розмірі моральної шкоди з відповідачів. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, але надали до суду заяви в яких заперечували проти позовних вимог у повному обсязі, просили відмовити у їх задоволенні, та просили розглянути справу без їх участі. Представник відповідача [PERSON] зьявився в судове засідання, позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, надав письмові заперечення та просив суд долучити їх до матеріалів справи, в обґрунтування своїх заперечень зазначив, що 10 жовтня 2014 р. [PERSON] державне підприємство поштового зв'язку «Укрпошта» отримало позовну заяву [PERSON], яку вважає необґрунтованою, та такою що не підлягає задоволенню,а її вимоги не законними з таких підстав. Рекомендований лист з повідомленням про вручення № КЕ490503225UА був прийнятий 10.01.14 р. у відділенні поштового зв'язку № 38 м. Дніпропетровська о 17 год. 32 хв. після відправки пошти, оскільки пошта відправляється з відділення о 14 год. 47 хв., за призначенням лист відправлено 11.01.14р. Згідно даних он-лайн системи рекомендований лист з повідомленням про вручення № КЕ490503225UА вийшов за межі України 13.01.14 р. З приводу вручення рекомендованого листа з повідомленням про вручення № КЕ490503225UА Позивач зверталася 10.02.14 р. до Центру поштового зв'язку № 5 Дніпропетровської дирекції УДППЗ «Укрпошта». За результатами перевірки на її адресу було направлено відповідь листом № 50 від 13.03.14 р., крім того із заявою від 08.04.2014 року Позивач звертався до Центрального бюро рекламацій Дирекції оброблення та перевезення пошти УДППЗ «Укрпошта» з вищезазначеним питанням та отримав відповідь № 38-14-4998-У/19 від 17.04.2014 року, що вказаний рекомендований лист видано адресату 30.01.2014 року. Щодо не отриманого повідомлення про вручення листа Позивачу, то в міжнародному поштовому обміні існує тільки просте повідомлення про вручення. До місця призначення воно пересилається прикріпленим до поштового відправлення. Після відповідного оформлення у країні призначення повідомлення повертається простим порядком, без реєстрації до документів, тому прослідкувати його шлях проходження та встановити причину ненадходження до Позивача неможливо. Таким чином. [PERSON] державне підприємство поштового зв'язку «Укрпошта» послугу з відправлення зазначеного поштового відправлення виконала якісно у відповідності до чинного в Україні законодавства та збитків Позивачу не завдало. З приводу витрат за складання позовної заяви фахівцем права у сумі 300,00 гри., здійснені позивачем добровільно та свідомо, на підставі договору з «юристом по образовнию», та не надано суду підтвердження сплати цієї суми. Отже, для відшкодування збитків необхідно встановити і довести такі факти: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою; вина заподіювача шкоди, але у зв'язку з тим, що відсутній склад правопорушення то на думку відповідача немає підстав для задоволення вказаного позову. Також не підлягає задоволенню вимога, щодо стягнення моральної шкоди, оскільки при визначенні розміру моральної шкоди, доводи Позивача щодо характеру та обсягу завданих йому моральних і душевних страждань, внаслідок порушення ЗУ «Про захист прав споживачів»; характеру немайнових втрат, їх тривалості й можливості відновлення; тяжкості вимушених змін у її життєвих стосунках; порушенні нормальних життєвих зв'язків і стосунків з оточуючими людьми нічим не обґрунтовані та не підтверджені належними та допустимими доказами. Дослідивши матеріли справи, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити із наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи в січні 2014 р. у ЦПЗ № 1 "Укрпошти", що знаходиться в м. Дніпропетровську по вул. Привокзальна, 11, позивач придбала міжнародний конверт та направила простий лист з рекомендованим повідомленням про його вручення [PERSON], яка проживає у м. Москва Російської Федерації. З квитанцій про внесення коштів вбачається, що Позивачем було сплачено за конверт, вагу конверта - 1,00грн., за поштове відправлення - 23,18 грн., за повідомлення про вручення поштового відправлення - 11,99 грн., всього 36,17 грн..(а.с.8,9) Як встановлено в судовому засіданні рекомендований лист з повідомленням про вручення № КЕ490503225UА був прийнятий 10.01.14 р. у відділенні поштового зв'язку № 38 м. Дніпропетровська о 17 год. 32 хв. після відправки пошти, оскільки пошта відправляється з відділення о 14 год. 47 хв., за призначенням лист відправлено 11.01.14р. Згідно даних он-лайн системи, рекомендований лист з повідомленням про вручення № КЕ490503225UА вийшов за межі України 13.01.14 р. В судовому засіданні встановлено, що відповідачу стало відомо про не отримання позивачем рекомендованого листа з повідомленням про вручення № КЕ490503225UА після звернення Позивача 10.02.14 р. до Центру поштового зв'язку № 5 Дніпропетровської дирекції УДППЗ «Укрпошта». Судом встановлено, що після звернення позивача відповідачем було проведено перевірку, за результатами якої на адресу позивач було направлено відповідь листом № 50 від 13.03.14 р., в якому зазначено, що рекомендований лист з простим повідомленням про вручення № КЕ490503225UА від 10.01.14 р. згідно результатів пошуку в системі АСРК-РП, відправлений з відділення поштового звязку № 50 м. Дніпропетровська в день прийняття, 13.01.2014р. вищезазначений лист вийшов за межі України з установи обміну, згідно системи пошуку Російської Федерації р/лист надійшов до місця міжнародного поштового обміну Москва РСІ-7 14.01.2014р., до відділення поштового звязку місця призначення р/лист надійшов 20.01.2014р. та отриманий адресатом 30.01.2014р. (а.с.13,14,15,16) Як встановлено в судовому засіданні позивач із заявою від 08.04.2014 року звертався до Центрального бюро рекламацій Дирекції оброблення та перевезення пошти УДППЗ «Укрпошта» з вищезазначеним питанням та отримала лист № 38-14-4998-У/19 від 17.04.2014 року, в якому зазначено що вказаний рекомендований лист видано адресату 30.01.2014 року, крім того позивача було повідомлено про причини неотримання нею повідомлення про вручення листа, оскільки в міжнародному поштовому обміні існує тільки просте повідомлення про вручення, для місця призначення воно пересилається прикріпленим до поштового відправлення, після відповідного оформлення у країні призначення повідомлення повертається простим порядком, без реєстрації до документів, тому прослідкувати його шлях проходження та встановити причину ненадходження до Позивача неможливо. (а.с.17) Як вбачається з листа № 38-14-4998-У/19 від 17.04.2014 року відповідачем було направлено додатковий запит стосовно розшуку рекомендованого листа разом з дублікатом повідомленням про отримання. (а.с.17) Як вбачається з листа № 38-14-4998-У/19 від 26.05.2014 року, відповідач не отримав відповідь, з цього приводу оператору Російської Федерації направлено претензійного листа (а.с.19). Як вбачається з листа № 38-14-4998-У/19 від 08.08.2014 року, відповідач отримав відповідь від призначеного оператора Російської Федерації про вручення рекомендованого листа № КЕ490503225UА адресатові 30.01.2014р., про що відразу повідомили позивача та надіслали їй службовий документ призначеного оператора Російської Федерації, оскільки дублікат повідомлення про вручення, який надсилався разом із рекламацією не було повернуто призначеним оператором Російської Федерації. Таким чином. відповідач [PERSON] державне підприємство поштового зв'язку «Укрпошта» в особі начальника [PERSON] та виконавця [PERSON] послугу з відправлення зазначеного поштового відправлення виконала якісно у відповідності до чинного в Україні законодавства та всіляко сприяли для пошуку повідомлення про вручення адресатові рекомендованого листа. Відсутність протиправності в діях відповідача, виключає настання відповідальності та відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. В даних нормах містяться прямі вказівки на протиправність поведінки заподіяної шкоди як обов'язкову підставу для настання відповідальності. Цивільно-правова відповідальність за завдану матеріальну та моральну шкоду настає при наявності складу цивільного правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправної поведінки та причинний зв'язок між ними, вина. В силу наведеного, позивач має довести наявність усіх складових цивільно-правової відповідальності за завдану матеріальну та моральну шкоду. Згідно з абзацом 2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння ії заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" від 12 квітня 1996 року № 5, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. З огляду на те, що позивачем не вказано, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір моральної шкоди, не надано суду доказів на підтвердження того, що таку шкоду йому було спричинено, суд доходить до висновку про невиконання позивачкою обовязку доказування, встановленого ч. 1 ст. 60 ЦПК України, щодо цієї вимоги. Окрім того, враховуючи судову практику із справ про відшкодування моральної шкоди, позивач мав врахувати, що характер правовідносин у яких перебували сторони, не передбачає відшкодування моральної шкоди. Позивач вказує у позові, що згідно до ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" відшкодуванню споживачу підлягає моральна шкода. При цьому позивач не враховує вимоги п. 5 ст. 4 Закону України " Про захист прав споживачів", згідно з якою споживачі мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоровя людей продукцією. Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» в особі начальника [PERSON] та виконавця [PERSON] про стягнення на її користь коштів в сумі 5900,00грн., які складаються з матеріальної шкоди у розмірі 36грн.17коп., моральної шкоди 5593,83грн., та 300,00 грн. витрати сплачені позивачем за складання позовної заяви - слід відмовити. Стосовно відшкодування судових витрат , то суд вважає , що і в цій частині позову позивачу необхідно також відмовити, оскільки ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати, крім того, витрати на правову допомогу позивачем також нічим не підтверджені. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed