Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 46509,93 гривень та судовий збір в розмірі 1378,00 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що 27.05.2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № P25.203.72082, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 42500,00 гривень зі сплатою 4 % річних з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк повністю виконав свої зобов'язання згідно вищевказаного договору та надав відповідачу кредитні кошти. Станом на 31.12.2015 року відповідач не повернув банку отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив відсотки та комісію, на загальну суму 46509,93 грн. 31.12.2015 року між ТОВ "Фінансова Компанія "Рантье" та ПАТ "Ідея Банк" укладено договір факторингу № 31/12-2, згідно якого клієнт (первісний кредитор, банк) відступив (передав у власність) факторові (новому кредитору, позивачу) з 31.12.2015 року, а позивач відповідно до договору факторингу та вимог чинного законодавства набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Відповідача було письмово повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором. Сума боргу відповідача станом на 11.02.2016 року складає 46509,93 гривень. Останній платіж відповідачем здійснено 27.02.2015 року. Представник позивача в судове засідання не з"явився, у позовній заяві просив справу розглядати за його відсутності. Відповідач \~в судове засідання не зявилась. Подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. В зв"язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив слідуючі обставини і визначив відповідно до них правовідносини, які виникли між сторонами. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (тобто, положення про договір позики), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором не встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. Відповідно до п. 1 кредитного договору № P25.203.72082 від 27.05.2014 року, укладеного між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON], банк надав позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 42500,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж, а позичальник зобов"язався одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами і комісіями згідно з умовами цього договору. Банк надає кредит у день підписання даного договору строком на 48 місяців. За користування кредитом позичальник сплачує проценти за ставкою 4,0000 % від залишкової суми кредиту. За обслуговування кредиту банком позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 2,2000 % від початкової суми кредиту. Згідно із п. 2 договору, нарахування процентів здійснюється 2 рази на місяць за методом "факт/факт", а плата за обслуговування кредитної заборгованості нараховується щомісяця до дати сплати щомісячного внеску. Нарахування процентів і плати за обслуговування кредитної заборгованості припиняється після повного повернення кредиту. Базою для нарахування процентів є непогашена сума кредиту, базою для нарахування плати за обслуговування кредитної заборгованості є початкова сума кредиту (а.с. 12-14). Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно договору факторингу № 31/12-2 від 31 грудня 2015 року ТзОВ "ФК "Рантье" (фактор) та ПАТ "Ідея Банк" (клієнт) уклали договір факторингу, згідно якого клієнт відступає факторові з 31 грудня 2015 року права вимоги під фінансування від фактора, а фактор набуває від клієнта з 31 грудня 2015 року права вимоги та здійснює їх оплату клієнту за плату. Фактор після переходу до нього прав вимоги стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, та одержує право замість клієнта вимагати від боржників належного виконання ними зобов'язань за такими кредитними договорами в межах переданих прав вимоги. Права вимоги до боржників переходять до фактора від клієнта після підписання сторонами відповідного акту прийому передачі прав вимоги. Після переходу прав вимоги до фактора, останній стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с. 19-21). Як вбачається з витягу з Додатку № 2 до договору факторингу № 31/12-2 від 31.12.2015 року, а саме: з акту прийому-передачі прав вимог ПАТ "Ідея Банк" передав, а ТОВ "ФК "Рантье" прийняв право вимоги до боржника, ІПН якого [NUMBER], кредитний рахунок 22033420372082.980, номер договору P25.203.72082, сума кредиту 42500,00 грн., загальна сума заборгованості станом на 31.12.2015 року - 46509,93 грн. (а.с. 16). Про відступлення права грошової вимоги боржника [PERSON] було повідомлено, про що свідчить відповідний лист (а.с. 11). Відповідно до довідки-розрахунку, заборгованості [PERSON] за кредитним договором № P25.203.72082 від 27.05.2014 року станом на 11.02.2016 року становить 46509,93 гривень, з яких: 35055,30 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 11454,66 гривень - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями (а.с. 23). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитними договороми є обгрунтованими. Підстав для звільнення відповідача від виконання зобовязань за \~договорами судом не встановлено. З урахуванням встановлених обставин справи і відповідних їм правовідносин, суд вважає, що відповідачем було допущено порушення умов кредитного договору № P25.203.72082 від 27.05.2014 року, а також вимог ст. 526 ЦК України. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов є обгрунтованим і законним, в зв"язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню документально підтверджений (а.с. 1) судовий збір, сплачений позивачем у сумі 1378 грн. 00 коп. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 610, 611, 1049, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved