Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, СВК «Перемога» про визнання права на земельну частку (пай), мотивуючи його тим, що вчервні 1993 року відповідно до направлення за вих. №115 радгоспом «Перемога» Хорольського району Полтавської області [PERSON] (далі за текстом позивач) був направлений на навчання в Хорольський агропромисловий коледж з відривом від виробництва. Відповідно до направлення Радгосп «Перемога» Хорольського району (правонаступник - СВК «Перемога») зобов`язався за період навчання позивача виплачувати щомісячну стипендію, яку встановлено для учнів середніх спеціальних закладів з надбавкою 30%. Позивач проходив навчання в Хорольському агропромисловому коледжі в період з 01.09.1993 року по 27.06.1997 року, по спеціалізації механізація сільського господарства, а після його закінчення 30.06.1997 року, позивача призвали до збройних сил України, для проходження строкової військової служби, звільнили 05 листопада 1998 року. Згідно рішення загальних зборів робітників від 27.12.1996 року протокол № 1 від 27.12.1996 року радгосп «Перемога реорганізовано в КСП «Перемога», згідно рішення загальних зборів робітників від 10.02.2000 року протокол № 1 з 10.02.2000 року КСП «Перемога» реорганізовано в СВК «Перемога», який є правонаступником КСП «Перемога» та відповідно правонаступником радгоспу «Перемога». Після закінчення навчання та проходження строкової військової служби, а саме 19.02.2000 року позивач повернувся в СВК «Перемога» Хорольського району Полтавської області та був призначений на посаду шофера автопарку, де пропрацював до 27.07.2005 року, після чого звільнився, за власним бажанням. Паювання земель КСП «Перемога» відбулось і затверджено рішенням загальних зборів Хорольського району Полтавської області та зафіксовано у протоколі № 2 від 28 лютого 1997 року. У зв`язку з тим, що після проходження навчання з відривом від виробництва в КСП «Перемога» Позивач проходив службу в ЗСУ він почав працювати в СВК «Перемога» лише 19.02.2000 року, тоді ж і були складені списки претендентів на майновий пай та складено додатковий список претендентів на земельну частку (пай) в які позивач помилково включений не був так як навчався за направленням СВК з відривом від виробництва, що позбавило його права на отримання у приватну власність земельної частки (паю). По КСП "Перемога" на території Клепачівської сільської ради проведено уточнення розміру і вартості земельної частки (паю) згідно схеми організації території земельних часток (паїв) в межах розпайованих земель КСП та затверджено розпорядженням Хорольської районної державної адміністрації № 348 від 04.10.2004 року, згідно якого розмір земельної частки (паю) становить - 2,72 га, уточнена вартість земельної частки (паю) станом на 01.01.2020 року з урахуванням коефіцієнту індексації - 4,7964, та коефіцієнту - 1.756 (Постанова КМУ №1185 від 31.10.2011 року) становить - 92 719,19 ( дев`яносто дві тисячі сімсот дев`ятнадцять гривень 19 коп.). По КСП "Перемога" на території Клепачівської сільської ради проведено уточнення розміру і вартості земельної частки (паю) згідно схеми організації території земельних часток (паїв) в межах розпайованих земель КСП та затверджено розпорядженням Хорольської районної державної адміністрації № 164 від 15.10.2014 року, згідно якого розмір земельної частки (паю) становить - 0,35 га, уточнена вартість земельної частки (паю) станом на 01.01.2020 року з урахуванням коефіцієнту індексації - 4,7964, та коефіцієнту - 1.756 (Постанова КМУ №1185 від 31.10.2011 року) становить - 13 326,70 (тринадцять тисяч триста-двадцять шість гривень 70 коп.). Враховуючи вище наведені обставини, позивач вважає, що є реальні можливості усунути порушення його права на земельну ділянку (пай) шляхом надання йому із земель державної або комунальної власності об`єднаної територіальної громади - Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області. В судове засідання позивач та його представник не з"явилися, але в позовній заяві прохали суд провести розгляд справи за їх відсутності. В судове засідання представник відповідача Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області не з"явився, але подали заяву про розгляд справи за відсутності представника міської ради та вказав, що при вирішенні справи покладається на розсуд суду. В судове засідання представник відповідача СВК " Перемога" не з"явився, але подав заяву про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2ст. 247 ЦПК України. Врахувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідача, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В червні 1993 року відповідно до направлення за вих. №115 радгоспом «Перемога» Хорольського району Полтавської області позивач був направлений на навчання в Хорольський агропромисловий коледж з відривом від виробництва. Відповідно до направлення Радгосп «Перемога» Хорольського району (правонаступник - СВК «Перемога») зобов`язався за період навчання позивача виплачувати щомісячну стипендію, яку встановлено для учнів середніх спеціальних закладів з надбавкою 30%. Позивач проходив навчання в Хорольському агропромисловому коледжі в період з 01.09.1993 року по 27.06.1997 року, по спеціалізації механізація сільського господарства, а після його закінчення 30.06.1997 року, позивача призвали до збройних сил України, для проходження строкової військової служби, звільнили 05 листопада 1998 року. Згідно рішення загальних зборів робітників від 27.12.1996 року протокол № 1 від 27.12.1996 року радгосп «Перемога реорганізовано в КСП «Перемога», згідно рішення загальних зборів робітників від 10.02.2000 року протокол № 1 з 10.02.2000 року КСП «Перемога» реорганізовано в СВК «Перемога», який є правонаступником КСП «Перемога» та відповідно правонаступником радгоспу «Перемога». Після закінчення навчання та проходження строкової військової служби, а саме 19.02.2000 року позивач повернувся в СВК «Перемога» Хорольського району Полтавської області та був призначений на посаду шофера автопарку, де пропрацював до 27.07.2005 року, після чого звільнився, за власним бажанням. Паювання земель КСП «Перемога» відбулось і затверджено рішенням загальних зборів Хорольського району Полтавської області та зафіксовано у протоколі № 2 від 28 лютого 1997 року. КСП «Перемога» Хорольського району Полтавської області 16.12.1997 року отримало Державний акт на право на землю Серія ПЛ № 00021. Відповідно до ч.2 ст.14 Конституції України та ч.2 ст.1 Земельного Кодексу України, право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно із вимогами ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За положеннями ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності. Згідно п. г) ч.1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельний пай одержали всі особи, які входили до складу КСП на момент паювання землі і яких внесено до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю. Згідно із законодавством, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 р. №666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»). Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.04. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Згідно ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року №899-IV, право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року №899-IV, документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до п.3 Порядку організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2004 року № 122, у разі виявлення після розробки проекту факту не включення одного чи кількох громадян, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, спадкоємців права на земельну частку(пай), посвідченого сертифікатом, інших громадян та юридичних осіб України, які відповідно до законодавства набули право на земельну частку (пай), до списку власників земельних часток (паїв), на підставі якого був складений проект, сільська, селищна, міська рада чи райдержадміністрація може прийняти рішення (розпорядження) про: коригування проекту землевпорядною організацією з метою забезпечення громадян необхідною кількістю земельних ділянок (на підставі відповідного договору); надання зазначеним громадянам земельних ділянок із земель запасу чи резервного фонду у розмірі відповідної земельної частки (паю). У разі неприйняття сільською, селищною, міською радою чи райдержадміністрацією рішення (розпорядження) щодо коригування проекту або надання таких ділянок земель запасу чи резервного фонду питання вирішується у судовому порядку. Абзацом четвертим пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року № 7 передбачено, що позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, тощо), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі. Вимоги щодо земельних часток (паїв) можуть задовольнятись за рахунок земель резервного фонду на підставі положень пункту 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». Відповідно до ст.1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 року, право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Викладені обставини підтверджуються письмовими доказами: фотокопіями паспорта громадянина України серії [NUMBER] та картки фізичної особи - платника податків; фотокопією направлення від 06.1993р. № 115; фотокопією сторінок трудової книжки Позивача серії [NUMBER] ; оригіналами довідок №16,17 від 24.01.2020 року та №20 від 29.01.2020 року; оригіналом примірника адвокатського запиту №7 від 03.02.2020 року; оригіналом листа відділу Держгеокадастру у Хорольському районі від 11.02.2020 року за вих. №66/116-19; роздруківкою розпорядження №60-р від 31.01.2018 року та роздруківкою з сайту Клепачівської сільської об`єднаної територіальної громади. За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved