Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

[PERSON] зверувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики № 1-10/07/2017 від 10 липня 2017 року в сумі 56000,00 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти станом на 27 серпня 2019 року становить 1353396,06 грн. та судовий збір у розмірі 9605,00 грн.. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 10 липня 2017 року між ним та [PERSON] було укладено Договір позики № 1-10/07/2017, згідно якого, позичальнику було надано в позику грошові кошти в сумі 60 000 доларів США строком користування, 12 календарних місяців, з кінцевою датою повернення суми позики, 10 липня 2018 року, включно. 14 серпня 2017 року, [PERSON] було повернуто частину позики в сумі 4 000 дол. США. Після настання кінцевої дати повернення позики, [PERSON] не здійснив повернення коштів за Договором позики № 1-10/07/2017 від 10 липня 2017 року, посилаючись на виникнення фінансових проблем. 21 серпня 2018 року [PERSON] було вручено письмову претензію про необхідність виконання боргових зобов"язань, однак на сьогоднішній день позика не повернута. Отже сума залишку неповернутої позики за Договором позики № 1- 10/07/2017 від 10 липня 2017 року, становить, 56 000 дол. США, що в еквіваленті до національної валюти станом на 27 серпня 2019 року становить - 1 353 396,06 гривень. Ухвалою суду від 06 вересня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 18 жовтня 2019 року з повідомленням (викликом) сторін. Надано сторонам строк для подання відзиву на позов, відповіді та заперечень. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задоволити. Окрім того, від позивача надішла заява (вх.№53491/19 від 17.10.2019), згідно якої просив справу слухати у його відсутність за участі його представника, позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечив проти задоволення позову. Окрім того, від відповідача надійшла заява (вх.№53490/19 від 17.10.2019), згідно якої позовні вимоги визнав повністю та просив справу слухати у його відстуність. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Заслухавши виступи представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, ст.ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з ст.ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що згідно Договору позики від 10 липня 2017 року відповідач отримав від позивача позику у розмірі 1 561 378,02 грн., що є еквівалентом 60 000 доларів США, яку зобов"язався повернути до 10 липня 2018 року (а.с. 5-6). Отримання відповідачем позики від позивача у розмірі 1 561 378,02 грн., що є еквівалентом 60 000 доларів США підтверджується Актом прийому-передачі грошових коштів за Договором позики №1-10/07/2017 від 10.07.2017 (а.с. 7). Згідно Акту прийому-передачі грошових коштів за Договором позики №1-10/07/2017 від 10.07.2017 вбачається, що 14 серпня 2017 року [PERSON] повернув [PERSON] грошові кошти в сумі 4000 доларів сША (а.с. 8). 20 серпня 2019 року позивачем була вручена особисто відповідачу [PERSON] претензія про сплату заборгованості за договором позики із зазначенням, що у разі відмови від погашення позики, він буде змушений звернутися до суду для захисту своїх інтересів (а.с. 9). Згідно зі статтею 1046 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України). Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 527 ЦК України боржник зобов"язаний виконати свій обов"язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов"язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).Зобов"язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов"язку не встановлений або визначений моментом пред"явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь який час. За таких обставин у відповідності до вимог діючого законодавства та з урахуванням визнання позовних вимог відповідачем, вимоги позивача обгрунтовані та підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати на користь позивача у розмірі 9605 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved