Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , встановити над дітьми опіку та призначити її опікуном вказаних дітей, та стягнути з відповідачки на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 24.06.2019 року і до повноліття дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідачка є її донькою. Також відповідачка є матір"ю доньки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дітей внесені за вказівкою матері.Відповідачка вживала спиртні напої, переодично зникала. Восени 2018 року працівники органу опіки та піклування знайшли дітей у притоні, після чого позивачка забрала дітей до себе. Відповідачка обіцяла виправити свою поведінку, однак цього не сталося. [PERSON] не виконує батьківських обов`язків, не бере участі у житті та вихованні дітей, не відвідує і не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Оскільки вихованням та утриманням дітей займається позивачка, яка є рідною бабусею неповнолітніх дітей, тому просить визнати її опікуном над дітьми. Крім того, просить стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей, оскільки через догляд за дітьми вона не працює. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились. Представник позивача подала заяву, згідно якої просить розглянути справу без її участі та без участі позивачки, позовні вимоги підтримує. Відповідачка до суду не з`явилась. Про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконкому Бердичівської міської ради надала суду висновок про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав відносно неповнолітніх дітей. Відповідно до вимог ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280- 282 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідачка є матір"ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 9-11). Відомості про батька дітей внесені за вказівкою матері(а.с. 35-37). Неповнолітні діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проживають з позивачкою [PERSON] , що підтверджується довідкою ОСББ "Лілея-21-25" від 29.05.2019 року № 54(а.с. 12). Згідно актів обстеження умов проживання відповідачки від 12.10.2017 року, від 18.10.2017 року, від 16.02.2018 року, від 08.06.2018 року, від 10.09.2018 року умови проживання [PERSON] незадовільні(а.с.39-44). Представниками органу опіки та піклування було проведено бесіди з [PERSON] щодо необхідності виконання батьківських обов"язків відносно неповнолітніх дітей (а.с. 45-47). [PERSON] перебуває на обліку у лікаря- психіатра (а.с. 52). Постановою Бердичівського міськрайонного суду від 15.01.2018 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП за ухилення від обов"язків щодо забезпечення необхідних умов життя своїх малолітніх дітей [PERSON] , 2012 року народження, [PERSON] , 2014 року народження, та [PERSON] , 2016 року народження(а.с. 51). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Бердичівської міської ради від 20.09.2019 року, вважається за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . До того ж суд, вирішуючи позовні вимоги [PERSON] , керується приписами ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України, згідно з якими при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав, участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою є обов"язковою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства», якою визначають терміни, що вживаються у цьому законі, діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами Національної поліції, пов`язаним з відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов`язки, а також діти, розлучені із сім`єю, підкинуті діти, діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовились батьки, діти, батьки яких не виконують своїх батьківських обов`язків з причин, які неможливо з`ясувати у зв`язку з перебуванням батьків на тимчасово окупованій території України або в зоні проведення антитерористичної операції, та безпритульні діти. Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Постановою ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п. 16 роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином, суд вважає, що відповідачка з дітьми не зустрічається, не спілкується, заходів для забезпечення належних умов розвитку та виховання дітей не приймає, що свідчить про ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню, розвитку та утриманню власних дітей і є підставою для позбавлення її батьківських прав. Суд погоджується з висновком органу опіки та піклування, оскільки він є достатньо обґрунтованим. Що стосується позовних вимог про встановлення над дітьми опіки та призначення опікуном, суд зазначає наступне. Як зазначено у ч. 3 та 4 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою дитиною та піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вони позбавлені батьківського піклування. Частиною першою статтею 63 ЦК України визначено, що опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього кодексу. Згідно ч. 3 статті 63 цього ж Кодексу, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Частиною третьою ст.243 СК України визначено, що опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним законодавством. Відповідно до висновку № 02-16/1526 від 20.09.2019 (а.с.33, 34) та подання № 02-16/1529 від 23.09.2019 року орган опіки та піклування Бердичівської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та встановлення опіки над [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , призначивши позивачку опікуном неповнолітніх дітей. Виходячи із зазначених норм права і беручи до уваги ситуацію, яка склалася з матір"ю дітей, яка не приділяють належної уваги дітям, веде антисоціальний спосіб життя, то суд вважає, що діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] дійсно позбавлені батьківського піклування, і вважає необхідним призначити їм опікуна в особі їх баби, тобто позивача в справі. Обмеження для опікуна чи піклувальника, які визначені ст. 64 ЦК України, відносно неї відсутні. Діти проживають разом з нею, вона забезпечує їх всіма належними умовами для розвитку та займається їх вихованням. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст.166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Оскільки мати дітей зобов`язана брати участь в утриманні неповнолітніх дітей і позбавлення батьківських прав не звільняє її від цього обов`язку, тому вимога про стягнення аліментів на користь позивача є законною та обґрунтованою. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі(ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно частини 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вимоги законодавства щодо мінімального розміру аліментів, незначні доходи позивачки, які є недостатніми для утримання дітей, а також відсутність заперечень з боку відповідачки щодо задоволення позову, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до п. 1. ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідачки в дохід держави.

Outcome: approved