Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17. 12. 2010 року, зареєструвавши його у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві , актовий запис № 2109. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO]. Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 2000 гривень, починаючи стягувати від дня пред"явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося , оскільки їх відносини вже давно перестали будуватися на почуттях взаємної любові і поваги, з грудня 2014 року не підтримують шлюбні стосунки і з цього часу проживають окремо . В судовому засіданні позивачка свої вимоги уточнила, підтримала та просила їх задовольнити, оскільки вважає, що збереження сім"ї та примирення не можливе. Шлюбні стосунки припинені з грудня 2014 року та з цього часу ведуть окреме господарство, проживають окремо. Крім того просить стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 2000 гривень починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 02.04. 2015 року і до досягнення сином повноліття . Відповідач належним чином повідомлений, в судове засідання не з"явився, про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення останньому судової повістки 27.04. 2015 року, про причини неявки суду не повідомив, враховуючи думку позивачки, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача у відповідності до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивачки , дослідивши матеріали справи у їх сукупності приходить до висновку, що сім"я сторін існує лише формально, між сторонами склалися ненормальні взаємовідносини, домашнє господарство ведуть окремо, проживають окремо. Наміру на примирення не мають, вважають, що збереження сім"ї неможливе, оскільки з грудня 2014 року не підтримують шлюбні відносини , домашнє господарство ведуть окремо та з цього часу і проживають окремо. Майнового спору у сторін на день слухання справи про розірвання шлюбу не виникає. Тому на підставі викладеного суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в цій частині, оскільки вони знайшли своє підтвердження в ході судового засідання. У відповідності з ст. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Як вбачається з копії свідоцтва про народження ( а.с. 6) відповідач [PERSON] являється батьком неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO]. Згідно ст. 181 СК України , кошти на утримання неповнолітніх дітей з їх батьків стягуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Таким чином, дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, оскільки відповідач являється батьком неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] від сумісного шлюбу, а тому вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню про стяггнення аліментів у розмірі 1 /3 частині всіх його видів заробітку ( доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 02.04. 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, у відповідності до вимог ч.1 ст. 191 СК України, оскільки позивачка не надала суду достатніх доказів щодо фінансового стану відповідача, а тому підстав для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у суду не має. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Також підлягає стягненню і судовий збір з відповідача у відповідності з ст. 88 ЦПК України при задоволенні позовних вимог.

Outcome: approved