Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що відповідно до укладеного договору б/н від 24.10.2011 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном поверненн, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складають між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 30.09.2015 року має заборгованість 15 982,15грн., яка складається з: 5399,77 грн.- заборгованість за кредитом, 7945,13грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 1400грн.- заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн.- штраф (фіксована частина), 737,25грн.- штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ Приватбанк. Просять стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ Приватбанк заборгованість у розмірі 15982,15грн. за кредитним договором б/н від 24.10.2011 року., а також судові витрати 1378грн.. Представник позивача в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали заяву про розгляд справи у відсутність представника банку, додатково просять стягнути з відповідача витрати, пов"язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 420грн. Проти заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлена через оголошення в газеті "Урядовий кур"єр" № 53 від 19 березня 2016року. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Суд встановив, що між ПАТ КБ Приватбанк та відповідачем був укладений кредитний договір б/н від 24.10.2011 року, відповідно до умов якого, банк надав відповідачу кредит у розмірі 5400грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з базовою відсотковою ставкою 30,00 % на рік (а.с.6-7). Відповідач погодився з тим, що заява разом з памяткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомлений і погодився з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку. Згідно п. 1.1.3.2.3 умов та правил надання банківських послуг банк має право здійснювати зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема в виписці по картрахунку згідно п. 1.1.3.1.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта. Відповідно до п. 2.1.1.2.3 умов та правил надання банківських послуг після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Довідкою про умови кредитування (а.с.7) передбачено пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитним договором, яка розраховується за формулою пеня = пеня(1)+пеня(2), де пеня(1) = (базова процентна ставка по договору)/30-нараховується за кожний день прострочення кредиту; пеня(2) = 1% від суми заборгованості, але не мнеше 10грн на місяць, нараховується 1раз на місяць, при наявності прострочення по кредиту або процентам 5 та більше днів при виникненні прострочення на суму більше 50грн. Суд встановив, що відповідач отримав суму кредитного ліміту у розмірі 5399,77 грн., а зобовязання щодо своєчасного погашення кредиту, відсотків по ньому належним чином не виконував, у звязку з чим виникла заборгованість станом на 30.09.2015 року по кредиту 5399,77грн, по процентами у сумі 7945,13грн., пеня 1400грн. Загальна сума складає 14744,9грн. Розрахунок заборгованості зроблений відповідно до умов договору і наведений в таблиці ( а.с.4-5). Зазначена сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача, оскільки в добровільному порядку відповідач не здійснює оплату заборгованості. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» штрафу в розмірі 1237,25 грн. з яких: 500,00 грн.- фіксована частина, 737,25грн. - процентна складова, то суд вважає що такі вимоги задоволенню не підлягають. Довідкою про умови кредитування передбачено штраф при порушенні строків платежів по любому грошовому зобов"язанню, передбаченому договором більше ніж на 120днів в розмірі 500грн + 5% від суми позову (а.с.7). Згідно п. 3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Частиною 2 ст. 549 ЦК України визначено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Частиною 3 ст. 549 ЦК України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Умовами кредитування в даному випадку передбачені пеня та штраф за порушення строків платежів по грошовим зобов"язанням за договором. При таких обставинах,суд вважає, що банк просить застосувати до відповідача штраф як різновид неустойки, як подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобовязання, а саме прострочення виконання грошового зобовязання, тоді як ст.61 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж правопорушення. Отже в данному випадку штраф, не може застосовуватися, оскільки має місце факт подвійного застосування одного виду відповідальності за порушення одного й того ж грошового зобовязання. Тому суд вважає, що в задоволенні цієї частини позову необхідно відмовити. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378грн. (а.с.1).також витрати , пов"язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 420грн.

Outcome: partial