Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 02 листопада 2020 року він позичив відповідачу 6000 доларів США. Відповідач зобов"язався повернути кошти в строк до 02 лютого 2021 року, проте в добровільному порядку не повернув. Позивачем було направлено на адресу відповідача претензію,яказалищилась поза увагою. В зв"язку з вищевикладеним просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в сумі 6000 доларів США, що становить 165840,00 гривень та сплачений судовий збір. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 березня 2021 року справу № 306/451/21 (провадження № 2/306/394/21) передано на розгляд судді Свалявського районного суду Вінер Е.А. (а.с.9). 24 березня 2021 року суддею Свалявського районного суду Вінер Е.А. винесено ухвалу про відкриття провадження у справі (а.с. 13). Позивач в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі (а. с. 15). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 17-20), про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі чи відзиву на позов від нього не надходило. У зв"язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що між сторонами існують правовідносини, які повинні регулюватися нормами зобов"язального права. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] позичив від [PERSON] , [INFO] гроші в сумі шість тисяч доларів США, які зобов"язався повернути в строк до 02.02.2021 року, що стверджується заявою від 02 листопада 2020 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Свалявського районного нотаріального округу Ляшенко А.Г., зареєстровано в реєстрі № 1791 (а.с. 3) В заяві зазначено , що в разі не повернення грошей [PERSON] має право звернутись в судові органи про стягнення в примусовому порядку (а.с.3). Позивачем було надіслано на адресу відповідача претензію щодо добровільного повернення боргу в розмірі 6000 (шість тисяч) доларів США в строк до 01 березня 2021 року(а.с.4,5). Однак, у визначений у розписці строк, [PERSON] кошти не повернув. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, -незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України). За своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Судом встановлено, що [PERSON] не виконав зобов`язань, взятих на себе згідно договору позики, який оформлено розпискою, грошові кошти [PERSON] не повернув. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що позов про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості за договором позики в сумі 6000 доларів США, що становить 165840,00 гривень необхідно задовольнити. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі1658,40 грн. (квитанція № 54842514 від 17.03.2021 року ), а тому підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved