Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

У листопаді 2013 року представник позивача звернувся до суду з зазначеним вище позовом посилаючись на те, що 15 лютого 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON], було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11299871000, відповідно до якого позичальнику було надано кредит у розмірі 30600,00 Долларів США строком до 16 лютого 2015 року, а позичальник зобов"язався у встановлений договором строк повернути кредит та сплачувти передбачені договором платежі. В наступному додатковою угодою №1 від 26.03.2009 року до зазначеного кредитного договору було змінено схему погашення кредиту та продовжено строк дії кредитного договору до 16 лютого 2017 року. Також 15 лютого 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 180260, відповідно до якого відповідач [PERSON] відповідає перед банком за невиконання або неналежне виконання позичальником взятих на себе обов"язків за зазначеним вище кредитним договором. Позивач надав зазначену вище суму кредиту, але у зв"язку з невиконанням відповідачем [PERSON] взятих на себе обов"язків по кредитному договору, у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 28360,41 доллаів США, що еквівалентно 226 684,76 гривень. На підставі викладеного представник позивача в позовній заяві просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача зазначену вище суму боргу, а також судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з"явився, але звернувся до суду з заявою про підтримання позову, який просив розглянути у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідачі, в судове засідання не з"явилися, про причини неявки суду не повідомили, із заявою про розгляд справи у їхню відсутність до суду не звертались. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає вимогам ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши письмові докази справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається , як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторонни (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з положеннями ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов"язку. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов"язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі 15 лютого 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON], було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11299871000, відповідно до якого позичальнику було надано кредит у розмірі 30600,00 Долларів США строком до 16 лютого 2015 року, а позичальник зобов"язався у встановлений договором строк повернути кредит та сплачувти передбачені договором платежі. В наступному додатковою угодою №1 від 26.03.2009 року до зазначеного кредитного договору було змінено схему погашення кредиту та продовжено строк дії кредитного договору до 16 лютого 2017 року. Також 15 лютого 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 180260, відповідно до якого відповідач [PERSON] відповідає перед банком за невиконання або неналежне виконання позичальником взятих на себе обов"язків за зазначеним вище кредитним договором. Позивач надав зазначену вище суму кредиту, але у зв"язку з невиконанням відповідачем [PERSON] взятих на себе обов"язків по кредитному договору, у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 28360,41 доллаів США, що еквівалентно 226 684,76 гривень. З урахуванням обставин справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved