Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

22.09.2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, мотивуючи позовні вимоги тим, що вона є власником житлового будинку на вул. Івасюка,8 у м.Ходорові Жидачівського району Львівської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.04.1999 року, посвідченого державним нотаріусом Жидачівської державної нотаріальної контори [PERSON]. Відповідач зареєстрований у будинку із 2003 року, однак із травня 2014 року в будинку не проживає. Посилаючись на викладене, а також на вимоги ст.405 ЦК України та ст.72 ЖК України позивач просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком за адресою: вул. Івасюка,8 м.Ходорів Жидачівського району Львівської області. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали із підстав, вказаних в позовній заяві та не заперечили проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, тому суд вважає можливим зі згоди позивача провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення. Вислухавши пояснення позивача , показання свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.04.1999 року, посвідченого державним нотаріусом Жидачівської державної нотаріальної контори [PERSON]., житловий будинок, що знаходиться на вул. Івасюка,8 у м.Ходорові Жидачівського району Львівської області належить позивачу [PERSON] Я.(а.с.7). У зазначеному будинку згідно довідки КП "Ходорівське УКГ" від 02.09.2015 року та акту обстеження матеріально-побутових умов сім"ї від 25.08.2015 року зареєстрований відповідач [PERSON], який у вказаному будинку не проживає із травня 2014 року(а.с.5,6). Відповідно до рішення Жидачівського районного суду від 28.11.2014 року шлюб між сторонами розірвано та позивачу залишено після розірвання шлюбу її дошлюбне прізвище"Багрій".(а.с.4). У тексті цього рішення вказано, що сторони з травня 2014 року проживають окремо. Згідно із ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 2 статті 405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є законними та обґрунтованими, тому повинні бути задоволенні у зв'язку із відсутністю відповідача [PERSON] понад встановлені законом строки. Щодо вимог позивача [PERSON] зобов"язати третю особу зняти відповідача [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: вул. Івасюка,8 м.Ходорів Жидачівського району Львівської області, то вони не підлягають задоволенню, оскільки рішення суду щодо втрати права користування житловим приміщенням відповідача є правовою підставою для зняття його з реєстраційного обліку та додаткового застереження не потребує. Згідно зі ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Отже, зняття особи з реєстраційного обліку проводиться компетентним (уповноваженим державою) органом та залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового чи цивільного законодавства. Тому спору між позивачем та третьою особою з приводу зняття відповідача з реєстраційного обліку немає. Таким чином, виходячи зі змісту зазначених норм закону, прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, відповідно, є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації, тому додатково зобов'язувати реєстраційні органи вчинити такі дії немає потреби. На підставі ст.ст.391,405 ЦК України та

Outcome: partial