Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

08.10.2014 року ТОВ "Консалтингова група "Ю.Д.К." звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором позики в сумі 6.840 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. При цьому позивач вказує на те, що 31.12.2013 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] було укладено Договір позики № 686706551 на суму 2.000 грн., зі сплатою відсотків та комісії строком на 30 календарних днів, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Позичальника (банківська картка [NUMBER]). Відповідно до умов договору, Позичальник зобов"язався повернути позику, сплатити проценти за користування позикою у розмірі 2 % в день від суми позики за кожний день користування позикою, а також комісію за обслуговування договору позики у розмірі 40,00 грн. Згідно п. 7.5. Правил надання грошових коштів у позику ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", за несвоєчасне повернення суми позики і сплати процентів за користування позикою позичальник сплачує товариству штраф у розмірі 3% від суми несвоєчасно повернутої в строк позики та несвоєчасно сплачених процентів за користування позикою за кожний день прострочення, починаючи з наступного дня після терміну платежу до дати повернення позики та сплати процентів за користування позикою в повному обсязі (включно), але не більше 60 днів прострочки. У відповідності до умов розділу 3 Правил надання грошових коштів у позику, відповідач акцептував оферту, здійснивши дії, спрямовані на укладення договору позики і настання юридичних прав та обов'язків, у тому числі: заповнюючи заявку на сайті товариства, зазначив інформацію щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої бажав отримати позику (номер банківської картки, строк дії). Як вказує позивач, 31.12.2013 року ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" перерахувало грошові кошти у сумі 2.000 грн. на банківський рахунок позичальника (банківська картка [NUMBER]) зазначений в заявці, що підтверджується платіжним дорученням, яке засвідчує факт передачі грошових коштів від позивача відповідачу і факт укладення між ними договору позики у формі електронного документу. 31.01.2014 року термін платежу за Договором закінчився, однак відповідач не виконав свої зобов"язання по договору, не повернув позику та не сплатив проценти і комісію, через що у нього виникла заборгованість, а саме: сума позики - 2.000 грн., проценти за користування позикою в розмірі 1.200 грн., відсотки за прострочення виплати позики - 3.600 грн. та комісія за обслуговування договору позики в розмірі 40 грн. Позивач також зазначає, що відповідно до Договору про відступлення права вимоги від 16.06.2014 року право стягнення боргу з боржників, згідно переліку та за умовами Договору факторингу від 16.06.2014 року, укладеного між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Арма Факторинг", передано ТОВ "Консалтингова група "Ю.Д.К.". Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що зобов'язання мають виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону, ТОВ "Консалтингова група "Ю.Д.К." просить задовольнити його позовні вимоги. Під час розгляду справи в суді представник позивача Величко М.О. позовні вимоги збільшила. В заяві від 16.01.2015 року просить стягнути з відповідача на користь ТОВ "Консалтингова група "Ю.Д.К." заборгованість за Договором позики від 31.12.2013 року, а саме: суму позики - 2.000 грн., проценти за користування позикою в розмірі 1.200 грн., відсотки за прострочення виплати позики - 3.600 грн., комісію за обслуговування договору позики в розмірі 40 грн., а також суму боргу з урахування індексу інфляції в розмірі 1.450 грн. 79 коп. (а.с. 60-61). В судове засідання 13.02.2015 року представник ТОВ "Консалтингова група "Ю.Д.К." Величко М.О. не з'явилася, просить розглядати справу у її відсутність (а.с. 54, 74). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 12.12.2014 року проти позову заперечував, посилаючись на те, що будь-які кошти від ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" на його банківський рахунок не надходили. В-подальшому, [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Тому, суд постановляє заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 31.12.2013 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] було укладено Договір позики № 686706551 на суму 2.000 грн., зі сплатою відсотків та комісії строком на 30 календарних днів, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Позичальника (банківська картка [NUMBER]) (а.с. 5, 6-8). Відповідно до умов договору, Позичальник зобов"язався повернути позику, сплатити проценти за користування позикою у розмірі 2 % в день від суми позики за кожний день користування позикою, а також комісію за обслуговування договору позики у розмірі 40,00 грн. Згідно п. 7.5. Правил надання грошових коштів у позику ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", за несвоєчасне повернення суми позики і сплати процентів за користування позикою позичальник сплачує товариству штраф у розмірі 100,00 грн. та 3% від суми несвоєчасно повернутої в строк позики та несвоєчасно сплачених процентів за користування позикою за кожний день прострочення, починаючи з наступного дня після терміну платежу до дати повернення позики та сплати процентів за користування позикою в повному обсязі (включно), але не більше 60 днів прострочки. У відповідності до умов розділу 3 Правил надання грошових коштів у позику, відповідач акцептував оферту, здійснивши дії спрямовані на укладення договору позики і настання юридичних прав та обов'язків, у тому числі: заповнюючи заявку на сайті товариства, зазначив інформацію щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої бажав отримати позику (номер банківської картки, строк дії). Відповідно до ст. 5 Закону України "Про електронний документ та електронний документообіг" електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа. Статтею 6 вказаного Закону передбачено, що електронний підпис є обов'язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб'єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відносини, пов'язані з використанням електронних цифрових підписів, регулюються законом. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб'єктами електронного документообігу на договірних засадах. Згідно ст. 8 вищезазначеного Закону юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа, як доказу, не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Судом встановлено, що 31.12.2013 року ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" перерахувало грошові кошти у сумі 2.000 грн. на банківський рахунок позичальника (банківська картка [NUMBER]) зазначений в заявці, що підтверджується платіжним дорученням № 101 від 31.12.2013 року, яке засвідчує факт передачі грошових коштів від позивача відповідачу і факт укладення між ними договору позики у формі електронного документу, а також довідкою ПАТ КБ "ПриватБанк" за № 30.1.0.0/2-20150126/3237 від 04.02.2015 року (а.с. 10, 72). Судом також встановлено, що 16.06.2014 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Арма Факторинг" було укладено Договір факторингу, а також 16.06.2014 року складено Додаток № 1 до даного договору, який містить перелік боржників та кредитних договорів, права вимоги за якими передаються Фактору, в якому за № 475 значиться боржник [PERSON] (а.с. 35-37, 38-39). Крім того, 16.06.2014 року між ТОВ "Арма Факторинг" та ТОВ "Консалтингова група "Ю.Д.К." було укладено Договір відступлення права вимоги, а також 16.06.2014 року складено Додаток № 1 до даного договору, який містить перелік боржників та кредитних договорів, права вимоги за якими передаються Новому кредитору. Згідно умов даного Договору, ТОВ "Консалтингова група "Ю.Д.К." прийняло на себе право вимоги за Кредитним договором № 686706551 від 31.12.2013 року, укладеним між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] (а.с. 16-18, 19-20). Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість, яка станом на 15.01.2015 року складає 8.290 грн. 79 коп., а саме: суму позики - 2.000 грн., проценти за користування позикою в розмірі 1.200 грн., відсотки за прострочення виплати позики - 3.600 грн., комісію за обслуговування договору позики в розмірі 40 грн., а також суму боргу з урахування індексу інфляції в розмірі 1.450 грн. 79 коп., посилаючись на те, що на час звернення до суду відповідач свої зобов'язання за договором позики не виконав. Вказані вимоги позивача підтверджуються матеріалами справи, а також розрахунком заборгованості [PERSON] за вказаним Договором позики, яка станом на 15.01.2015 року становить 8.290 грн. 79 коп. (а.с. 5, 60-61). Суд вважає, що зазначений розрахунок заборгованості за Договором позики відповідає умовам даного Договору. Згідно ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладені обставини та аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що відповідач [PERSON] належним чином не виконав свої зобов'язання відповідно до умов Договору позики № 686706551 від 31.12.2013 року, який він уклав з позивачем, через що у нього утворилася заборгованість, яка станом на 15.01.2015 року становить 8.290 грн. 79 коп. Відповідно до Договору факторингу від 16.06.2014 року, укладеного між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Арма Факторинг", а також Договору про відступлення права вимоги від 16.06.2014 року, укладеного між ТОВ "Арма Факторинг" та ТОВ "Консалтингова група "Ю.Д.К.", правонаступником ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" є ТОВ "Консалтингова група "Ю.Д.К.", яке прийняло на себе право вимоги за Кредитним договором № 686706551 від 31.12.2013 року, укладеним між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] При таких обставинах, суд вважає обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги ТОВ "Консалтингова група "Ю.Д.К." про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за Договором позики № 686706551 від 31.12.2013 року в розмірі 8.290 грн. 79 коп. Оскільки суд задовольняє вимоги позивача, то відповідно до ст. 88 ЦПК України стягує з [PERSON] на користь ТОВ "Консалтингова група "Ю.Д.К." витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved