Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

В Острозький районний суд з позовом до [PERSON] про захист прав споживача звернувся [PERSON] Свою заяву мотивує тим, що 01 березня 2013 року ним, як споживачем, було замовлено виготовлення меблів у [PERSON] При цьому ним було сплачено відповідачу завдаток у розмірі 3 000 грн. Однак до цього часу відповідач меблі не виготовив та завдаток у розмірі 3 000,00 грн. не повернув. Вказані обставини підтверджуються постановою про закриття кримінального провадження від 20 березня 2013 року. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів", споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася. Оскільки відповідач своєчасно не приступив до виконання своїх зобов'язань за договором, а тому він вважає за можливе відмовитись від договору та вимагати від відповідача відшкодування збитків, розмір яких становить 3 000 гри., тобто у розмірі сплаченого відповідачу завдатку. В своїй позовній заяві посилається на абз. 1 ч. 5 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів", у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення Вважає, що розмір пені, яку відповідач повинен йому сплатити, відповідно до вказаних вище вимог законодавства становить - 35 640,00 грн. Крім того, вказує, що йому була завдано моральна шкода відповідачем, яка полягає у тому, що він зазнав душевних страждань у зв'язку з протиправною поведінкою щодо нього, порушенням його прав як споживача. Завдану моральну шкоду оцінює у 5 000,00 грн. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали посилаючись на обставини викладені в заяві. Представник позивача пояснив, що між його довірителем та [PERSON] 01 березня 2013 року був укладений усний договір, відповідно до якого [PERSON] зобов'язаний був виготовити йому меблі на кухню протягом місяця. В рахунок завдатку він передав [PERSON] 3000,00 грн. Зазначає, що до цього часу [PERSON] меблі не виготовив завдаток не повернув, на звернення [PERSON] не реагує, тому останній вимушений звернутись до суду. Зазначає, що [PERSON] звернувся в міліцію і 20.03.2013 року було винесено постанову про закриття кримінального провадження, у зв'язку з відсутністю складу злочину. Пояснює, що його довірителю була завдана матеріальна та моральна шкода у зв'язку з чим просить стягнути відшкодування збитків, пеню та моральну шкоду. Зазначає, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, у зв'язку з протиправною поведінкою щодо [PERSON] відповідача, порушення його прав як споживача. Відповідач в судове засідання не з'явився про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, тому суд за клопотанням представника позивача виніс ухвалу про заочний розгляд справи. З матеріалів справи було встановлено наступне. З постанови про закриття кримінального провадження встановлено, що 05 травня 2013 року [PERSON] звернувся в Острозький МВ УМВС з заявою про те, що замовивши виготовлення меблів у [PERSON] і давши останньому завдаток у розмірі 3000,00 грн. він так і не отримав бажаного результату та повернення грошових коштів які були передані відповідачу по справі, однак, 20 травня 2013 року кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12013190170000266 від 06 травня 2013 року було закрито у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. (а.с7) В вищезазначеній постанові зазначено, що [PERSON] підтвердив ті обставини, що домовився із [PERSON] про виготовлення останньому меблів на кухню, також отримав аванс з метою виконання робіт, однак меблі виготовити вчасно не зміг, так як захворів. Факт заборгованості перед [PERSON] він визнає, вживає заходів для належного виконання умов договору. З пояснень [PERSON] з матеріалів кримінального провадження він домовився із [PERSON] про виготовлення останньому меблів на кухню, і отримав аванс 3000грн. з метою виконання робіт, однак меблі виготовити вчасно не зміг, так як захворів. Суд, вислухавши позивача та його представника, вивчивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав. Позивач посилається на те, що відповідачем не було надано йому розрахунковий документ, що є порушенням вимог п. 7 ч. 1 ст. 1, ч. 8 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів", що передбачають, що договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (далі - розрахунковий документ). Виконавець залежно від характеру і специфіки виконаної роботи (наданої послуги) зобов'язаний видати споживачеві розрахунковий документ, що засвідчує факт виконання роботи (надання послуги). Вказує, що відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів", споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на - звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Відповідно до ч. 6 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів", виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов'язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили. Відповідно до вимог ст. 866 ЦК України договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов. Відповідно до ст. 208 ЦК України в разі участі юридичної особи на стороні підрядника та при сумі замовлення більше 340 грн. договір має вчинятись у письмовій формі (застосування положень ч. 1 ст. 206 виключається у зв'язку із тим, що між укладенням договору та його повним виконанням обов'язково проходить час виконання роботи). В усіх інших випадках договір побутового підряду може бути вчинений в усній формі. Проте, спеціальною нормою коментованої статті встановлені вимоги до форми договору: видача квитанції або іншого підтверджуючого документа. Таким чином, такий документ вважається договором, укладеним в письмовій формі, навіть за відсутності підписів обох сторін (згідно ч. 2 ст. 207 ЦК). З іншого боку, для договору, що може бути вчинений усно, видача квитанції є обов'язковою умовою для додержання форми. За відсутності у підрядника екземпляру договору або інших підтверджуючих документів, він має доводити факт укладення договору у загальному порядку. При відсутності необхідних документів у замовника йому дозволяється залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов. Згідно Правил побутового обслуговування населення укладення угоди підтверджується документально оформленим договором або розрахунковим документом встановленої форми. Окремо Правила називають розрахункові документи, що підтверджують надання послуги: касовий чек, розрахункова квитанція, квитанція, що є документом суворої звітності. Такі документи мають підтверджувати саме виконання роботи, тобто зобов'язання підрядника, в той же час вони є розрахунковими і підтверджують оплату. Тому названі розрахункові документи можуть вважатись належною формою договору. Також Правилами побутового обслуговування встановлено, що підставою одержання замовлення (результату робіт) є пред'явлення касового чека, договору, квитанції, квитка. Право на одержання замовлення виникає в силу укладення договору, тому ці документи є такими, що підтверджують його укладання. При цьому у разі втрати названих документів замовник може одержати замовлення за письмовою заявою та поданням документа, який посвідчує його особу. Якщо при виникненні спору, у замовника відсутні квитанції або інші документи, то для підтвердження факту укладення договору або його умов, відповідно до вимог ч.2 ст. 866 ЦК України замовником можуть бути залучені свідки, однак позивачем цього зроблено не було. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків передбачених ст.61 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. 866 ЦК України, ст. 4,10 Закону України "Про захист прав споживачів",

Outcome: dismissed