Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

У березні 2019 року позивач АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами у розмірі 205 221,50 грн. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом позивач АТ «Райффайзен Банк Аваль» посилається на те, що 09.12.2010 р. між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», що підтверджується витягом із Статуту, та [PERSON] було укладено Кредитний договір №010/0226/82/0008227 від 09.12.2010 року, згідно умов якого Банк відкрив позичальнику картковий рахунок з кредитною лінією в сумі 50 000 грн. зі строком дії ліміту кредитування до 09.11.2012 року, з можливим подальшим збільшення ліміту та строком кредитування, а позичальник зобов"язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 36,9% річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов"язання в порядку та строки, визначені кредитним договором. 15.11.2012 року між банком та позичальником було укладено додаткову угоду до кредитного договору № 010/0226/82/0008227 від 09.12.2010 року, згідно якої змінено відсоткову ставку за користування кредитними коштами на 30% річних. Станом на 20.06.2018 року заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором №010/0226/82/0008227 від 09.12.2010 року складає 123 067,18 грн. 14.01.2014 року між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0226/82/0125033, згідно якого Банк надав позичальнику кредит у сумі 83 086,37 грн. зі строком погашення до 14.01.2020 року, а позичальник зобов"язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 25,5% річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов"язання в порядку та строки, визначені кредитним договором. Позивач зазначає, що перед укладенням та підписанням Кредитного договору, Позичальник звернувся до Банку із Заявою-анкетою на отримання готівкового кредиту та своїм підписом засвідчив деякі умови кредитування. Банк виконав свої зобов"язання, як за першим кредитним договором, так і за другим договором. 14.01.2014 року між банком і позичальником було укладено додаткову угоду № 014/0226/82/0125033/1 до договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0226/82/0125033, згідно якої на період з 14.01.2014 року по 13.02.2014 року розмір процентної ставки за користування кредитом складає 0,01% річних. Однак відповідач не виконала взяті на себе зобов"язання, тому заборгованість за кредитним договором № 014/0226/82/0125033 станом на 13.06.2018 року складає 208 321,64 грн. На адресу відповідача банком було направлено вимоги про дострокове виконання боргових зобов"язань за кредитними договорами, однак заборгованість повернуто так і не було. Враховуючи зазначене банк просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 010/0226/82/0008227 від 09.12.2010 року в розмірі 123 067,18 грн., яка складається з заборгованості за дозволеним овердрафтом у розмірі - 73 000,00 грн., заборгованості за недозволеним овердрафтом у розмірі - 50 067,18 грн.; заборгованість за кредитним договором № 014/0226/82/0125033 від 14.01.2014 року у розмірі 82 154,35 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 58 556,60 грн., заборгованості за процентами - 23 597,75 грн. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. від 10.04.2019 р. відкрито загальне позовне провадження в цивільній справі за вказаним позовом з призначенням підготовчого судового засідання. Визначено відповідачу строк на подання відзиву на позов. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12.06.2019 року закінчено підготовче засідання та справу призначено до розгляду по суті. Представник позивача АТ «Раййфайзен Банк Аваль» в судове засідання не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не прибула, про час та місце розляду справи повідомлялася належним чином за адресою реєстрації місця проживання, про причини неявки суду не повідомляла, відзив на позовну заяву не подала, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відстуність сторін на підставі наявних у справі доказів. У зв"язку з неявкою учасників процесу у судове засідання фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи‚ приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 16 ЦКУкраїни, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що 09.12.2010 р. між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», що підтверджується витягом із Статуту, та [PERSON] було укладено Кредитний договір №010/0226/82/0008227 від 09.12.2010 року, згідно умов якого Банк відкрив позичальнику картковий рахунок з кредитною лінією в сумі 50 000 грн. зі строком дії ліміту кредитування до 09.11.2012 року, з можливим подальшим збільшення ліміту та строком кредитування, а позичальник зобов"язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 36,9% річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов"язання в порядку та строки, визначені кредитним договором. 15.11.2012 року між банком та позичальником було укладено додаткову угоду до кредитного договору № 010/0226/82/0008227 від 09.12.2010 року, згідно якої змінено відсоткову ставку за користування кредитними коштами на 30% річних. Крім того, 14.01.2014 року між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0226/82/0125033, згідно якого Банк надав позичальнику кредит у сумі 83 086,37 грн. зі строком погашення до 14.01.2020 року, а позичальник зобов"язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 25,5% річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов"язання в порядку та строки, визначені кредитним договором. Також 14.01.2014 року між банком і позичальником було укладено додаткову угоду № 014/0226/82/0125033/1 до договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0226/82/0125033, згідно якої на період з 14.01.2014 року по 13.02.2014 року розмір процентної ставки за користування кредитом складає 0,01% річних. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, який є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України), а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Будучи пов`язаними саме взаємними правами та обов`язками (зобов`язаннями), які є чітко прописаними в Кредитному договорі, сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов`язання або змінювати його умови. Уклавши вищевказані договора на умовах, викладених у них, та поставивши свій підпис на них, відповідач тим самим засвідчила свою згоду та взяла на себе зобов`язання виконувати умови, які були в закріплені у договорах. З матеріалів справи вбачаєтьс, що позивач виконав свої зобов"язання за кредитними договорами, надавши відповідачу кредитні кошти. Проте, відповідач порушив умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені Договором строки та порядку. Звертаючись до суду з вказаною позовною заявою позивач зазначає про те, що відповідач нелажним чином не виконала умови кредитних договорів, у зв"язку з чим наявна заборгованість за кредитним договором № 010/0226/82/0008227 від 09.12.2010 року в розмірі 123 067,18 грн., яка складається з заборгованості за дозволеним овердрафтом у розмірі - 73 000,00 грн., заборгованості за недозволеним овердрафтом у розмірі - 50 067,18 грн.; заборгованість за кредитним договором № 014/0226/82/0125033 від 14.01.2014 року у розмірі 82 154,35 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 58 556,60 грн., заборгованості за процентами - 23 597,75 грн. Стаття 536 ЦК України встановлює, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідач взятих на себе зобов`язань за кредитним договором щодо щомісячного погашення кредиту та сплати процентів не виконав, у зв`язку із чим утворилась заборгованість за користування кредитом. Доказів на спростування зазначених обставин відповідачем суду не надано. Таким чином, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 010/0226/82/0008227 від 09.12.2010 року в розмірі 123 067,18 грн. та за кредитним договором № 014/0226/82/0125033 від 14.01.2014 року у розмірі 82 154,35 грн. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved