Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

ПАТ "Райффайзен банк Аваль" звернулося до суду з позовом про стягнення в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] 845163,52 грн. заборгованості за кредитним договором №012/110/039 від 29.01.2008р. Мотивуючи позовні вимоги, банк зазначає, що 29.01.2008р. між ним та СПД - ФО [PERSON] було укладено генеральний кредитний договір №012/110/037 та кредитний договір №012/110/039, згідно яких позичальниця отримала кредит в сумі 893200 грн. на строк до 28.01.2018р. зі сплатою 15,5% річних. На забезпечення виконання зобов"язань за кредитним договором між банком та [PERSON] укладено договір поруки №12/119/060/3. Крім того, 24.06.2010р. між банком та [PERSON] було укладено договір поруки №12/119/060/2 за кредитним договором. Однак, позичальниця належним чином своїх зобов"язань щодо повернення кредитних коштів не виконує, в зв"язку з чим станом на 01.06.2013р. у неї виникла заборгованість в сумі 845163,52 грн. В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Представник [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти доводів та вимог позовної заяви. Вказала, що [PERSON] договір поруки №12/119/060/2 не підписував. [PERSON] в засідання суду не з"явилася, про причини неявки суд не повідомила, її представник належним чином повідомлена про час та місце слухання справи. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 29.01.2008 між Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль") (позивач/банк/кредитор) та Фізичною особою - підприємцем [PERSON] в рамках генерального кредитного договору №012/110/037 від 29.01.2008 було укладено кредитний договір №012/110/039, за умовами якого, з урахуванням додаткових угод та додатків до нього, кредитор на положеннях та умовах цього договору, відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію (надалі - кредит) у сумі 893200,00грн. (ліміт кредитування), в порядку передбаченому кредитним договором, та повинен бути повернутий позичальником в строк по 28 січня 2018 року включно. Сторонами неодноразово укладалися додаткові угоди до кредитного договору, якими вносилися зміни до графіку погашення заборгованості. На забезпечення виконання зобов"язань за кредитним договором, 24.06.2010р. між ПАТ "Райффайзен банк Аваль" та [PERSON] (поручитель) а також між ПАТ "Райффайзен банк Аваль" та [PERSON] (поручитель) укладено договори поруки №12/119/060/3 та №12/119/060/2 до кредитного договору №012/110/039 від 29.01.2008р., за яким поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов"язання перед кредитором відповідати по борговим зобов"язанням боржника, що зазначені в п.1.3 даного договору, які виникають з кредитного договору, вказаного в п.1.2 даного договору, а саме: повернути кредит в розмірі, зазначеному в п.1.3 даного договору, сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі, строки та у випадках, передбачених кредитним договором, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови кредитного договору в повному обсязі. У зв"язку з неналежним виконанням позичальницею своїх зобов"язань за кредитним договором, банк направив їй та поручителю - [PERSON] вимоги від 11.06.2013р. Однак, позичальниця та поручителі вказаних вимог не виконали, в зв"язку з чим, станом на 01.06.2013р. у них виникла заборгованість в сумі 845163,52 грн., яка складається з наступного: - 770570,95 грн. - заборгованість по тілу кредиту; - 69559,69 грн. - заборгованість по відсотках; - 2274,68 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; - 2758,20 грн. - пеня за несвоєчасне погашення відсотків. Представник відповідача [PERSON], заперечуючи проти позовних вимог, не надала жодних доказів, які б свідчили про пред'явлення вимоги до ПАТ "Райффайзен банк Аваль" щодо визнання недійсним договору поруки №12/119/060/2 від 24.06.2010р. з підстав його невідповідності ст.203 ЦПК України. Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ст.1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. У відповідності із ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Позичальниця не виконала у повному обсязі зобов'язання щодо повернення кредиту згідно погодженого сторонами графіку погашення кредитної заборгованості, в зв'язку з чим у неї виникла заборгованість по кредиту в сумі 770570,95 грн. та 69559,69 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом, яка підлягає стягненню в повному обсязі. Статтями 610 та 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання, що включає у себе його виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. У відповідності до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно 10.2 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту (у т.ч. строків зменшення кредитного ліміту), процентів за користування кредитом та комісій, передбачених цим договором, позичальник сплачує кредитору пеню від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення. Нарахування позивачем до стягнення з відповідачів 2274,68 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту та 2758,20 грн. пені за несвоєчасне погашення відсотків проведено згідно норм чинного законодавства та у відповідності з умовами кредитного договору. Частиною 1 ст.553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Згідно зі ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Зміст вказаної норми вбачає можливість встановлення поруки щодо виконання одного й того ж зобов'язання одночасно з боку декількох осіб. Однак, така порука виникає лише на підставі її спільного надання у формі укладення одного договору декількома поручителями (ч.3 ст.554 ЦК України) та лише у випадку укладення одного договору декількома поручителями (спільна порука) поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою. Законом не заборонено укладення й кількох договорів поруки на виконання того самого зобов'язання, проте, в цьому випадку ч.3 ст.554 ЦК України не застосовується, оскільки поручителі не несуть у такому разі солідарної відповідальності між собою, а тому не можна вважати поруку їхньою спільною відповідальністю. За таких обставин, кредитор має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору, але поручитель, що виконав зобов'язання, не може висунути вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором. З огляду на викладене, в даному випадку ч. 3 ст.554 ЦК України застосована бути не може і поручителі не несуть солідарної відповідальності, так як відсутня їх спільна порука, оскільки банком укладено окремі договори поруки - №12/119/060/3 від 24.06.2010р. з [PERSON] та №12/119/060/2 від 24.06.2010р. з [PERSON] З урахуванням вищезазначеного, стягненню підлягає заборгованість за кредитним договором у повному обсязі окремо з кожного поручителя.

Outcome: partial