Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивач - ПАТ "Акцент-Банк" звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що між позивачем та відповідачем 10.09.2011 року укладено договір №б/н, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 6000,00грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява позичальника разом з Умовами надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою, Тарифами складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. У порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав. Станом на 30.07.2014 року виникла заборгованість на суму 17713,61грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом 5933,00грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 7730,29грн. (2,5% на місяць), заборгованості по пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором - 2730,62грн., штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 819,70грн. Тому, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по договору в розмірі 17713,61грн., а також просить стягнути судові витрати у розмірі 243,60грн. В судове засідання представник позивача за дорученням Васьковський Р.М. не з'явився. До початку судового засідання подав клопотання з проханням проводити судове засідання без його участі, повністю підтримав заявлені вимоги і просив їх задовольнити в повному обсязі. Не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце проведення розгляду справи, про причини неявки не повідомив та не скористався правом надання заперечень проти позову. Суд, на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об'єктивного та всебічного дослідження, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення за таких підстав: встановлено, що кредитний договір, укладений між сторонами 10.09.2011 року складається із Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою та Тарифів. Згідно заяви позичальника [PERSON], за платіжною карткою кредитка «Універсальна» отримав кредит у розмірі 15000,00 грн. на споживчі цілі, із сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 2,5% на місяць, тобто 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Для виконання зобов"язань позичальником, банк відкрив рахунок для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді та іншим платежам. Так, у заяві позичальника зазначено, що [PERSON] ознайомився з тим, що Заява разом із Пам»яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком кредитний договір. Він ознайомився і згодний з Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді, про що свідчить його підпис. Також договором, а саме, Тарифами (Справка об условиях кредитования с использованием кредитки «Универсальная, 55 дней льготного периода») передбачено, що при порушенні позичальником зобов"язань із погашення кредиту, останній сплачує банку пеню, розмір якої визначено: (пені (1) = базова процентна ставка по договору) / 30 днів - нараховується на кожен день прострочки кредиту; пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менш ніж 30грн. на місяць, нараховується 1 раз на місяць, при наявності прострочки по кредиту чи процентах 5 і більше днів при виникненні прострочки на суму більш ніж 50грн. і більше). Крім того, п.8.6 Умов передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов"язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов"язаний сплатити банку штраф у розмірі 500грн. та 5% від суми заборгованості. Таким чином, виходячи із наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору, а саме, - припинено сплату всіх платежів на погашення боргу. Станом на 30.07.2014 року відповідач [PERSON] заборгував позивачеві - банку заборгованість, яка складається із: тіла кредиту 5933грн. 00 коп., відсотків за користування кредитом 7730грн. 29коп., штрафу (фіксована частина) 500грн. Дана заборгованість підтверджується відомостями розрахунку, який досліджено судом і підлягає до стягнення. Крім цього, за кредитним договором від 10.09.2011 року, позивачем нарахована також пеня в розмірі 2730грн. 62 коп. за період часу з 05.12.2011р. по 30.07.2014р. та штраф (процентна складова) - 819грн. 70коп. Як передбачено ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Кредитним договором, укладеним між банком та позичальником [PERSON], не передбачено збільшений строк позовної давності щодо нарахування розміру пені. Таким чином, суд вважає, що пеню слід нарахувати за період з 01.08.2013р. по 30.07.2014р. включно і її розмір становить 1100грн. 00коп., а не 2730грн. 62коп., як зазначено у позовній заяві. За наданими позивачем розрахунком заборгованості, вбачається, що при нарахуванні штрафу (процентна складова) - 819грн. 70коп. враховані: тіло кредиту, відсотки за користування кредитом та пеня. За змістом ст. 549 ЦК пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Встановлено, що позивач - банк просить застосувати до боржника - відповідача подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов»язання (прострочення виконання грошового зобов»язання), що суперечить вимогам ч.1 ст. 61 Конституції України та ч.3 ст. 509 ЦК, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов»язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Оскільки штраф на пеню не може нараховуватись, то процентна складова (штраф) повинна складатися з тіла кредиту, процентів за користування кредитом і становити 683грн. 16коп. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК). Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59ЦПК). Як передбачено ст. 627 ЦК України (в ред., що діяла на час виниклих правовідносин), відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як зазначено у ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов"язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Статтею 546 ЦК Укаїни встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ст.549 ч.1 ЦК України). Поняття та підстави виникнення права на неустойку визначені ст.ст.549, 550 ЦК України. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухове і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суму, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (ст. 551 ч.ч. 1,3 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 625 ч.1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. За таких обставин, в судовому засіданні встановлено, що позивач виконав свої обов'язки та надав відповідачу кредит в сумі 15000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, а відповідач, взяті по договору обов'язки, не виконав, - суму кредиту, відсотки не повернув, заборгувавши позивачу борг 15946грн. 45коп.: борг по тілу кредиту 5933,00грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 7730грн. 29коп., пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором - 1100,00 грн., штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 683,16грн., а тому суд приходить до висновку, що дана заборгованість підлягає до стягнення. В іншій частині позову необхідно відмовити. Також, на підставі ст. 88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача [PERSON] на користь ПАТ "Акцент-Банк" слід стягнути судові витрати в сумі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial