Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Позивачем (дата звернення до суду 14 вересня 2016 року) заявлені вимоги про стягнення 30758 грн. 67 коп заборгованості за кредитним договором від 22 травня 2012 року, з якої: 2737 грн. 59 коп заборгованості за кредитом, 22706 грн. 69 коп заборгованості за процентами, 3373 грн. 50 коп заборгованості за пенею та комісією, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 1440 грн. 89 коп штрафу (процентна складова). Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що відповідач відповідно до данного кредитного договору, який складається із заяви, умов та правил надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою та тарифів, отримав кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, відповідач умови договору належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 30 червня 2016 року виникла заборгованість у вищезазначеному розмірі. Представник позивача Сафір Ф.О. в судове засідання не з"явився, відповідно до клопотання до позовної заяви підтримує позов, просить розглянути справу за відсутності. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в межах позовної давності, пояснивши, що отримав платіжну картку та 4000 грн. кредитного ліміту, зобов»язання по кредиту не виконує з листопада-грудня місяця 2012 року, підписував тільки анкету-заяву, інші документи не підписував. В порядку ч.4 ст.10 ЦПК України клопотання відповідача про залучення спеціаліста чи експерта, надання відповідних розрахунків по кредитному договору,-відсутні, представник позивача для надання особистих пояснень на вимогу суду в судове засідання не з»явився. Позов підлягає частковому задоволенню зі слідуючих підстав. Положеннями ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Згідно ст.ст.526, 599, 629, 1046, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, договір є обов'язковим для виконання сторонами, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 22 травня 2012 року укладений договір про надання банківських послуг, який складається із Анкети-заяви відповідача, як отримувача банківських послуг, від 22 травня 2012 року, Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів банку, відповідно до яких відповідач отримав банківські послуги у виді кредитного ліміту за платіжною карткою "Универсальная, 55 дней льготного периода", згідно довідки про умови кредитування із використанням вищезазначеної картки: тип кредитної лінії-поновлювальний, пільговий період нарахування процентів-0,01% річних (до 55 днів при умові погашення заборгованості до 25 числа слідуючого місяця), базова процентна ставка в місяць-2,5%, розмір щомісячних платежів-7% від заборгованост, строк внесення щомісячних платежів-до 25 числа місяця, слідуючого за звітним, комісії за зняття грошей-3% від суми операції, передбачена також комісія за зняття коштів в банкоматах інших банків, за моніторинг неактивної картки, за отримання баланса в банкоматах позивача, за безготівковий платіж. Відповідач, як позичальник, погодився, що вищезазначені Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи банку складають договір про надання банківських послуг, останній відповідно до умов даного договору зобов"язаний повернути кредит, сплатити проценти, які є платою за користування чужими грошима, штрафи, які є засобом забезпечення виконання зобов"язань, та комісії. Згідно п.1.1.7.12. Умов і правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання, в разі відсутності заяв сторін про його припинення договір лонгується на такий же строк, відповідно до п.1.1.7.31.-строк позовної давності щодо вимог банку по поверненню кредиту, сплати процентів, винагород, неустойки,-становить 50 років. Із врахуванням викладеного між сторонами виникли правовідносини згідно положень ст.ст.526, 599, 629, 1054 ЦК України. Докази про визнання даного договору недійсним, спростування належності та допустимості вищезазначених доказів,-станом на час розгляду справи відсутні. Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 30 червня 2016 року становить: 2737 грн. 59 коп заборгованості за кредитом, 22706 грн. 69 коп заборгованості за процентами, 3373 грн. 50 коп заборгованості за комісією, 1940 грн. 89 коп штрафу. Докази на спростування даного розрахунку заборгованості, на підтвердження виконання зобов"язань по договору відсутні, тобто відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобов"язання не виконав, кредит та платежі відповідно до договору не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість, що є підставою для застосування до даних відносин правил згідно ст.1049 ЦК України щодо зобов"язання відповідача повернути грошові кошти відповідно до умов кредитного договору. За приписами ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В судовому засіданні відповідачем заявлено про застосування спливу позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст. 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Аналіз норм ст.266, ч.2 ст.258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). Згідно виписки по рахунку та розрахунку заборгованості станом на 31 жовтня 2016 року останній платіж здійснений відповідачем 17 травня 2013 року, що із врахуванням строку внесення щомісячних платежів-до 25 числа місяця, слідуючого за звітним, є підставою для визначення перебігу позовної давності з 26 травня 2013 року. Відповідно до ч.1 ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін, договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. За таких обставин обов»язковим є підпис позичальника під Умовами і правилами надання банківських послуг у тому випадку, коли сторони досягли домовленості щодо продовження строку позовної давності. В судовому засіданні встановлено, що Умови і правила надання банківських послуг відповідачем не підписувались, договір сторін про збільшення позовної давності відсутній, доказування не може грунтуватись на припущеннях. Враховуючи час звернення позивача до суду 14 вересня 2016 року та заяву відповідача про застосування спливу позовної давності, на користь позивача підлягає стягненню: 2737 грн. 59 коп заборгованості по кредиту, 22344 грн. 27 коп заборгованості за процентами в межах трирічного строку (22706,69 грн.-362,42 грн.=22344,27 грн.), 1000 грн. пені та комісії в межах 12 місяців перед зверненням до суду (3373,50 грн.-2373,50 грн.=1000 грн.), 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 1304 грн. 09 коп (процентна складова-5% від заборгованості по кредиту, процентах, пенею та комісією). Із врахуванням розміру основного боргового зобов"язання (заборгованість за кредитом та нарахованими процентами) підстави для застосування положень ч.3 ст.551 ЦК України в судовому засіданні не встановлені. За таких обставин заборгованість у вищезазначеному розмірі підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 1378 грн. судового збору. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: partial