Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

08.06.2018р. [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк (третя особа Приватний нотаріус\~Дніпровського МНО\~Вдовіна Л.Л.) про визнання\~кредитного \~договору \~та \~договору \~іпотеки \~припиненими (а.с.\~№ 3-10) В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяви посилався на те, що 24.05.2007р. між ним та ПАТ КБ ПриватБанк був укладений кредитний договір №2007-098, згідно якого банк надав кредит у розмірі 185 000 дол.США, а позичальник в свою чергу зобов`язався сплатити проценти за користування кредитом, повернути кредит в порядку та у строки, обумовлені договором, з кінцевим строком повернення 24.05.2022р.. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №2007-098, 25.05.2007р. між сторонами був укладений договір іпотеки, який був посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Козіною А.В, зареєстрований в реєстрі за №1226, згідно якого в іпотеку банка була передана належна позивачу квартира [ADDRESS] . Починаючи з моменту укладання кредитного договору і включно по 09.02.2018р. по кредитному договору позивачем було сплачено 106734,97 дол. США та 26 980грн. В листопаді 2017р. позивачу стало відомо, що на підставі договору іпотеки від 25.05.2007р., 18.11.2016р. приватним нотаріусом ДМНО Вдовіною Л.Л. вчинено реєстраційну дію про державну реєстрацію за ПАТ КБ ПриватБанк права власності на належну позивачу квартиру, яка перебувала в іпотеці банку. Отже, як зазначає позивач, відповідач скористався своїм правом на задоволення своїх вимог за рахунок набуття права власності на предмет іпотеки та відповідна реєстрація права власності в позасудовому порядку є фактом припинення зобов`язань за договором іпотеки та за кредитним договором, як належного його виконання за умовами договору іпотеки. І в подальшому відповідно до ч.4 ст.36 Закону України «Про іпотеку» будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними, тобто має місце припинення зобов`язання. На підставі викладеного, позивач просив суд визнати припиненим зобов`язання за договором іпотеки укладеним 25.05.2007р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , посвідчений 25.05.2007р. приватним нотаріусом ДМНО Козіною А.В., зареєстрований в реєстрі за №1226, визнати припиненим зобов`язання за кредитним договором №2007-098, укладеним 24.05.2007р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] та стягнути з відповідача понесені судові витрати. Разом із позовною заявою позивач надав клопотання про витребування у ПАТ КБ «ПриватБанк» доказів, а саме, для огляду у судом оригінали правовстановлюючих документів на нерухоме майно (предмет іпотеки) із долученням їх копій до матеріалів цивільної справи. Витребувати в Офісі великих платників податків Державної фіскальної служби для огляду у судом оригінали податкової декларації з податку на прибуток за 2016р. та з податку на додану вартість за листопад 2016р. у ПАТ КБ «ПриватБанк». Витребувати у ПАТ КБ «ПриватБанк» для огляду судом оригінали первинних бухгалтерських документів, які підтверджують взяття на баланс нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] будинку A [ADDRESS] із долученням їх копій до матеріалів цивільної справи. Ухвалою суду від 17.09.2018р. клопотання позивача було задоволено частково, витребувано в ПАТ КБ «ПриватБанк» для огляду судом оригінали правовстановлюючих документів на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] будинку A [ADDRESS] № [ADDRESS] , оригінали первинних бухгалтерських документів, які підтверджують взяття на баланс нерухомого майна із долученням їх копій до матеріалів цивільної справи (а.с. № 113-114). Ухвалою суду від 17.09.2018р. (винесена без виходу до нарадчої кімнати) замінено назву відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» на АТ КБ «ПриватБанк» з огляду на те, що згідно нової редакції Статуту банку відповідно до рішення Єдиного акціонера Банку, затвердженого наказом МФУ 21.05.2018р., повне офіційне найменування банку змінено на Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", скорочене АТ КБ "ПриватБанк" (відповідні документи у справі). 27.09.2018р. до суду надійшов відзив на позов представника АТ КБ ПриватБанк - Гринь К.А. (діє на підставі довіреності від 09.08.2018р. - а.с. №107), в якому заперечуючи проти позову, представник посилався на те, що позивач помилково дійшов висновку, що правовідносини є припиненими, оскільки згідно до ст.17\~ЗУ «Про\~іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання, яке відповідно до положень ч.1 ст.598, ст.599 ЦК України, припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином. Прийняття на баланс в позасудовому порядку предмету іпотеки, що є забезпеченням виконання зобов`язання за кредитним договором не є підставою припинення кредитного зобов`язання, а є лише підставою припинення договору іпотеки. Посилання позивача на норми ст. 36 ЗУ «Про іпотеку» не є підставою для припинення кредитного зобов`язання, оскільки в зазначеній нормі чітко визначено, що подальші вимоги кредитора є недійсними, що не є тотожнім з припиненням кредитного зобов`язання (а.с. №119-120). 18.01.2019р. до суду надійшло клопотання позивача про витребування у Відділі Державної реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради для огляду у судовому засіданні оригінали документів, які стали підставою для оформлення та реєстрації права власності за відповідачем на нерухоме майно квартири [ADDRESS] . Ухвалою суду від 21.01.2019р. клопотання [PERSON] , про витребування доказів задоволено(а.с. № 140). 12.02.2019р. на виконання ухвали суду від 21.01.2019р. з Відділу Державної реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради до суду надійшли належним чином засвідчені копії документів щодо реєстраційних дій від 18.11.2016р. відносно об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , які проводила приватний нотаріус ДМНО Вдовіна Л.Л. (а.с. №146-171). 08.02.2019р. до суду надійшла заява представника АТ КБ «ПриватБанк» Гринь К.А., в якій представник зазначив, що на виконання ухвали суду від 17.09.2018р. про витребування доказів, відповідач не може надати правовстановлюючі документи на нерухоме майно, оскільки документи знаходяться у позивача і до банку не передавалися. Щодо надання первинних бухгалтерських документів підтверджуючих взяття предмета іпотеки на баланс, вказав, що основним документом підтверджуючим взяття майна на баланс є витяг з реєстру прав власності. В підготовче засідання 19.03.2019р. з`явилася представник позивача Кротенко І.В. (діє на підставі довіреності від 28.10.2017р. - а.с. №181), яка надала суду заяву про проведення підготовчого засідання за її відсутності та без технічної фіксації судового процесу, не заперечувала проти призначення справи до судового розгляду (а.с. №180). Представник відповідача в підготовче засідання 19.03.2018р. не з`явився, про дату та час розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином (а.с. №175), участь свого представника в підготовчому засіданні не забезпечив. Підготовче засідання відповідно до правил ст. 197 та п.3 ч.2 ст. 200 ЦПК України проведено 19.03.2019р. (а.с. № 182). В судове засідання 21.05.2019р. від представника позивача [PERSON] .В. надійшла заява, в якій представник зазначила, що позов з урахуванням наданих суду доказів по справі підтримує в повному обсязі, просила суд позов задовольнити, розгляд справи провести без її участі та без технічної фіксації судового процесу. Крім того, оскільки на виконання ухвали суду про витребування доказів, відповідачем не було надано жодних документів, представник позивача просила суд при розгляді справи застосувати положення ч.10 ст.84 ЦПК України (а.с. № 204). Представник відповідача в судове засідання 21.05.2019р. не з`явився, про дату та час розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином (а.с. №187), участь свого представника в судовому засідання не забезпечив. Третя особа - приватний нотаріус ДМНО Вдовіна Л.Л. про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с. № 187а). 17.04.2019р. та 15.05.2019р. від третьої особи до суду поштою надійшли заяви про розгляд справи, як в підготовчому засіданні 19.03.2019р., так і в судовому засіданні 21.05.2019р. без її участі (а.с. №188, 189). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України ухвалити по справі рішення 21.05.2019р. за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами. Підстав для винесення по справі заочного рішення немає, оскільки відсутня сукупність умов, яка передбачена для цього ч.1 ст. 280 ЦПК України (в нашому випадку відповідачем надано відзив, в якому викладена позиція щодо позовних вимог, які є предметом розгляду у справі, якій буде дана належна оцінка поряд з іншими обставинами у справі, які підлягають з`ясуванню. \~ \~ \~ \~ Суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши обставини справи у межах заявлених позовних вимог та висловлених відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» заперечень, оцінивши надані докази у їх сукупності за принципами ст.89 ЦПК України, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 24.05.2007р. між [PERSON] та ПАТ КБ Приватбанк був укладений кредитний договір №2007-098, згідно якого банк надав позичальнику кредит у розмірі у розмірі 185 000 дол.США, а позичальник в свою чергу зобов`язався сплатити проценти за користування кредитом, повернути кредит в порядку та у строки обумовлені договором з кінцевим строком повернення 24.05.2022. (а.с. №11-16). \~ \~ \~ \~З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №2007-098, 25.05.2007р. між сторонами був укладений договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Козіною А.В, зареєстрований в реєстрі за №1226, згідно якого позивачем в іпотеку банка була передана належна йому квартира [ADDRESS] (а.с. №17-21). Відповідно до ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.\~564\~ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За приписами ч. 1 ст.575\~ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. \~ \~ \~ \~Умови договору іпотеки від 25.05.2007р. містять застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, а саме, в пункті 28 договору іпотеки визначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя може бути здійснено в позасудовому порядку шляхом: переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, про що іпотекодержатель зобов`язаний письмово повідомити іпотекодавця; продажу предмета іпотеки будь-якій особі та будь-яким способом, в тому числі на біржі на підставі договору купівлі-продажу у порядку ст.38 Закону України «Про іпотеку», для чого іпотекодавець надає іпотекодавцю право укласти такий договір за ціною та на умовах, визначений на власний розсуд і здійснити всі необхідні дії від іпотекодавця. \~ \~ \~ \~Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки, висновок ВСУ сформульований у постанові від 28.09.2016р. у справі № 6-1243цс16. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО Вдовіною Л.Л. на підставі договору іпотеки від 25.05.2007р., зареєстрованого в реєстрі №1226, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, 18.11.2016р. здійснено державну реєстрацію права власності шляхом набуття ПАТ КБ ПриватБанк права власності на нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] площею 154,9 кв.м., жит. площею 104 кв.м., що розташована в буд [ADDRESS] [ADDRESS] , номер запису про право власності 17506493 (а.с. №163). Іпотечні правовідносини регулюються спеціальним Законом України «Про іпотеку». Згідно ч.1 ст.36 Закону України «Про іпотеку» (в редакції від 19.10.2016р.) сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. \~ \~ \~ \~ \~ Згідно до ст.37 Закону України «Про іпотеку» (в редакції від 19.10.2016р.) іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. \~ \~ \~ \~Отже, банк на власний розсуд, самостійно обрав позасудовий спосіб захисту порушеного права шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі застереження про задоволення його вимог, як іпотекодержателя, що містяться в договорі іпотеки, здійснивши перереєстрацію права власності на предмет іпотеки. Позасудовий спосіб захисту порушеного права Банку завершено проведенням відповідної державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомості. За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Так, за змістом статті \~599\~ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч.1 ст. ЗЗ Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Згідно ч.1 ст.598 ЦК України визначає, що зобов`язання може бути припинено з підстав, визначених договором або законом. Статтею 17\~Закону України\~«Про іпотеку» визначені підстави, за наявності яких припиняється іпотека, зокрема, набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки. Згідно ч.4. ст. 36 Закону України «Про іпотеку» (в редакції від 19.10.2016р) після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними. Згідно ч. 4. ст. 36 Закону України «Про іпотеку» в редакції від 04.02.2019р. зі змінами внесеними в редакції Закону\~№ 2478-VIII від 03.07.2018р., після завершення\~позасудового врегулювання\~будь-які\~наступні вимоги\~іпотекодержателя щодо\~виконання основного\~зобов`язання: боржником\~-\~фізичною особою\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~є недійсними,\~якщо інше\~не визначено\~договором іпотеки\~чи договором\~про надання\~кредиту,\~чи договором\~про задоволення\~вимог іпотекодержателя; боржником - юридичною особою або фізичною особою - підприємцем є дійсними, якщо інше не визначено договором іпотеки чи договором про надання кредиту, чи договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно п.2 Прикінцевих та\~перехідних положень Закону\~України № 2478-VIII від 03.07.2018р. «Про внесення\~змін \~до \~деяких законодавчих\~актів України\~щодо відновлення\~кредитування» цей Закон застосовується до відносин, що виникли після введення його в дію, а також до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію, крім\~ч.4\~ст. 36 Закону України "Про іпотеку", що застосовується виключно до договорів і угод, укладених після введення в дію цього Закону, а отже, при винесенні рішення суд вирішує спір

Outcome: approved