Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом, щодо стягнення на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ПРИВАТБАНК", ЄДРПОУ 14360570, з [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], заборгованості у розмірі 19696 грн. 56 коп. за кредитним договором № б/н від 31.08.2012 р. та судовий збір. В обґрунтування позовних позивач, зокрема зазначив, що між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк „ПРИВАТБАНК", ЄДРПОУ 14360570 (далі - Банк) та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н від 31.08.2012 р., зобов'язання за яким Банк виконав повністю - надав відповідачу кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою річних відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а відповідач свої зобов'язання не виконав належним чином, а саме, станом на 31.12.2015 р. не сплатив на користь позивача заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 19686, 56 грн., яка складається з наступного: 2576, 93 грн. - заборгованість за кредитом; 12895, 98 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2800,00 грн. - заборгованість за пенею; а також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг - 500 грн. - штраф (фіксована частина), 913, 65 грн. - штраф (процентна складова). У письмовій заяві представник позивача просив розглядати справу у його відсутність та позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проаналізувавши наведені дані, всі матеріали справи, в тому числі копії: вказаних "Умов та правила надання банківських послуг" (копія а.с.8-31) та Анкети-заяви позивача (копія а.с.5), а також розрахунок заборгованості (а.с.4), суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк „ПРИВАТБАНК", ЄДРПОУ 14360570 (далі - Банк) та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н від 31.08.2012 р., зобов'язання за яким Банк виконав повністю - надав відповідачу кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою річних відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а відповідач свої зобов'язання не виконав належним чином, а саме, станом на 31.12.2015 р. не сплатив на користь позивача заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 19686, 56 грн., яка складається з наступного: 2576, 93 грн. - заборгованість за кредитом; 12895, 98 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2800,00 грн. - заборгованість за пенею; а також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг - 500 грн. - штраф (фіксована частина), 913, 65 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до положень ст.1054 ЦК України: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до положень ст.526, п.1 ст.530 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, в тому числі, у встановлений в ньому строк. Відповідно до положень ст.ст.549, 550 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання, при цьому, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов"язання. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, судові витрати по справі у виді судового збору належить стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved