Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду з позовом у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 014/103/4 від 03 жовтня 2008 року в сумі 103 150,72 доларів США, що в еквіваленті складає 824 483 кривень 70 коп. Посилається на те, що 03 жовтня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов"язками є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль" ( надалі Банк) та [PERSON] ( надалі Відповідач, позичальник) був укладений кредитний договір № 014/103/4 . згідно пунктів 2,3 якого Банк зобов"язався надати Відповідачу кредит у розмірі 104 000,00 доларів США 00 центів строком по 02 жовтня 2023 року, а Відповідач прийняв на себе зобов"язання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 17,5 % річних відповідно до графіку погашення кредиту. Отримавши вказану суму кредиту, Відповідач свої зобов"язання за договором не виконує і не сплачує проценти за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту відповідно до платіжного календаря. Відповідно до п. 1.9. Кредитного договору у разі неналежного виконання відповідачем своїх зобов"язань за кредитним договором, Відповідач зобов"язаний достроково погасити кредит у повному обсязі разом зі сплатою відсотків та пені, а позивач має право достроково вимагати погашення боргу. Відповідно до п.4.1.1 Кредитного договору за порушення прийнятих на себе зобов"язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені кредитним договором строки, Позичальник зобов"язаний сплатити Банку пеню від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов"язання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ що діяла на час винекнення заборгованості, за кожен день прострочення. Станом на 26.03.2013 року сума заборгованості Відповідача за Кредитним договором складає 103 150. доларів США 72 центи, де 95 099,10 доларів США-непогашена сума кредиту; 7 447,56 доларів США- несплачені відсотки; 604,06 доларів США - нарахована пеня по тілу кредиту та відсотках, що по курсу НБУ станом на 26.03.2013 року ( 1долар США-7,99 грн.) складає 824 483 грн.70 коп. де : 760 127,10 грн.- непогашен сума кредиту; 59 528,34 грн.-несплачені проценти; 4828,25 грн. нарахована пеня по тілу кредиту та відсотках. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі. [PERSON] вступила у справу як третя особа та заявила позов до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» , [PERSON] про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними. Посилається на те, що З [PERSON] перебувала у шлюбі з 25.04. 2007 року по 01.03.2012 року. Кредитний договір № 014/103/4 від 03.10.2008 року був укладений [PERSON] та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» під час перебування [PERSON] і її у шлюбі. В забезпечення виконання даного кредитного договору між [PERSON] і Банком був укладений договір іпотеки від 03.10.2008 року по якому [PERSON] в забезпечення кредитного договору передав в іпотеку придбане приміщення магазину по [ADDRESS]. У 2008 році за спільною згодою з чоловіком було прийнято рішення придбати нежитлове приміщення вартістю не більше 60 000 гривень , взявши кредит. [PERSON] знайшов приміщення, як сказав їй за ціною 57 000 грн. 03.10.2008 року вона у нотаріуса підписала заяву про надання згоди на купівлю вищезазначеного об"єкту нерухомості та передачі його в іпотеку на забезпечення виконання зобов"язання по кредитному договору № 014/103/4 від 03.10.2008 року. Цього ж дня [PERSON] уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу вбудованого нежитлового приміщення магазину розташованого за адресою [ADDRESS] та Кредитний договір з Банком. Нещодавно вона дізналась, що що сума виданого Банком кредиту становить 104 000 доларів США, а не 57 000 гривень, як зазначав [PERSON] При підписанні заяви у нотаріуса вона не була ознайомлена ні з договором купівлі-продажу, ні з кредитним договором, ні з договором іпотеки, підтвердженням чого є відсутність її підпису в цих документах. Крім того, їй стало відомо що при укладанні кредитного договору ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» і [PERSON] була представлена її заява на згоду на укладення її чоловіком [PERSON] кредитного договору на суму 104 000 доларів США. Вона такої заяви не писала і підпис в заяві не її, згоди на отримання її чоловіком кредиту в сумі 104 000 доларів США вона не давала. . Вважає, що це є підставою для визнання кредитного договору недійсним, також недійсним договору іпотеки укладеного в його забеспечення. Оскільки вона надала згоду на передачу майна в іпотеку під впливом обману зі сторони [PERSON] щодо істотної умови основного зобов"язання -сума кредиту становить 57 000 гривень, а не 104 000 доларів США тому договір іпотеки повинен бути визнаний недійсним в порядку ч.1 ст.230 ЦК України. Грошові кошти за кредитним договором в сумі 104 000 доларів США в інтересах сім"ї, за виключенням 57 124 гривень не використовувались. [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнав ,пославшись на те, що [PERSON] знала про дійсну вартість придбаного магазину, а не вказану в договорісуму, яка була вказана з метою зменшити витрати на оформлення договору, та суму кредитного договору в 104 000 доларів США взятого на його придбання і була згодна. Причиною для позову [PERSON] є їх спір про поділ майна, який розглядається в суді після розірвання шлюбу. . ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» позов [PERSON] не визнав в задоволенні її вимог просить відмовити з наступних підстав. При укладенні договору іпотеки та нотаріальному посвідченні, [PERSON] як дружина [PERSON] надала нотаріально посвідчену заяву від 03.10.2008 року в якій зазначається, що вона надала згоду подружжя на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення та надає згоду на купівлю вбудованого нежитлового приміщення магазину промислових товарів за адресою [ADDRESS] за ціну та на умовах за його розсудом. А також надала згоду чоловіку [PERSON] на передачу в іпотеку купленого в кредит магазину в забезпечення його зобов"язання перед АТ «Райффайзен Банк Аваль». [PERSON] не є стороною в кредитному договорі та договорі іпотеки і не має права звертатись з вимогами визнати їх недійсними. [PERSON] не надала доказів порушення вимог ст.203 ЦК України Банком або [PERSON] при укладанні кредитного договору та договору іпотеки. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати кредитні кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до вимог ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлено договором. 03 жовтня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов"язками є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/103/4 згідно пунктів 2,3 якого Банк зобов"язався надати Відповідачу кредит у розмірі 104 000,00 доларів США строком по 02 жовтня 2023 року, а Відповідач прийняв на себе зобов"язання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 17,5 % річних відповідно до графіку погашення ( а.с.4-20). Вказану суму кредиту відповідач отримав ( а.с.21). Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно вимог ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами(з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Пунктом 1.9. Кредитного договору передбачено , що у разі неналежного виконання Позичальником своїх зобов"язань за кредитним договором, Банк має право дострокового виконання Боргових зобов"язань у повному обсязі разом зі сплатою відсотків та пені. Відповідно до п.4.1.1 Кредитного договору за порушення прийнятих на себе зобов"язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені кредитним договором строки, Позичальник зобов"язаний сплатити Банку пеню від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов"язання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ що діяла на час винекнення заборгованості, за кожен день прострочення. Станом на 26.03.2013 року [PERSON] має заборгованість за Кредитним договором яка складає 103 150. доларів США 72 центи, де 95 099,10 доларів США-непогашена сума кредиту; 7 447,56 доларів США- несплачені відсотки; 604,06 доларів США- нарахована пеня по тілу кредиту та відсотках що підтверджується розрахунком заборгованості ( а.с.25-27) і не заперечує відповідач. по курсу НБУ станом на 26.03.2013 року ( 1долар США-7,99 грн.) складає 824 483 грн.70 коп. де : 760 127,10 грн.- непогашен сума кредиту; 59 528,34 грн.-несплачені проценти; 4828,25 грн. нарахована пеня по тілу кредиту та відсотках . Зважаючи на наведене, позовні вимоги Банку підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог [PERSON] то суд вважає, що вони задоволенню не підлягають. Стаття 65 Сімейного кодексу України передбачає, що Дружина,чоловік розпоряджаються майном, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається , що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина,чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її,його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і(або)державної реєстрації, згода другого подружжя має бути нотаріально засвідчена. [PERSON], згідно нотаріально посвідченої заяви від 03.10.2008 року дала згоду на купівлю її чоловіком [PERSON] вбудованого нежитлового приміщення магазину промислових товарів за адресою [ADDRESS] за ціну та на умовах за його розсудом. А також дала згоду чоловіку [PERSON] на передачу в іпотеку купленого в кредит магазину промислових товарів у забезпечення його зобов"язання перед ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»( а.с.73). 03 жовтня 2008 року по договору купівлі-продажу, посвідченому приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] купив у [PERSON] вбудоване нежитлове приміщення магазину промислових товарів, що знаходиться за адресою [ADDRESS] ( а.с 75) . 03 жовтня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 12/103/4 в забезпечення виконання кредитного договору №014/103/4 від 03 жовтня 2008 року, укладеного між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] на суму 104000 доларів США. Предметом іпотеки є вбудоване нежитлове приміщення магазину промислових товарів, що знаходиться за адресою [ADDRESS] ( а.с 91-95) . Оскільки [PERSON] стороною в указаних договорах не була, то її підпису в договорах не потребувалось, як і ознайомлення її з договорами. За бажання, вона мала право бути присутньою при укладенні вказаних договорів та знайомитись з їх змістом, крім того, і заява [PERSON] і вказані договори були посвідчені в один і той же день- 03.10.2008 року приватним нотаріусом [PERSON] Узагальнивши судову практику розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин,Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України вважає що положення ст.65 Сімейного кодексу України щодо порядку розпорядження майном, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, регулюють відносини, які стосуються саме розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя, і не стосуються права одного із подружжя на отримання кредиту. Щодо розпорядження придбаним за кредитні кошти магазином, то [PERSON] згоду на передачу в іпотеку придбаного магазину давала, тому немає ніяких підстав визнавати кредитний договір та договір іпотеки недійсним. Відповідно до ч 1 ст.230 ЦК України, на яку посилається третя особа , якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. [PERSON] стороною в кредитному договорі та договорі іпотеки не являється. Крім, того з заяви [PERSON] ( а.с.73) видно, що вона була згодна на будь-яку ціну за яку придбає магазин [PERSON]

Outcome: approved