Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Свої вимоги мотивує тим, що 05.12.2012 року між його довірителем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був укладений письмовий договір позики, предметом якого було передання у власність боржнику грошових коштів в розмірі 11 500 євро. Згідно розписки [PERSON] підтвердила отримання коштів у вищевказаній сумі із подальшим їх поверненням в грудні 2013 року. Відповідачка всіма можливими способами ухиляється від виконання зобов"язання щодо повернення позики і до теперішнього часу не виконала свій обов"язок. Позивач та його представник в судове засідання не з"явилися, однак в позовній заяві представника за дорученням позивача, просять справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, однак належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. Суд ухвалив на підставі ст. 224 ЦПК України постановити рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 05.12.2012 року [PERSON] зайняв відповідачці [PERSON] грошові кошти в розмірі 11 500 євро. [PERSON] підтвердила отримання коштів у вищевказаній сумі, про що свідчить розписка про отримання коштів і взяла на себе обов"язок повернути позику до грудня 2013 року. Відповідачка до теперішнього часу не виконала свій обов"язок та не повернула позику. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до розписки, копія якої знаходиться в матеріалах справи, відповідачка зобов"язана була повернути [PERSON] у грудні 2013 року суму отриманої позики у розмірі 11500 євро, тому суд вважає, що з відповідачки необхідно стягнути в користь позивача [PERSON] грошову суму позики в розмірі 11 500 євро, що згідно офіційного курсу НБУ гривні до євро на момент звернення до суду - 25.11.2014 року становить 225 285 грн. та 2 252,85 грн. судового збору. Суд вірить здобутим доказам, бо вони нічим не спростовані і не викликають сумніву в своїй об'єктивності, грунтуються на законі.

Outcome: approved