Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вимогами до відповідача ПАТ "Дельта Банк" і просить розірвати договір №003-16521-090413 банківського рахунку від 09 квітня 2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» та [PERSON] , зобов'язати відповідача закрити поточний рахунок [NUMBER], а також стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» на користь [PERSON] шляхом перерахування на картковий рахунок [NUMBER] в ПАТ "Державний ощадний банк України" грошові кошти в розмірі 132 104,00грн. Позовній вимоги обгрунтовані тим, що в порушення взятих на себе зобов'язань відповідач не виконує умов договору банківського вкладу, перерахувавши кошти на поточний рахунок позивача не видає грошових коштів. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, подав до суду заяву і просив проводити розгляд справи у його відсутність, вимоги підтримав. Представник відповідача А.О. Пухта в судовому засідання заперечувала проти задоволення вимог, посилаючись на те, що грошові кошти згідно договору банківського вкладу були перераховані з нарахованими процентами на поточний рахунок позивача. Отже представник вважає, що зобов'язання за договором відповідач виконав в повному обсязі. Крім того з 03 березня 2015 року постановою Правління НБУ банк визнано неплатоспроможним з введенням тимчасової адміністрації, що перешкоджає задоволенню вимог позивача.Також представник звертала увагу на невірність обраного позивачем способу захиту, оскільки кошти, що знаходяться на поточному рахунку належать виключено позивачу, відповідач не впливає на право власності та право користування цими коштами, а також не повинен слачувати свої грошові кошти замість коштів клієнта. Вислухавши пояснення представника відповідача А.О. Пухти, дослідивши письмові докази, слід дійти наступного висновку. Встановлено, що відповідно до Договору банківського вкладу (депозиту) «Найкращий оп-ііпе» у гривнях № 20001002154499 від 09.04.2013р. , укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON], останній як вкладник за вищевказаним договором, передав Банку грошові кошти в сумі 100000 грн., а Банк прийняв цей вклад, зобов'язався спланувати за ним проценти та повернути Вклад у встановленому договором порядку. Вклад було залучено по 15.04.2014р. включно (п. п. 1.1.-1.2. вказаного Договору). Відповідно до п, п. 3.3. зазначеного Договору, вклад виплачується по закінченню строку залучення вкладу шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника з використанням платіжної картки № [NUMBER]. Відповідно до п. п. 6.1. вищезазначеного договору, він діє до моменту повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Квитанцією № 21601238, що додано до позовної заяви, підтверджується, те що 09.04.2013р. позивачем було перераховано ПАТ «Дельта Банк» кошти в сумі 100000 грн. Після закінчення вищевказаного договору сума вкладу та нараховані відсотки були зараховані на поточний рахунок позивача з використанням платіжної картки № [NUMBER]. При цьому позивач до цього часу позбавлений можливості одержати власні кошти . Належних та допустимих доказів на підтвердження видачі коштів або можливості їх видачі відповідач не надав. За таких обставин слід визнати безпідставним твердження представника відповідача про те, що банк не впливає на право власності та право користування коштами клієнта на його рахунку. Відповідно до Договору № 003-16521-090413 банківського рахунку від 09.04.2013р. (далі- Договір), укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON], позивачу як клієнту, було відкрито поточний рахунок у гривнях № [NUMBER] . При цьому ПАТ «Дельта Банк» зобов'язувався здійснювати банківське обслуговування у відповідності до вимог законодавства України та цього Договору та нараховувати відсотки на залишок коштів на рахунку на умовах, викладених в Тарифному пакеті Тарифний пакет "Ощадна картка №1", що міститься в Додатку №1 до цього Договору та згідно з умовами цього Договору і Правил . Відповідно до п. п. 3.1.1. вказаного Договору, Банк зобов'язувався своєчасно здійснювати розрахункові операції та інші операції за Рахунком у відповідності до чинного законодавства України та умов цього Договору. Відповідно до п.п. 3.4.1-3.4.2 Договору, позивачу було надано право отримувати готівкові кошти в касах банку та інших банків, пунктах видачі готівки і банкоматах за цмови наявності коштів на Рахунку у випадках, передбачених чинним законодавством та при виконанні умов цього Договору, робити перерахування коштів зі свого Рахунку на інші власні рахунки та нa рахунки інших осіб, проводиш безготівкову оплату товарів і послуг на підприємствах торгівлі та сервісу; вільно розпоряджатися грошовими коштами на Рахунку в межах наявного залишку. Позивач вказує на те, що 03 вересня 2014р. він в усному порядку звертався до повноважних працівників ПАТ «Дельта Банк» з метою видачі коштів, але йому було відмовлено . З грудня 2014р. позивач звертався неодноразово до відповідача з письмовими зверненнями про повернення коштів з банківського рахунку , що підтверджується наданими копіями заяв від 29.12.2014р, 31.12.2014р від 09.02.2015р. Відповідач на вказані звернення сутттєвих пояснень не надав, кошти позивачу не видав. 16.02.2014р. позивач звернувся до відповідача із заявою про розірвання договору банківського рахунку, закриття поточного рахунку, перерахування коштів . Проте вказана заява задоволена не була. Тобто, станом на 16.02.2015р. позивач не має можливості користуватися та розпоряджатися своїми грошовими коштами, оскільки вони неправомірно утримуються відповідачем. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зарахувати на рахунок, відкритий клієнтові ( володільцеві рахунка) грошові кошти, що йому надходять , виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Відповідно до ст. 1067 ЦК України договір банківського рахунку укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошениях банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам. Банк не має права відмовити у відкритті рахунка, вчинення відповідних операцій за яким передбачено законом, установчими документами банку та наданою йому ліцензією, крім випадків, коли банк не має можливості прийняти на банківське обслуговування або якщо така відмова допускається законом або банківськими правилами. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1068 ЦК України, банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Відповідно до сг. 1073 ЦК України, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, шо надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 1075 ЦК України, договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами. Відмова відповідачів у видачі належних позивачу коштів обмежує його право користування, володіння та розпорядження своєю власністю, що є порушенням ст. 41 Конституції України. Посилання представника відповідача на запровадження тимчасової адміністрації є безпідставним, оскільки порушення взятих на себе зобов'язань відбулось до прийняття Правилінням НБУ постанови від 02 березня 2015 року. Крім того, згідно ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо: 1) виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті; Отже вимоги позивача є повністю обгрунтованими, знайшли своє підтвердження під час їх розгляду в суді, та підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved