Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованності за кредитним договором № VIXOAN00001233 від 1 березня 2007 року в розмірі 244999,75 гривень, а також судові витрати. Свої позовні вимоги мотивує тим, 1 березня 2007 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № VIXOAN00001233, за яким позивач надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 63458,69 гривень на термін до 01.03.2012 року. Відповідач зобов"язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, [PERSON] повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором [PERSON] сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов"язань за кредитним договором станом на 29.07.2013 року, відповідач [PERSON] має заборгованість - 244999,75 гривень, яка складається з наступного - 32777,56 гривень заборгованість за кредитом, - 100039,01 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, - 3287,08 гривень заборгованість по комісії за користуванням кредитом, - 108896,10 гривень пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором. Розрахунок заборгованості відображено з моменту надання та отримання кредитної послуги. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов"язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ "Приватбанк". В забезпечення виконання зобов"язання за договором № VIXOAN00001233 між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] було укладено договір поруки. Відповідно до вимог ст.ст. 610, 554 Цивільного кодексу України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. 13.03.2014 року представник позивача подав до суду заяву про зменшення позовних вимог та просить стягнути з відповідачів у справі [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 186616,83 гривень, з яких 32777,56 заборгованість по тілу кредиту, 100039,01 заборгованість по відсотках, 3287,08 заборгованість по комісії, 50513,18 гривень пеня. Представник позивача 2.04.2014 року в судове засідання не з"явився, про час та день розгляду справи була повідомлений належним чином, подав до суду заяву в якій просив судове засідання провести без його участі, позовні вимоги підтримав, проти постановлення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач у справі [PERSON] в судові засідання не з"явилася, хоча про час та день розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заперечення проти позову не подала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений завчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив. Частиною 1 ст. 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про день, час і місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що підстави для відкладення розгляду справи згідно ст. 169 ЦПК України відсутні, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд здійснює заочний розгляд справи з врахуванням вимог статей 224-225 ЦПК України. Представник позивача Сауляк в судовому засіданні при наданні пояснень послався на обставини викладені в позовні заяві, а також пояснив, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором було укладено договір застави. В заставу було передано автомобіль марки DAEWOO Nexia. В зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору банком було звернуто стягнення на заставний автомобіль, який банку передав відповідач [PERSON] Кошти від продажу автомобіля в сумі 14500 гривень 3 липня 2013 року зараховані на погашення заборгованості по тілу кредиту. З позовом до суду ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся 4.09.2013 року, а тому банк відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України має право вимагати стягнення пені яка нарахована за останній рік до моменту звернення до суду, а саме за період з 4 вересня 2012 року по 4 вересня 2013 року в сумі 50513,18 гривень. 1.08.2013 року банком направлялось на адресу боржника і поручителя письмове повідомлення, в якому зазначався розмір заборгованості та санкції в разі непогашення заборгованості, однак вимоги банку в позасудовому порядку відповідачі не виконали. Відповідно до п. 2.3.1 кредитного договору банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом, при зміні коньюктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме при зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10% у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладання цього договору, зміні облікової ставки НБУ. При цьому банк надсилає позичальнику письмове повідомлення про зміну процентної ставки. У зв`язку зі змінами на фінансовому ринку, які відбулись наприкінці 2008 року, та спричинили зміну вартості кредитних ресурсів банку, дані обставини, особливо в відношенні зміни курсу долара США до гривні, є загальновідомими, банк був змушений ініціювати зміну умов укладених кредитних договорів. 25 грудня 2008 року було затверджено розпорядження № Э.40.0.0.0/1-20 «Про зміну процентної ставки по діючим кредитам бізнесів «Іпотечне кредитування», «Авто в кредит» і «Житло в кредит». Головою правління банку наказ №КТ-БП-СП-2009-1/1 про підвищення відсоткової ставки було підписано 05.01.2009 року. В відповідності до вищевказаного, згідно з реєстром № 51 avt 08.01.2009 року [PERSON] повідомлення про зміну відсоткової ставки з 1.02.2009 року відповідно до розпорядження та наказу 25.12.2008 року були направлені рекомендованим листом. В запереченнях на позовну заяву відповідач вказує, що вищезазначене повідомлення про зміну процентної ставки він отримав до вступу в дію закону, який забороняє банкам в односторонньому порядку піднімати відсоткові ставки за кредитами. Таким чином відсоткова ставка була піднята законно в силу законодавства яке діяло на час її підняття. Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідачами добровільно не погашається заборгованість за кредитом, позовні вимоги підлягають до задоволення повністю та просить стягнути з відповідачів у справі [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 186616,83 гривень, з яких 32777,56 заборгованість по тілу кредиту, 100039,01 заборгованість по відсотках, 3287,08 заборгованість по комісії, 50513,18 гривень пеня. Відповідач у справі [PERSON] подав до суду заперечення на позов, яке мотивує тим, що згідно Закону України № 661-VІ від 12.12.2008 року, який набув сили з 10.01.2009 року і який прямо забороняє банкам в односторонньому порядку піднімати ставки про кредитам, а тому наявний у договорі пункт про таке право банку, вважати недійсним. На його заяви з в яких він не давав згоди на це, банк не реагував. Не отримавши відповіді від банку 22.12.2010 року він повернув банку автомобіль DAEWOO Nexia, державний номер [NUMBER] 2006 року. Представник банку повідомив, що претензій до нього не має, але 28.03.2012 року отримав листа від банку про зростання боргу до 194659,44 гривень. З цього приводу звернувся до голови правління банку та в генеральну прокуратуру. Згоди досягнуто не було. Банк без його дозволу продав автомобіль. Просить закрити справу у зв'язку з порушенням банком законодавства України. Судом встановлені наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. 01.03.2007 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № VIXOAN00001233 за яким позивач взяв на себе зобов'язання надати відповідачу [PERSON] кредитні у розмірі 63458,69 гривень на термін до 1.03.2012 року (а.с. 9-12). Відповідач зобов"язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку - щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору (п.п. 2.2.2., 2.2.3, 2.2.4, 2.2.7, 3.1 - 3.8, 4.1., 7.1 кредитного договору). В забезпечення виконання зобов"язання за договором № VIXOAN00001233 між ПАТ КБ "Приватбанк" та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки (а.с.13). ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов"язання за кредитним договором виконав в повному обсязі - надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 63458,69 гривень, що підтверджується ордером розпорядженням від 3.03.2007 року на суму 60000 гривень (а.с.12), меморіальними ордерами на суму 600 гривень, 2524,20 гривень, 34 гривень, 300,50 гривень (а.с.147-148). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором визначені п.п. 2.2.2, 2.2.3, 2.2.4, 2.2.7, 3.1 - 3.8, 4.1, 7.1 кредитного договору не виконав і станом на 4.09.2013 року його заборгованість перед позивачем становить 186616,83 гривень, з яких 32777,56 заборгованість по тілу кредиту, 100039,01 заборгованість по відсотках, 3287,08 заборгованість по комісії, 50513,18 гривень пеня за період з 4.09.2012 року по 4.09.2013 року, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором VIXOAN00001233 від 1.03.2007 року (а.с.4-5) та розрахунком заборгованості по пені за період з 4.09.2012 року по 4.09.2013 року (а.с.133). 12.08.2013 року відповідно до п.5 договору поруки позивачем було направлено на адресу відповідачів [PERSON], [PERSON] письмові вимоги із зазначенням невиконаних зобов"язань за кредитним договором № VIXOAN00001233, що підтверджується реєстрами поштових відправлень від 12.08.2013 року (а.с.7,8). Згідно з п. 6 Договору поруки, поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п'яти календарних днів з моменту її отримання. Вимога, що була пред'явлення до поручителя [PERSON] щодо виконання забезпеченого зобов'язання, не виконана. Відповідно до п. 2.3.1 кредитного договору, банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом, при зміні коньюктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме при зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10% у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладання цього договору, зміні облікової ставки НБУ. 25.12.2008 року правлінням ПАТ КБ "Приватбанк" було затверджено розпорядження № Э.40.0.0.0/1-20 «Про зміну процентної ставки по діючим кредитам бізнесів «Іпотечне кредитування», «Авто в кредит» і «Житло в кредит», які видані в гривнях (а.с. 127-129). Головою правління ПАТ КБ "Приватбанк" 05.01.2009 року було видано наказ № КТ-БП-СП-2009-1/1 про підвищення відсоткової ставки за кредитними договорами з залишком заборгованості більше 8000 гривень до 30% річних (а.с. 130-132). 7.01.2009 року на адресу відповідача [PERSON] ПАТ КБ "Приватбанк" було надіслано повідомлення про збільшення відсоткової ставки за кредитним договором до 27,48 % на рік. Вказана обставина підтверджується реєстром поштових відправлень № 51avt від 7.01.2009 року (а.с. 125-126). Факт отримання вказаного повідомлення визнається відповідачем [PERSON], що підтверджується заявою [PERSON] від 24.01.2009 року, доданою [PERSON] до заперечення на позов від 6.11.2013 року (а.с.66-68). Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав встановлених ст. 11 ЦК України, відповідно до якої, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, визначено договори та інші правочини. Як вбачається з ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк бо інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 526, 629 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.ст. 554, 610 ЦК України боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. Згідно ст. 32 ЦПК України позов може бути пред'явлений до кількох осіб. Участь у справі кількох відповідачів допускається, якщо предметом спору є спільні права та обов'язки кількох відповідачів, предметом спору є однорідні права та обов'язки. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів, всі рішення банку в будь-якій формі (постанова, рішення, інформаційний лист) щодо підвищення процентної ставки в односторонньому порядку є неправомірними лише з 10 січня 2009 року, а тому дії, рішення позивача щодо збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом відповідно до п. 2.3.1 кредитного договору № VIXOAN00001233 від 1 березня 2007 року не суперечать вимогам чинного законодавства України. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так як позивачем доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved