Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

19.01.2018р. представник ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, в обґрунтування якого зазначив, що відповідно до укладеного договору б/н від 06.12.2013р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 9980 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 28.02.2015р. Відповідач зобовязання за договором не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, а тому просив стягнути з відповідача на користь Банка заборгованість станом на 21.12.2017р. в розмірі 27405,47 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 9233,86грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом 5838.70грн.; заборгованість за пенею - 9690.82грн; штраф 2642.09грн., судові витрати в сумі 1762грн. Сторони в судове засідання не з"явились, надали заяви про розгляд справи за їх відстуності. Представник позивача на вимогах позову наполягає у повному обсязі. Відповідач з вимогами позову згоден частково, не заперечував проти стягнення з нього заборгованість за кредитом 9233,86грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом 5838.70грн.; штраф 2642.09грн. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Так, відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Між ПАТ КБ «ПриватБанк»та [PERSON] укладено кредитний договір №DNH4ТP50531412 від 25.09.2006р., за умовами якого банк надав відповідачу строковий кредит в сумі 1523,20 грн. на строк 24 місяці по 25.09.2008р. включно зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 2,09% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. Зазначений кредит надано на купівлю товару. В підписаній заяві про надання кредиту від 25.09.2006р. позичальник дав згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, являється кредитним договором (а.с.4). 06.02.2013р. між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладена генеральна угода про реструкторизацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання кредитних карт, з метою складення благоприємних умов для виконання зобов"язання за кредитним договором№DNH4ТP50531412 від 25.09.2006р.(а.с.5). Відповідно до п.п. 1.1 Генеральної угоди, заборгованість по договору 1 з дати підписання даної угоди складає 10815,15грн., дата погашення заборгованості за договором 1 28.02.2015р. Крім того, згідно п.п.2.1 Генеральної угоди банк надав відповідачу кредит в сумі 9980.15грн на строк 24 місяці, з 06.02.2013р. по 28.02.2015р. , шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 9989.15грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,5% у місяць на суму заборгованості. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що [PERSON] не виконав своїх зобов'язань за кредитним договором , внаслідок чого станом на 21.12.2017р. утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню, в розмірі 17714,65грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 9233,86грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом 5838.70грн.; штраф 2642.09грн.. Однак, не підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення пені, враховуючи наступне. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Згідно з пунктом 2.1.1.7.6. умов та правил надання банківських послуг сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань більш ніж на 30 днів.

Outcome: partial