Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № б/н від 13.11.2013 року в сумі 13504,96 грн та судові витрати. Позовні вимоги вмотивовує тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 13 листопада 2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак свої обов"язки щодо повернення кредитних коштів, сплати відсотків та інших платежів виконує неналежним чином. Заборгованість станом на 06.04.2016 р. складається з наступного: -7926,52 грн. заборгованість за кредитом; - 4539,16 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; -100, 00 грн. заборгованість за пенею та комісією; -500 грн. штраф (фіксована частина); -619,28 грн. штраф (процентна складова). У судове засідання представник позивача не з"явився, надіслав письмову заяву про слухання справи у його відсутність. Відповідач проти позову заперечував, пояснивши, що він отримував кредитні кошти, до червня 2015 року сплачував кредит, починаючи з липня 2015 року у зв"язку з втратою постійного доходу за місцем роботи та хворобою доньки не зміг платити кредит, банк списував заборгованість за кредитом з його пенсійної картки, не повідомляючи його про це. Також пояснив, що згоди на збільшення кредитних коштів він Банку не надавав. У задоволенні позовних вимог просить відмовити. Заслухавши відповідача у справі, проаналізувавши письмові докази надані до позову позивачем, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, та підтверджується матеріалами, що 13 листопада 2013 року між ПАТ «АкцентБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на суму 8000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] при укладенні кредитного договору підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. У ній же засвідчив факт ознайомлення з тарифами банку у письмовому вигляді та з інформацією, що Умови та Правила надання банківських послуг розміщено на офіційному сайті А-Банку ( а.с. 5). Відповідач не заперечує факту отримання ним кредитних коштів. Також, надані йому для ознайомлення тарифи банку за кредиткою «Універсальна» ( а.с. 6) містять всю необхідну інформацію щодо умов кредитного договору, відсоткову ставку, строки внесення платежів, визначені санкції у разі прострочення заборгованості. Пунктом 5.3. Умов та Правил надання банківських послуг передбачено право в односторонньому порядку змінювати кредитний ліміт. Відповідачем не заявлялися і не доводилися ті обставини, що він був ознайомлений з іншими Умовами надання банківських послуг, ніж ті, що маються в матеріалах справи. Згідно розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що позивач нарахував відповідачу заборгованість, загальна сума якої станом на 06.04.2016 р. становить: -7926,52 грн. заборгованість за кредитом; -4539,16 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; -100, 00 грн. заборгованість за пенею та комісією; -500 грн. штраф (фіксована частина); -619,28 грн. штраф (процентна складова). Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог Цивільного кодексу. Договір є обов'язковим для виконання (ст.629 ЦК України). У відповідності до вимог ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суд, вирішуючи спірні правовідносини, виходить з умов, визначених тарифами банку за тарифним планом «55днів» (а.с. 6),на підставі яких сторони досягли домовленості: про отримання кредиту на умовах відсоткової ставки 2,5% в місяць (нараховується на залишок заборгованості, з розрахунку 360 днів у році після закінчення пільгового періоду) зі строком внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним; комісії за зняття готівки - 4%; пені за несвоєчасне погашення заборгованості: пеня -1% від заборгованості, але не менше 30 гривень в місяць, яка нараховується за кожен випадок прострочення платежу; штраф за порушення строків платежу за будь-яким із грошових зобовязань на строк більше 55 днів - 500 гривень + 5% від суми заборгованості по кредиту, з урахуванням нарахованих відсотків і прострочених процентів і комісій. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт повідомлення божника належним чином про зміну відсоткової ставки за кредитним договором з 30 % до 46,80 % Зміна умов кредитування у односторонньому порядку виключно з посиланням на внесення змін до Умов надання банківських послуг не доводить виконання Банком вимог ч. 4 ст. 1056-1 ЦК України, а тому не може бути взята до уваги при визначенні розміру зобов"язання боржника. Виходячи з умов договору, суд приходить до висновку про недоведеність банком підстав для нарахування заборгованості по процентам за користування кредитом - 4359,16 грн., тому в цій частині позовні вимоги не можуть бути задоволені, оскільки Банком не доведено правомірність заявлених вимог з урахуванням зміненої відсоткової ставки. Вирішуючи питання за позовними вимогами про стягнення пені, комісії та штрафу, суд виходить з наступного. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов"язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. З ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Ураховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення \правова позиція ВСУ у справі М 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року). Умовами договору передбачено два види відповідальності (пені та штрафу) за одне і те ж правопорушення, що не відповідає нормам закону в частині цивільної відповідальності, оскільки створює подвійне накладення стягнення на боржника. З розрахунку наданого позивачем встановлено, що ним були нараховані комісія та пеня у розмірах 100 гривень щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 гривень другий місяць поспіль і більше, які не передбачені умовами договору, а тому стягненню не підлягають. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що стягненню за порушення строків погашення заборгованості підлягає визначений умовами договору штраф у розмірі 500 + 5% суми заборгованості по кредитному ліміту) - 7926,52, який становить: 500 грн. + 396,33 грн. = 896 грн. 33 коп. Посилання відповідача на неможливість сплати кредиту внаслідок фінансових труднощів не позбавляє його від зобов"язань за договором, бо діючими нормами цивільного законодавства не передбачені випадки звільнення від зобов"язань за кредитним договором з урахуванням майнового стану позичальника. Судові витрати позивача підлягають компенсації відповідно до ст. 88 ЦПК України, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, і становлять 896 гривень

Outcome: partial