Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом. Позов мотивовано тим, що [INFO] помер [PERSON] , який на день смерті був зареєстрований та постійно проживав в [ADDRESS] (Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 27.02.2015 року). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 3,88 умовних кадастрових гектара, на території Токарівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, посвідченого Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0093811, що зареєстрований 11.04.1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 10029. Від імені спадкодавця 18.07.2003 року за реєстровим № 117 секретарем Виконавчого комітету Токарівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області на ім"я [PERSON] посвідчено заповіт на право на земельну частку (пай). Позивач належним чином прийняв спадщину, подавши заяву про прийняття спадщини до Другої лохвицької державної нотаріальної контори 07.11.2017 року, спадкова справа № 538/35/17. Інших спадкоємців немає. В березні 2021 року позивач звернувся до Другої лохвицької державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але йому було відмовлено в зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно (Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.03.2021 року). Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просить суд винести рішення, яким визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , право на земельну частку (пай) розміром 3,88 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на території Лохвицької міської ради (колишньої Токарівської сільської ради) Лохвицького району Полтавської області, посвідченого Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0093811, на підставі рішення Лохвицької райдержадміністрації від 07.02.1997 року № 53, зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай) 11 квітня 1997 року за № 10029, який виданий на ім"я [PERSON] . В судове засідання позивач не з"явився, подав заяву про підтримання позову, справу просить розглядати без його участі. Представник відповідача по справі від Лохвицької міської ради Миргородського району Полтавської області в судове засідання не з"явився, подавши клопотання про розгляд справи без участі представника, проти позову не заперечують. Третя особа на розгляд справи не з"явилася, належним чином повідомлена про розгляд справи. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який на день смерті був зареєстрований та постійно проживав в [ADDRESS] (Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 27.02.2015 року). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 3,88 умовних кадастрових гектара, на території Токарівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, посвідченого Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0093811, що зареєстрований 11.04.1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 10029. Від імені спадкодавця 18.07.2003 року за реєстровим № 117 секретарем Виконавчого комітету Токарівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області на ім"я [PERSON] посвідчено заповіт на право на земельну частку (пай). Позивач належним чином прийняв спадщину, подавши заяву про прийняття спадщини до Другої лохвицької державної нотаріальної контори 07.11.2017 року, спадкова справа № 538/35/17. Інших спадкоємців немає. В березні 2021 року позивач звернувся до Другої лохвицької державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але йому було відмовлено в зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно (Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.03.2021 року). Згідно інформаційного листа відділу у Лохвицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 05.03.2021 року [PERSON] отримав Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0093811, як член КСП ім. Ілліча с. Токарі, розміром 3,88 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Підстава : розпорядження Лохвицької райдержадміністрації від 07.02.1997 року № 53. Сертифікат зареєстровано за № 10029 від 11.04.1997 року. За приписами п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» №7 передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року передбачено, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Згідно ст. 2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). З огляду на вказані норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, так як не порушують чиї-небуть права чи інтереси.

Outcome: approved