Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON], в інтересах якої діє представник за довіреністю [PERSON], та діючи в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON],, [PERSON], звернулася до суду з позовом про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на 3/4 частини земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця [PERSON]. Як підставу заяви позивачем зазначено, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 3,9454 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Шевченківської селищної ради Шевченківського району Харківської області. Вказує, що після смерті чоловіка вона, її неповнолітні діти [PERSON], [PERSON], а також мати чоловіка [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом, оскільки померлий заповіту не залишив. Інші спадкоємці за законом відсутні. Звернувшись до Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області, у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку та через пропуск встановленого законом строку для прийняття спадщини. Вказує, що з 2003 року по день смерті її чоловік [PERSON] фактично проживав за адресою: [ADDRESS], без реєстрації за цією адресою з нею та дітьми. Поховала чоловіка за свої кошти. Зазначає, що фактично вона та її діти прийняли спадщину після смерті [PERSON], оскільки на момент смерті спадкодавця постійно проживали з ним, вели спільне господарство та не заявляли про відмову від спадщини. Позивач просить встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, а також визнати за нею та її дітьми по 1/4 частині право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця [PERSON], померлого [INFO]. У судовому засіданні представник позивача підтримала позов та наполягала на його задоволенні. Позивачі [PERSON], [PERSON] надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі і наполягають на задоволенні позову. Представники відповідачів Петрівської сільської ради Шевченківського району Харківської області та Шевченківської селищної ради Шевченківського району Харківської області у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи без їхньої участі, проти задоволення позову не заперечують. Представником Петрівської сільської ради Шевченківського району Харківської області надано суду письмове пояснення, згідно якому спадкодавець [PERSON] до дня смерті [INFO] дійсно проживав на території сільської ради зі своєю сім'єю, без реєстрації місця проживання. Поховання померлого [PERSON] проводилось на території сільської ради. Підтверджують факт спільного проживання [PERSON] з сім'єю. Відповідач [PERSON] та її представникв особі адвоката позов визнали частково, заперечували проти встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на 1/4 частину земельної ділянки за [PERSON], зазначивши, що здебішого син мешкав з батьками. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, вислухавши пояснення сторін по справі та їх представників, допитавши свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Положеннями ст.ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припилися внаслідок його смерті. Пунктом 5 частини 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно вимогам ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розглядом. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 13). Згідно державному акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданому на підставі рішення виконкому Шевченківської селищної ради Шевченківського району Харківської області № 315 від 20.09.2000 року та зареєстрованому 15.03.2003 року у книзі записів державних актів за № 494 [PERSON] належала земельна ділянка площею 3,9454 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Шевченківської селищної ради Шевченківського району Харківської області(а.с. 17). [PERSON] була дружиною [PERSON]. Від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с. 7-12/. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка [PERSON] звернулася до Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області, проте отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку та через пропуск встановленого законом строку для прийняття спадщини (а.с. 19). Згідно відповіді відділу Держгеокадастру у Шевченківському районі Харківської області за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 3,9454 га на території Шевченківської селищної ради Шевченківського району Харківської області згідно державному акту серії [NUMBER], зареєстрованому 15.03.2003 року за № 494 (а.с. 16, 17). На підставі акту обстеження умов проживання, складеному 25.08.2016 року з 22.12.2003 року по день смерті [PERSON], який помер [INFO], фактично проживав за адресою: [ADDRESS], без реєстрації з дружиною [PERSON] та дітьми [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). Згідно довідці Петрівської сільської ради Шевченківського району Харківської області № 54 від 27.08.2007 року [PERSON] поховала свого чоловіка [PERSON], актовий запис № 10 від 27.08.2007 року, за свої кошти (а.с. 15). Згідно інформаційним довідкам зі спадкового реєстру спадкових справ, заповітів, спадкових договорів після смерті спадкодавця [PERSON], померлого [INFO], спадкову справу не заведено, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, заповіти від імені померлого не посвідчувалися, спадкові договори відсутні (а.с. 45-48). Положеннями ст.ст. 1225, 1226 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті спадкодавця. Після звернення позивача до Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області з приводу оформлення спадщини отримано офіційну відмову (а.с. 19). Позивач [PERSON] та її діти [PERSON], [PERSON] фактично прийняли спадщину після смерті спадкодавця [PERSON], оскільки на момент смерті постійно проживали з ним, вели спільне господарство, однак в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку позбавлені можливості оформити спадкове майно. На даний час у позивача виникла необхідність у встановленні факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, з метою визнання права власності на спадкове майно та подальшого використання за цільовим призначенням. [PERSON] є матір'ю померлого [PERSON] (а.с. 55-60), а також є спадкоємцем першої черги за законом після смерті спадкодавця (а.с. 55 - 60). У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що з 2003 року є сусідкою з сім"єю [PERSON], яких знає більше десяти років, які вели спільне господарство та постійно мешкали однією сім"єю. Свідок [PERSON] вказала, що з 1998 року і до дня смерті [PERSON], добре знала сім"ю [PERSON], бувала в гостях, працювали разом, є хрещеною їх синові. Не заперечує, що іноді, під час сварки, [PERSON] уходив на незначний час до матері, Поховала дружина. Свідок [PERSON], чоловік відповідача, пояснив, що взагалі [PERSON] мешкав з сім"єю, проте під час сварки з дружиною , приходив до матері. Свідок [PERSON] беззаперечно не міг пояснити ані проживання [PERSON] з сім"єю, ані спростувати вказані обставини, пояснивши, що чітко знає, що [PERSON] проживав з батьками з 1975 року до 1986 року, проте сім"я [PERSON] у 1995 році виїхали з с. Старовірівка. Пізніше дізнався, що [PERSON] помер. Твердження [PERSON] щодо періодичного проживання її сина [PERSON] під час сварки з дружиною у неї, не спростовують висновків суду. Відповідно до частин 3 - 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами 2 - 4 ст. 1273 цього Кодексу (відмови від її прийняття). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Положеннями ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. У відповідності до ст.ст. 316, 328 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне встановити факт постійного проживання позивача [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, та визнати за позивачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності на 1/4 частину земельної ділянки за кожним в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця [PERSON].

Outcome: approved