Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

У лютому 2014 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Запорізького регіонального управління ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 9-1701-078К від 10 липня 2008 року. В обгрунтування позовних вимог зазначило, що 10 липня 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 9-1701-078К, згідно якого позичальником отримано кредит в розмірі 52000,00 доларів США на строк до 10 липня 2023 року. Згідно п. 6.1. кредитного договору № 9-1701-078К від 10.07.2008 року за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів [PERSON] сплачує позивачу пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення платежу. В забезпечення зобов'язань [PERSON] по кредитному договору № 9-1701-078К від 10.07.2008 року, між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та Кредит» та [PERSON] було укладено договір поруки № 9-1701-078П від 10.07.2008 року, відповідно до якого, остання у разі невиконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором, бере на себе виконання цих зобов"язань. Свої зобов"язання по кредитному договору [PERSON] не виконав, у зв'зку з чим станом на 15 грудня 2013 року у останньої виникла заборгованість в сумі 80435 доларів 34 центів США (з них: заборгованість за основним боргом в розмірі 37403 доларів 29 центів США, заборгованість по сплаті відсотків в сумі 43032 доларів 05 центів США) та пені за несвоєчасну сплату основного боргу у розмірі 1289506 гривень 29 копійок. На підставі викладеного, просить суд стягнути в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №5-2611-106И від 31.10.2006 року № 9-1701-078К від 10 липня 2008 року станом на 15 грудня 2013 року у розмірі 80435 доларів 34 центів США (з них: заборгованість за основним боргом в розмірі 37403 доларів 29 центів США, заборгованість по сплаті відсотків в сумі 43032 доларів 05 центів США) та пеню за несвоєчасну сплату основного боргу у розмірі 1289506 гривень 29 копійок, а також сплачений при зверненні до суду з позовом судовий збір у розмірі 3654,00 грн.. Представник позивача надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що на позовних вимогах ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі ЗРУ ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» наполягає в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що проти позовних вимог позивача в частині стягнення суми боргу за кредитним договором та процентів не заперечує, в частині стягнення пені за порушення умов кредитного договору просив суд зменшити її розмір до 260000,00 грн., оскільки заборгованість за кредитним договором утворилася внаслідок погіршення матеріального становища, а також він має на утриманні неповнолітню дитину та батьків, які є пенсіонерами. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомила. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від неї до суду не надходило. Вивчивши матеріали справи, взявши до уваги письмові заяви представника позивача та відповідача [PERSON], кожного в окремості, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 10 липня 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 9-1701-078К, згідно якого позичальником отримано кредит в розмірі 52000,00 доларів США на строк до 10 липня 2023 року. (а.с. 4-5) Згідно п. 6.1. кредитного договору № 9-1701-078К від 10.07.2008 року за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів [PERSON] сплачує позивачу пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення платежу. Відповідно до ст. 610 ЦК Ураїни порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). На умовах ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладені договору та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Свої зобов"язання по кредитному договору [PERSON] не виконав, у зв'зку з чим станом на 15 грудня 2013 року у останньої виникла заборгованість в сумі 80435 доларів 34 центів США (з них: заборгованість за основним боргом в розмірі 37403 доларів 29 центів США, заборгованість по сплаті відсотків в сумі 43032 доларів 05 центів США) та пені за несвоєчасну сплату основного боргу у розмірі 1289506 гривень 29 копійок. (а.с. 7-9) Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положення ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами на яких має ґрунтуватися зобов'язання між сторонами є добросовісність, розумність і справедливість. В забезпечення зобов'язань [PERSON] по кредитному договору № 9-1701-078К від 10.07.2008 року, між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та Кредит» та [PERSON] було укладено договір поруки № 9-1701-078П від 10.07.2008 року, відповідно до якого, остання у разі невиконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором, бере на себе виконання цих зобов"язань. (а.с. 10) Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого зобов'язання. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником забов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсолідарну) відповідальність поручителя. У відповідності до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За змістом ч. 3 ст. 551 ЦК України суд має право, оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір у тому випадку, якщо він значно перевищує розмір штрафних санкцій (неустойки) через її неспвмірність із розміром основного заобов'язання. Виходячи з загальних положень цивільного законодавства про відповідальність та про забезпечення виконання зобов'язання, санкція у вигляді пені спрямована на забезпечення виконання боржником своїх зобов'язань по поверненню позики. Розмір санкції в грошовому виразі має бути більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її забезпечення. Враховуючи зазначені обставини, вочевидь не співмірність між нарахованою пенею і порушенням зобов'язання,

Outcome: partial