Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

В травні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, згідно якого просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] [INFO] , відносно її дочки [PERSON] [INFO] , також просить суд встановити опіку над малолітньою [PERSON] , 2015 р.н. призначивши її опікуном. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є матір"ю відповідачки [PERSON] , 1989 р.н., та бабусею малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] Відповідачка є матір"ю одиначкою. 10 серпня 2018 року відповідачка залишила свою малолітню дитину і поїхала в Луганську область, з того часу дитина проживає з нею, а відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов"язків по відношенню до своєї доньки, зокрема не зустрічається з нею та не піклується про неї, не займається її вихованням, не піклується про стан здоров"я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток, не надає дитині жодної матеріальної допомоги. Вказані вище факти свідчать про злісне ухилення відповідачки від виконання батьківських обов"язків по відношенню до малолітньої дочки [PERSON] . Таким чином відповідачка повністю самоусунулася від виконання батьківських обов"язків по відношенню до своєї малолітньої дочки, що є підставою для позбавлення її батьківських прав щодо її дитини. Як зазначає позивачка вона є бабусею дівчинки, вона та її чоловік ( дідусь дівчинки) забезпечили для внучки гідні умови для проживання та зростання, утримують її матеріально, піклуються про її фізичний та духовний розвиток. Оскільки мати дівчинки не має бажання займатися її вихованням, тому вона поклала на себе обов"язки по утриманню та вихованню своєї внучки, бажає стати її опікуном. В судове засідання сторони не з"явилися. Надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно заяви [PERSON] , [INFO] , від 16.07.2019 року, остання зазначила, що дає згоду на позбавлення її батьківських прав відносно її дочки [PERSON] [INFO] , в зв"язку з тим, що не має можливості брати участь у її вихованні, в неї немає житлових умова, матеріальної можливості утримувати дитину ( а.с. 38). У з"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що [PERSON] є матір"ю малолітньої дитини - [PERSON] [INFO] ( а.с. 7). Як вбачається з дублікату Витягу про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої ст. 135 СК України, виданого Андріяшівською сільською радою Бердичівського району Житомирської області, відомості про батька дівчинки - [PERSON] записані за заявою матері ( а.с. 11). Згідно Акту обстеження соціально - побутових умов сім"ї [PERSON] , [PERSON] , які проживають за адресою : [ADDRESS] 12.04.2019 року встановлено що відповідачка не проживає з донькою з січня 2018 року, рекомендовано [PERSON] вирішити питання щодо позбавлення батьківських прав доньки відносно її дитини [PERSON] , 2015 р.н. ( а.с. 8-9). Відповідачка злісно ухиляється від виконання обов`язків по вихованню доньки, без поважних причин не піклується про її здоров» я, фізичний, духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, одягом, взагалі не спілкується з дитиною, що стверджується матеріалами справи . Як вбачається з характеристики, виданої в.о. старости Райгородецької сільської ради Бердичівського району Житомирської області Андріяшівського старостинського округу № 1 відносно [PERSON] 1989 р.н., в серпні 2018 року остання, разом зі своїм малолітнім сином [PERSON] [INFO] , вибула з села Андріяшівка Бердичівського району Житомирської області за адресою : Луганська область, Новоайдарський район, смт. Новоайдар, більше не з"являлася по місцю реєстрації, не займається духовним розвитком дитини, не спілкується з родиною, матеріально не допомагає ( а.с. 14). Відповідно до довідки, виданою директором ЗДО " Сонечко" с. Андріяшівка, [PERSON] , 2015 р.н., відвідує Андріяшівський ЗДО з вересня 2018 року. Дівчинку щодня приводить і забирає дідусь, мати дівчинки - [PERSON] жодного разу не приводила доньку ( а.с. 19). Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Райгородоцької сільської ради від 18.04.2019 року № 34, орган опіки та піклування сільської ради вважає за доцільне підняти клопотання перед Бердичівським міськрайонним судом щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , 1989 р.н. по відношенню до неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ( а.с. 17). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно з ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перерахованих у ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. Відповідно до ст. 165 СК України позивачка мала право за наявності достатніх підстав на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідачки [PERSON] . Проте, для з`ясування того, чи є таке втручання у сімейні відносини необхідним та виправдання у демократичному суспільстві, необхідні достатньо переконливі та зважені аргументи на захист інтересів дитини . Відповідальність батьків за виховання дітей, яка в однаковій мірі покладається як на матір, так і на батька, визначена і в ст. ст.9, 18 Конвенції "Про права дитини", ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 780-ХІІ 27.02.1991 року. Згідно роз`яснень, викладених у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. На підставі вищевикладених обставин суд приходить до висновку, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню доньки, оскільки протягом тривалого часу не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на лікування, утримання, не готує її до самостійного життя. Таким чином дії відповідачки, як матері дитини, є винними, свідомими, а тому на підставі ст. 164 Сімейного Кодексу України, суд прийшов до остаточного висновку про позбавлення відповідачки батьківських прав. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до подання Бердичівської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування, від 30.09.2009 року, орган опіки та піклування прийшов до висновку , що призначення [PERSON] опікуном над малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , є доцільним та відповідатиме найвищим інтересам дитини. Згідно висновку про стан здоров"я заявника від 09.09.2019 року, виданого Бердичівською ЦРЛ, [PERSON] , [INFO] , може бути опікуном . Як вбачається з довідки серії ІІА № 1432300 виданої МВС України, [PERSON] , [INFO] , до кримінальної відповідальності не притягувалася, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває . Також, в судовому засіданні встановлено, що батьківські обов`язки стосовно малолітньої [PERSON] , 2015 р.н., фактично виконує її бабуся [PERSON] , матеріалами справи підтверджено, що вона має намір та бажання виховувати внучку, давати їй необхідні суспільні навики, створювати усі необхідні умови для життя та навчання, тому суд вважає, що наявні усі підстави для призначення опікуном малолітньої [PERSON] , 2015 року народження, саме [PERSON] 1966 року народження. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1536 грн. 80 коп., оскільки позивачка при зверненні до суду з даним позовом звільнена від сплати судового збору та є інвалідом другої групи.

Outcome: approved