Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

[PERSON] подала до суду позовну заяву, в якій вказує,що зарееструвала з вiдповiдачем шлюб 6 квітня 2013 року i вiд шлюбу в них є одна неповнолітня дитина- дочка [PERSON], [INFO]. Просить суд розiрвати шлюб, покликаючись на те,що з сімейне життя не склалось, постійно виникали сварки, повсякденний обман з боку чоловіка , влаштування час від часу сімейних дебошів породили втрату почуття любові, недовіру до чоловіка. Подальше сумісне життя і збереження сім"ї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб, визначити місце проживання малолітньої дитини з нею- матір"ю дитини. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги збільшив, просить розірвати шлюб, визначити місце проживання малолітньої дитини з матір"ю- позивачем по справі, стягнути з відповідача судові витрати: витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 гривень 60 коп, витрати на правову допомогу в розмірі 1000 гривень, пояснив, що сім»я розпалась повністю, неповнолітня дитина проживає з матір"ю і повинна з нею проживати. . Представник відповідача позовні вимоги визнав частково, згідний щодо розірвання шлюбу та стягнення частини судового збору з відповідача на користь позивача, заперечив щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини з матір"ю та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, висловив думку про необхідність не зазначення в рішенні суду питання щодо визначення місця проживання малолітньої дитини. . Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача- органу опіки та піклування Березнівського міськвиконкому підтримала висновок органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання малолітньої дитини- [PERSON], [INFO] з матір"ю дитини- [PERSON] . Вислухавши представника позивача, представника відповідача, представника третьої особи, вивчивши матерiали справи, суд приходить до висновку, що позов пiдлягає до часткового задоволення, так як сторони втратили почуття любовi i поваги через небажання розумiти один одного. При таких обставинах подальше збереження сiм"i неможливе, а тому шлюб слiд розiрвати. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім»ї суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 161 Сімейного кодексу України під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов"язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров"я та інші обставини , що мають істотне значення. В принципі 6 Декларациї прав дитини від 20 листопада 1959 року / Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Ассамблеї ООН від 20 листопада 1959 р./ закріплено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости на утриманні і під відповідальністю своїх батьків , і в усякому разі в атмосфері любові і морального і матеріального забезпечення , малолітня дитина не повинна, крім тих випадків , коли є виключні обставини , бути розлученою зі своєю матір"ю. Як видно з висновку органу опіки і піклування Березнівської міської Ради Рівненської області № 395/ 02-19 від 25 березня 2015 року, вивчивши матеріально- побутові умови проживання [PERSON], орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання дитини- [PERSON] разом з матір"ю- [PERSON] Згідно акта обстеження житлово- побутових умов життя малолітньої дитини- [PERSON] № 93 від 11 березня 2015 року, складеного виконавчим комітетом Власівської селищної Ради Кіровоградської області в квартирі [ADDRESS] створені належні умови для проживання дитини, в сім"ї панують доброзичливі відносини, дитина оточена любов"ю і турботою. Враховуючи вказані обставини, суд вважає за доцільне залишити малолітню дитину [PERSON], [INFO] на виховання матері [PERSON]. що буде відповідати інтересам дитини. Згідно ч.1 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов"язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Згідно квитанції № 34 від 23 грудня 2014 року позивачем [PERSON] сплачено адвокату Іванову В.О. 1000 гривень за надання правової допомоги. Враховуючи обсяг фактично наданої адвокатом Івановим В.О. позивачу [PERSON] правової допомоги та затрачений ним час у даній справі, суд приходить до висновку , що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 200 гривень. Згідно квитанції № 196657502 від 18 грудня 2014 року позивачем [PERSON] сплачено 243 гривень 60 коп. судового збору. Відповідно до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 121 гривень 80 коп. судового збору.

Outcome: approved