Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 22.11.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, згідно з яким позивач надала відповідачу позику в сумі 4 400 грн. із сплатою 10% місячних від суми позики строком до 20.01.2014 року. Позивач посилався на те, що у встановлений договором строк відповідач борг не повернув. Позивач вказував на те, що сума заборгованості відповідача перед позивачем станом на 27.05.2014 року становить 7 367,53 грн., які складаються з: 4 681,60 грн. - суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення; 2 640,00 гривень - відсотків за користування позикою, 45,93 грн. три проценти річних від простроченої суми. Позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача 7 367,53 грн. заборгованості за договором позики та судовий збір в сумі 243,60 грн. Позивачка до суду не з"явилася, про день і час розгляду справи була належним чином повідомлена, надала до суду заяву в якій просила справу розглядати у її відсутності, у заяві позивачка вказала, що позов вона підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не з"явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до оригіналу розписки від 22.11.2013 року відповідач [PERSON] взяла в борг у [PERSON] 4 400 грн. і зобов"язувалася повернути борг з відсотками до 20.01.2014 року, в борг брала під 10 відсотків. Наведене підтверджується оригіналом розписки від 22.11.2013 року. Згідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В ст. 1048 ЦК України вказано, що позикодавець має право на одержання від по зичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Націона льного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред"явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встанов леного індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, судом було встановлено, що сторонами по справі було укладено договір позики від 22.11.2013 року. В судовому засіданні також встановлено, що до даного часу відповідач не повернув позивачу борг в сумі 4 400 грн. та проценти за користування позикою за договором позики від 22.11.2013 року. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 4 400 гривень основного боргу по договору позики від 22.11.2013 року. Суд також вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути проценти від суми позики по вищевказаному договору. Згідно до розрахунку позивача з 22.11.2013 року по 27.05.2014 року проценти за договором позики складають суму 2 640, 00 грн. Вказаний розрахунок приймається судом до уваги. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути проценти по договору позики від 22.11.2013 року в сумі 2 640,00 грн. Суд також вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути суму боргу з урахуванням індексу інфляції в сумі 4 681,60 грн. а також три проценти річних від простроченої суми за період прострочення з 21.01.2014 року по 27.05.2014 року в сумі 45,93 грн. при цьому суд приймає до уваги розрахунок позивача щодо індексу інфляції та трьох відсотків річних від простроченої суми. Суд вважає, що по договору позики від 22.11.2013 року необхідно стягнути з відповідача на користь позивача загальну суму 7 367,53 грн. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 243,60 грн., сплаченого позивачем судового збору при подачі позову до суду. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 1046-1049, 625 ЦК України,

Outcome: approved