Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивач ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Тернопільської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитною угодою№20 від 16.11.2007р. в сумі 4 806 423 грн., шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: приміщення під літ. «Б», загальною площею: 924,70кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] на праві власності, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, за початковою ціною, що буде визначена в рамках Закону України «Про виконавче провадження». Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що останній не виконує умови кредитної угоди щодо повернення кредиту . Представник позивача у судове засідання не з»явився, проте подав заяву про підтримання позовних вимог з клопотанням про розгляд справи у відсутності представника банку. Відповідач в судове засідання не з"явився з невідомої суду причини, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з"явився з невідомої суду причини, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. 16 листопада 2007 року між фізичною особою - підприємцем [PERSON] (далі ФОП [PERSON]) та Відкритим акціонерним товаристом "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" було укладено Генеральну кредитну угоду № 20 із змінами та доповненнями від 25 грудня 2008 року . Згідно п. 1.2. Генеральної кредитної угоди№ 20 від 16.11.2007 р. , загальний розмір позичкової заборгованості позичальника ФОП [PERSON] за наданими в рамках даної Генеральної кредитної угоди не повинен перевищувати суми 3 000 000грн. Пунктом 1.3. Генеральної кредитної угоди№ 20 від 16.11.2007 р. визначено, що строки користування кредитними коштами, процентні ставки за користування кредитними коштами, об"єкти кредитування визначаються сторонами окремо в кожному кредитному договорі, укладеному в рамках Генеральної кредитної угоди. Відтак, п. 2.2. Генеральної кредитної угоди№ 20 від 16.11.2007 р., встановлено, що в рамках цієї угоди діє кредитний договір: № 010/09-01/291/07 від 16 листопада 2007 року із змінами та доповненнями від 25 грудня 2008 року та кредитний договір № 010/09-01/292/07 від 16 листопада 2007 року . У відповідності з умовами Кредитного договору № 010/09-01/291/07 від 16 листопада 2007 року із змінами та доповненнями від 25 грудня 2008 рокуПАТ "Райффайзен Банк Аваль", надав ФОП [PERSON] кредит з лімітом кредитування у сумі 2 000 000грн. строком до 14 листопада 2017 року, із сплатою 12 процентів річних з 16.11.2007р. по 15.05.2008р. та 12,75 процентів річних з 16.05.2008р. по 14.11.2017р. (ч. 1 Кредитного договору).В подальшому процентна ставка ФОП [PERSON] була встановлена в розмірі 17 процентів річних з 01 серпня 2008 року, згідно повідомлення банку від 11 липня 2008 року. Згідно п.1.1. 4.2 Кредитного договору № 010/09-01/291/07 від 16 листопада 2007 року із змінами та доповненнями від 25 грудня 2008 року,позичальник ФОП [PERSON] взяв на себе зобов'язання належним чином використовувати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконувати всі інші зобов'язання, як вони визначені в Кредитному договорі. Пункт 4 частини 1 Кредитного договору № 010/09-01/291/07 від 16 листопада 2007 року із змінами та доповненнями від 25 грудня 2008 року визначає, що повернення кредиту та сплати процентів відбувається шляхом сплати Позичальником платежів згідно з графіком погашення до Кредитного договору. Сума кредиту та процентів щомісячно погашається рівними частинами з нарахуванням процентів на залишок заборгованості по Кредиту. Пунктом 1.5. Кредитного договору № 010/09-01/291/07 від 16 листопада 2007 року із змінами та доповненнями від 25 грудня 2008 року зазначено, що погашення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником ФОП [PERSON] щомісячно у розмірі та строки, визначені у графіку повернення кредиту та сплати процентів (Додаток до Кредитного договору), шляхом внесення готівки у касу банку або безготівковим перерахуванням на позичковий рахунок, вказаний в частині №1 Кредитного договору. Згідно п. 1.5.1.1. Кредитного договору № 010/09-01/291/07 від 16 листопада 2007 року із змінами та доповненнями від 25 грудня 2008 року нараховані в порядку передбаченому Кредитним договором проценти сплачуються позичальником ФОП [PERSON] одночасно з погашенням відповідної частини кредиту в строк передбачений у Графіку повернення кредиту та сплати процентів. Пунктом 4.1.1. Кредитного договору № 010/09-01/291/07 від 16 листопада 2007 року із змінами та доповненнями від 25 грудня 2008 року передбачено, що позичальник ФОП [PERSON] зобов'язаний сплатити банку пеню від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожний день прострочення. В якості забезпечення виконання зобов'язань за Генеральною кредитною угодою № 20 від 16 листопада 2007 року між [PERSON] та ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" був укладений іпотечний договір від 21 листопада 2007 року посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] за № 10180 від 21 листопада 2007р., згідно якого було передано в іпотеку наступне майно, а саме: приміщення під літ. «Б», загальною площею: 924,70 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Пунктом 1.9.1. Кредитного договору № 010/09-01/291/07 від 16 листопада 2007 року із змінами та доповненнями від 25 грудня 2008 року передбачено, що незважаючи на інші положення Кредитного договору, Банк має право вимагати дострокового виконання Боргових зобов'язань в цілому або у визначеній Банком частині у випадку невиконання позичальником ФОП [PERSON] та/або поручителем, та/або майновим поручителем своїх боргових та інших зобов'язань за цим договором (в тому числі, але не виключно, встановлених п. 2.3.7-2.3.14., 2.3.16., 2.3.17. та ст.3 цього договору) та/або умов договору іпотеки, та/або умов договору поруки. При цьому, виконання боргових зобов'язань повинно бути проведено позичальником протягом тридцяти календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги. Згідно абз. 2 п.1.1 Договору іпотеки від 21 листопада 2007 року, іпотекодержатель має право у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором отримати задоволення за рахунок майна. Відповідно до п. 3.1.4 договору іпотеки 21 листопада 2007 року, у випадку невиконання іпотекодавцем зобов'язань за цим або боржником за кредитним договором, у тому числі, якщо кінцевий термін повернення кредиту ще не настав, звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до пункту: цього Договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна а також витрат, пов'язаних з реалізацією предмета іпотеки. Ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя, спосіб реалізації предмета іпотеки та початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. На виконання умов Кредитного договору№ 010/09-01/291/07 від 16 листопада 2007 року із змінами та доповненнями від 25 грудня 2008 року, позивачем на адресу ФОП [PERSON] було направлено вимогу № 3813 від 14.08.2009р. про дострокове виконання грошових зобов'язань, проте зазначена вимога залишена позичальником ФОП [PERSON]без розгляду та задоволення. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором № 010/09-01/291/07 від 16 листопада 2007 року із змінами та доповненнями від 25 грудня 2008 рокувбачається, що заборгованість ФОП [PERSON] за вказаним договором станом на 28.10.2013 р. складає: - 3 225 693.63 грн. з яких:1 653 606.71 гривень -заборгованість за тілом кредиту;1 300 723.34грн-несплачені проценти за користування кредитними коштами за період з 20.11.2007р. по 28.08.2013 p.;169 855.09 гривень - пеня за порушення термінів сплати процентів за користування кредитом за період з 15.09.2012р. по 15.09.2013р.;101 508.63 грн.- пеня за порушення терміну повернення кредиту за період з 15.09.2012р. по 16.09.2013р. Згідно п. 1.1. Кредитного договору№ 010/09-01/292/07 від 16 листопада 2007 року, кредитор на положеннях та умовах цього договору, відкриває позичальнику ФОП [PERSON] відновлювальну кредитну лінію у сумі 1 000 000грн. строком до 14.11.2017р. із сплатою 12 процентів річних з 16.11.2007р. по 15.05.2008р. та 12,75 процентів річних з 16.05.2008р. по 14.11.2017р. В подальшому процентна ставка позичальнику ФОП [PERSON] була встановлена в розмірі 17 процентів річних з 01 серпня 2008 року, згідно повідомлення банку від 11 липня 2008 року. У відповідності до умов Кредитного договору № 010/09-01/292/07 від 16 листопада 2007 року(п. 3.6.) позичальник ФОП [PERSON] зобов'язаний здійснювати повернення основної заборгованості за кредитом (позичкова заборгованість) починаючи з першого місяця видачі першого траншу за кредитом у сумі визначеній позичальником, з дотриманням вимог п. 1.1. цього Договору до зменшення ліміту кредитування . Позичальник ФОП [PERSON] зобов'язувався щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, не пізніше останнього робочого дня кожного місяця шляхом перерахування позичальником коштів платіжним дорученням з поточного рахунку, а у випадку повного погашення кредиту - не пізніше дня такого погашення. Згідно п. 6.13. Кредитного договору № 010/09-01/292/07 від 16 листопада 2007 року передбачений обов'язок позичальника ФОП [PERSON], в строки передбачені договором, здійснювати повернення суми кредиту та сплату процентів. Разом з тим, п. 10.2. Кредитного договору, передбачено, що за порушення строків повернення кредиту, процентів за користування кредитом, позичальник ФОП [PERSON] сплачує банку пеню від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожний день прострочення. Пунктом 7.3. Кредитного договору № 010/09-01/292/07 від 16 листопада 2007 року передбачено право банку вимагати дострокового погашення заборгованості позичальника за кредитом, включаючи нараховані відсотки користування кредитом та штрафні санкції у випадку невиконання позичальником умов розділу 6 та/або п. 7.3 кредитного договору. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором № 010/09-01/292/07 від 16 листопада 2007 року вбачається, що заборгованість ФОП [PERSON] за вказаним договором станом на 28.10.2013 р. складає1 580 729.23 гривень, в тому числі: 800 000 гривень- заборгованість за тілом кредиту; 617 765.44 гривень - несплачені проценти за користування кредитними коштами за період з 20.11.2007р. по 28.08.2013 р.;80 903.52 гривні- пеня за порушення термінів сплати процентів за користування кредитом за період з 15.09.2012р. по 15.09.2013р.; 82 060.27 гривень - пеня за порушення терміну повернення кредиту за період з 15.09.2012р. по 15.09.2013р.. Таким чином, заборгованість ФОП [PERSON] за Генеральною кредитною угодою, в рамках якої укладено Кредитний договір № 1 та Кредитний договір № 2, станом на 28.10.2013 р. становить 4 806 423 гривні . Заборгованість ФОП [PERSON] перед позивачем підтверджується рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 03 червня 2013 року по справі №607/8992/13-ц в сумі 2 721 731 грн. 53 коп. та рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 18 червня 2013 року по справі №607/9998/13-ц в сумі 755 813 грн. 62 коп. Відповідно до ст.41 ЗУ «Про іпотеку», реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої ЗУ «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Із роз»яснень Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 р., при вирішенні спорів за участю майнових поручителів суди мають виходити з того, що відповідно до статті 11 Закону України "Про заставу", статей 1, 11 Закону України "Про іпотеку" майновий поручитель є заставодавцем або іпотекодавцем. Відповідно до статті 546 ЦК застава (іпотека) та порука є різними видами забезпечення, тому норми, що регулюють поруку (статті 553 - 559 ЦК), не застосовуються до правовідносин кредитора з майновим поручителем, оскільки він відповідає перед заставо/іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов'язання винятково в межах вартості предмета застави/іпотеки. За нормами ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник зобов"язувався повертати кошти частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишився та сплати процентів. Відповідно до вимог ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, та враховуючи факт невиконання ФОП [PERSON] умов Генеральної кредитної угоди № 20 від 16.11.2007 р., в рамках якої укладено Кредитний договір № 010/09-01/291/07 від 16 листопада 2007 року із змінами та доповненнями від 25 грудня 2008 року та кредитний договір № 010/09-01/292/07 від 16 листопада 2007 року, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: приміщення під літ. «Б», загальною площею: 924,70 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON], в рахунок погашення заборгованостіза Генеральною кредитною угодою №20 від 16.11.2007р. в сумі 4 806 423 гривні, встановивши спосіб реалізації нерухомого майна, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, за початковою ціною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача 3441 гривні сплаченого останнім судового збору.

Outcome: approved