Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. В 1989 році ними було організовано та створено виробничий кооператив "Керсилл", який був зареєстрований в Ірпінському міськвиконкомі рішенням № 191/1 від 01 липня 1989 року, головою якого був покійний чоловік [PERSON] Для здійснення виробничої діяльності між виробничим кооперативом "Керсилл", головою якого був [PERSON] та радгоспом "Рубежівський", що знаходиться в селі Мих. Рубежівка Києво-Святошинського району Київської області 25 серпня 1990 року було укладено договір оренди приміщення колишньої насосної станції "Ірпінь" та земельної ділянки, на якій вона розташована. Відповідно до цього договору радгосп "Рубежівський" передав, а виробничий кооператив "Керсилл" прийняв в оренду приміщення колишньої насосної станції та земельну ділянку, на якій вона знаходиться площею 0,08 га терміном на 50 років з правом викупу приміщення та земельної ділянки. Про вказаний факт та створені між двома господарськими суб'єктами правовідносини підтверджує та свідчить Договір оренди від 25 серпня 1990 року, підписаний та завірений печатками обох сторін. Акт прийому-передачі від 04 жовтня 1990 року радгоспом "Рубежівський" було передано у власність кооперативу "Керсилл" насосну станцію "Ірпінь" та земельну ділянку площею 0,08 га, на якій розташована та знаходиться споруда насосної станції. Рішенням загальних зборів членів виробничого кооперативу "Керсилл" від 30 грудня 1990 року (протокол № 6) було вирішено припинити роботу кооперативу та майно кооперативу розділити між членами кооперативу. Відповідно до вказаного рішення загальних зборів членів виробничого кооперативу "Керсилл" [PERSON] було передано у власність споруду колишньої насосної станції, яка була переобладнана у виробничу майстерню та все інше обладнання, майно і інструменти станції (майстерні), як придбані для кооперативу за власні кошти [PERSON] Позивачка вказує, що актом прийому-передачі від 21 січня 1991 року виробничим кооперативом "Керсилл" [PERSON] було передано споруду виробничої майстерні (колишня насосна станція "Ірпінь" площею 48 кв. м.) та земельну ділянку, на якій знаходиться ця майстерня площею 0,08 га. Також 21 січня 1991 року актом ліквідаційної комісії кооперативу "Керсилл" було встановлено та відмічено, що кредитів кооператив не брав та фінансових платежів по розрахунковому рахунку не проводив, оскільки всі витрати по створенню матеріальної бази кооперативу проводились [PERSON] за власні кошти, а тому на 21.01.1991 року були йому повністю повернуті. Про даний факт та обставини підтверджує також і довідка податкової інспекції від 02 квітня 1991 року за № 388, яка свідчить про відсутність заборгованості самоліквідованого кооперативу "Керсилл" перед державним бюджетом. Тобто, ця довідка свідчить також і про те, що розподілена членами кооперативу власність кооперативу є правомірною та законною і держава до цієї власності та такого розподілу майна кооперативу не має ніяких претензій чи зауважень. Таким чином, на момент передачі кооперативом майна [PERSON] у власність чинне на той час законодавство не протирічило та не забороняло таких дій, як відчужувачу так і набувачу власності цього майна в процесі підприємницької діяльності. Відповідно право власності [PERSON] на передану йому будівлю майстерні (колишню насосну станцію "Ірпінь"), що розташована по [ADDRESS] є законним, правомірним та з 1991 року до цього часу ніким не оскарженим та не запереченим і не відміненим. Але незважаючи на це, з невідомих та незрозумілих для неї причин, спадкодавець чомусь в органах бюро технічної інвентаризації м. Ірпінь таке право власності на цю будівлю майстерні не зареєстрував, хоча, починаючи з 1992 року покійний чоловік разом з їх сином [PERSON] працював у цій майстерні до своєї смерті як підприємець. Про даний факт свідчить також Свідоцтво [NUMBER] від 15 січня 1992 року про державну реєстрацію [PERSON] підприємницької діяльності без утворення юридичної особи по виготовленню та ремонту металовиробів. Також доказом та підтвердженням того, що спадкодавець [PERSON] використовував приміщення майстерні як приватну власність є і ті обставини, що 11 травня 1994 року між [PERSON] як приватним підприємцем та радгоспом "Рубежівський" було укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,08 га, на якій знаходиться будівля майстерні за адресою [ADDRESS] Ірпінської міськради. Позивачка також вказує, що окрім цього 06 березня 1998 року [PERSON] було зроблено перереєстрацію своєї підприємницької діяльності та продовжено роботу по виготовленню металовиробів і пам'ятників з бетону в приміщенні своєї майстерні. На даний час у вказаній майстерні працює підприємцем без створення юридичної особи та виготовляє металовироби їх син [PERSON] Вказує, що лише після смерті чоловіка, після її звернення до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини, після постанови державного нотаріуса від 29 січня 2014 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, їй стало відомо, що спадкодавцем своєчасно та в установленому законом порядку в органах БТІ не було зареєстровано його право власності на майстерню, що знаходиться в [ADDRESS]. Вважає, що [PERSON] було вчинено правочин, направлений на набуття права власності на будівлю майстерні, але який чомусь не був зареєстрований відповідно до ч.3 ст. 182 ЦК України; при цьому факт відсутності державної реєстрації права власності на нерухомість (майстерню) не був оскаржений до суду іншою стороною правочину або зацікавленою особою. Тобто на даний момент правочин про передачу у власність [PERSON] будівлю майстерні у приватну власність є законним. Позивачка також вказує, що після смерті чоловіка вона стала спадкоємцем на отримання права на спадкування; як спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини згідно ст. 1268 ЦК України вона прийняла спадщину, в тому числі й будівлю майстерні, тобто відповідно до ст. 1216 ЦК України до неї як до спадкоємця перейшли всі права та обов'язки спадкодавця, в тому числі й право власності на майстерню. В зв'язку із викладеними обставинами позивачка просила визначити за нею право власності на спадкове майно, а саме - будівлю майстерні, що розташована по [ADDRESS], загальною площею 203,7 кв. м. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, підтвердив обставини, викладені у позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник відповідача - Ірпінської міської ради Київської області в судове засідання не з'явився, надав суду листа, в якому просив розглядати справу у його відсутності, проти позову заперечує. Представник третьої особи - Ірпінської міської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав суду листа, в якому просив розглядати справу у відсутності представника нотаріальної контори. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], вивчивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що не підлягає до задоволення, виходячи із наступного. У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на належне йому за життя майно. За життя [PERSON] заповіту не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є дружина померлого [PERSON], яка 01.06.2012 року звернулася до Ірпінської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, а також діти померлого [PERSON] та [PERSON], які 01.06.2012 року звернулися до Ірпінської міської державної нотаріальної контори із заявами про відмову від прийняття спадщини після смерті батька на користь дружини померлого [PERSON]. В Ірпінській міській державній нотаріальній конторі 01.06.2012 року була заведена спадкова справа № 219/2012 до майна померлого [INFO] [PERSON]. В судовому засіданні також встановлено, що державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавель А.М. 13 серпня 2013 року було видано [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за № 2-1794, на спадщину, яка складається з житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS], що належить померлому [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Іріпнської державної нотаріальної контори Київської області Плеско О.Ф. 06 листопада 1980 року за реєстровим № 4039, зареєстрованого в Ірпінському міжміському бюро технічної інвентаризації 15 листопада 1980 року в реєстрову книгу за № 1091; Свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за № 2-1797, на спадщину, яка складається з земельної ділянки площею 0,1000 га (кадастровий номер 3210900000:01:008:0035), розташованої за адресою [ADDRESS], цільове призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка належить померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 599620, виданого Ірпінським міським відділом земельних ресурсів Київської області 20 жовтня 2005 року на підставі рішення 39 сесії ІУ скликання Ірпінської міської ради від 12.09.2005 року № 1350-39-ІУ, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 4509; Свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за № 2-1800, на спадщину, яка складається з земельної ділянки площею 0,0140 га (кадастровий номер 3210900000:01:008:0089), розташованої за адресою [ADDRESS], цільове призначення земельної ділянки - ведення особистого селянського господарства, яка належить померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 599620, виданого Ірпінським міським відділом земельних ресурсів Київської області 20 жовтня 2005 року на підставі рішення 39 сесії ІУ скликання Ірпінської міської ради від 12.09.2005 року № 1350-39-ІУ, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 4509. Встановлено, що 29 січня 2014 року [PERSON] звернулася до Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про видачу їй Свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок [ADDRESS], що залишився після померлого [INFO] її чоловіка [PERSON] Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.01.2014 року № 142/02-31 Державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавель А.М. відмовлено [PERSON] у видачі на її ім."я Свідоцтва про право на спадщину за законом на будівлю [ADDRESS], що залишився після померлого [INFO] її чоловіка [PERSON], оскільки документом, що підтверджує належність померлому [INFO] [PERSON] зазначеної будівлі є лише Технічний паспорт на будівлю за адресою місто Ірпінь, вулиця Донецька, б/н, виданий Ірпінським БТІ 01 квітня 2013 року, Акт передачі приміщення бувшої насосної станції і прилеглої до неї земельної ділянки від 04 жовтня 1990 року та Акт приймання-передавання споруди майстерні кооперативу "Керсилл" від 21 січня 1991 року; з відповіді КП КОР Ірпінське БТІ № 638 від 08 червня 2012 року вбачається, що інвентаризаційна справа на буд. [ADDRESS] - відсутня, також не виявлено і інших зареєстрованих за [PERSON] прав власності на об'єкти нерухомого майна по Ірпінському регіону і таким чином за померлим [INFO] [PERSON] право власності на будівлю зареєстровано не було. В судовому засіданні також встановлено, що 01 квітня 2013 року Ірпінським бюро технічної інвентаризації оформлений технічний паспорт на виробничий будинок [ADDRESS]. 25 серпня 1990 року між радгоспом "Рубежівський" та виробничим кооперативом "Керсилл" в особі голови кооперативу [PERSON] був укладений Договір оренди будинку колишньої насосної станції "Ірпінь" і прилеглої земельної ділянки, згідно якого радгосп зобов'язався надати кооперативу будинок колишньої насосної станції з прилеглою земельною ділянкою в розмірі 0,08 га, а кооператив вправі після викупу будинку насосної розпоряджатися ним та побудованими будівлями та спорудами на свій розсуд. Згідно Акту передачі приміщення бувшої насосної станції "Ірпінь" і прилеглої до неї земельної ділянки від 04 жовтня 1990 року згідно договору, укладеного радгоспом "Рубежівський" та кооперативом "Керсилл" від 25.08.90 проведено передачу приміщення колишньої насосної станції радгоспу "Рубежівський" у власність кооперативу "Керсилл", приміщення станції розміром 6мх8м знаходиться рядом з вул. Донецькою с. Романівка. Згідно копії протоколу № 6 від 30 грудня 1990 року загальних зборів членів виробничого кооперативу "Керсилл" вирішено у зв'язку з ліквідацією кооперативу майном розпорядитися наступним чином: автомашину марки МАЗ 5549 д. н. [NUMBER] , автомашину марки ГЗСА 3704 д. н. [NUMBER], трактор шасі [NUMBER], будинок виробничої майстерні в [ADDRESS] та інше майно передати громадянину [PERSON], як набуте ним за рахунок власних коштів. Згідно Акту приймання-передавання будинку майстерні к-ву "Керсилл" [PERSON] передала, а [PERSON] прийняв будинок виробничої майстерні кооперативу "Керсилл", розташований поряд с. Романівка. Згідно довідки від 2 квітня 1991 року № 388 начальника податкової інспекції В.Ф. Дейнека кооператив "Керсилл" закрит з 01.01.1991 року рішенням № 338/3 від 20.11.90 р. Ірпінського міськвиконкому і заборгованості за кооперативом "Керсилл" перед бюджетом не має. Встановлено, що згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер 29020650 від 05.11.2014 року, виданого Реєстраційною службою Ірпінського міського управління юстиції Київської області, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості щодо власника будинку [ADDRESS] відсутні. Наведені обставини підтверджуються поясненнями представника позивача [PERSON], матеріалами справи. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 178 ЦК України об'єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи. Види об'єктів цивільних прав, перебування яких у цивільному обороті не допускається (об'єкти, вилучені з цивільного обороту), мають бути прямо встановлені у законі. Види об'єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких у цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом (об'єкти, обмежено оборотоздатні), встановлюються законом. У відповідності до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. У відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. У відповідності до п.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] та у передбаченому законом порядку отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за № 2-1794, на спадщину, яка складається з житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS]; Свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за № 2-1797, на спадщину, яка складається з земельної ділянки площею 0,1000 га (кадастровий номер 3210900000:01:008:0035), розташованої за адресою [ADDRESS], цільове призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; Свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за № 2-1800, на спадщину, яка складається з земельної ділянки площею 0,0140 га (кадастровий номер 3210900000:01:008:0089), розташованої за адресою [ADDRESS], цільове призначення земельної ділянки - ведення особистого селянського господарства. Однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.01.2014 року № 142 Державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавель А.М. відмовлено [PERSON] у видачі на її ім."я Свідоцтва про право на спадщину за законом на будівлю [ADDRESS], що залишився після померлого [INFO] її чоловіка [PERSON], оскільки на даний будинок відсутні правовстановлюючі документи, які б підтверджували державну реєстрацію права власності за померлим. Оскільки в судовому засіданні не знайшли свого беззаперечного підтвердження доводи позивача про те, що померлому [INFO] [PERSON] на праві власності належало приміщення будівлі [ADDRESS], а Технічний паспорт та Акти приймання-передавання не є правовстановлюючими документами, які підтверджують право власності на нерухоме майно, суд вважає, що на дане нерухоме майно спадщина у передбаченому законом порядку не відкрилася, а тому відсутні підстави для задоволення позову. На підставі ст. ст. 15, 16, 178, 182, 316, 321, 328, 392, 1216, 1223, 1268-1270, 1272 ЦК України,

Outcome: dismissed