Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Позивачка, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що 09 листопада 2017 року помер її батько, [PERSON]. Померлий залишив заповіт, посвідчений 20 лютого 2013 року головою Семаківської сільської ради Коломийського району, згідно якого все належне йому майно заповів їй. До складу спадкового майна увійшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, земельна ділянка площею 0,1080 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівль та споруд і земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,0454 га, 0,1139 га та 0,2991 га в с. Замулинці по вул. Прикарпатській, 10, Коломийського району, Івано-Франківської області. Вказане нерухоме майно належало померлому на підставі договору дарування житлового будинку та земельної ділянки, посвідченого 27 серпня 2003 року приватним нотаріусом Коломийського нотаріального округу [PERSON], заоеєстрованого в реєстрі за № Д-1664. Вказує, що з метою оформлення спадщини після смерті батька звернулась до нотаріальної контори із відповідною заявою, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено, у зв"язку із проведеною добудовою до житлового будинку без оформлення відповідних дозволів та через неналежне оформлення документів, що посвідчують право власності спадкодавця на земельні ділянки. Просить суд, в зв"язку з виниклими обставинами, визнати за нею право власності на вказані об»єкти нерухомого майна. Позивачка в судове засідання не з"явилась, подала письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, а розгляд справи провести у її відсутності. Відповідачка в судове засіданнятакож не з"явилась, подала до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову, справу просить розглянути у її відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, подав до суду письмову заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити за наявними в матеріалах справи документами та за відсутності представника. Врахувавши заяви сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свободкожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пункт 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ч. 2ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що 09 листопада 2017 року помер [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей 10 листопада 2017 року складено відповідний актовий запис за № 112 (а.с.8). Згідно договору дарування житлового будинку та земельної ділянки, посвідченого 27 серпня 2003 року приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № Д-1664 [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв у дар житловий будинок з належними господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого підсобного господарства в с. Замулинці по вул. Прикарпатській, 10, Коломийського району Івано-Франківської області (а.с.13). Право власності на будинковолодіння зареєстроване в Коломийському МБТІ за реєстровим № 12 (а.с.14). За життя [PERSON] оформив заповіт, посвідчений 20 лютого 2013 року головою Семаківської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 18, гідно якого все належне йому майно заповів дочці, [PERSON] (а.с.12). Позивачка, в порядку ст. 1268 ЦК України фактично прийняла спадщину після смерті батька, що підтверджується довідкою Матеївецької сільської ради об"єднаної територіальної громади № 871 від 30 липня 2018 року (а.с.36). З метою оформлення спадкових прав, позивачка звернулась до нотаріуса із відповідною заявою, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй відмовлено у зв"язку з тим, що до будинку здійснена добудова без оформлення дозвільних документів та право власності на земельні ділянки не оформлено належним чином (а.с.62). Як вбачається із матеріалів справи, у 2009 році [PERSON] було здійснено добудову до будинку без оформлення необхідних документів, в зв"язку з чим збільшилась його загальна та житлова площа. Наведене стверджується випискою з матеріалів інвентаризаційної справи, виданою ТзОВ "Геоземкадсервіс" № 614-С від 20 квітня 2018 року (а.с.37). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІФ-07-35-2/000 068, виданого на підставі рішення Коломийської районної ради № 68 від 16 березня 2000 року, право власності на земельну ділянку площею 0,1080 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,2991 га, 0,0802 га і 0,1139 га в с. Замулинці по вул. Прикарпатській, 10, Коломийського району, зареєстроване за [PERSON] (а.с.78). Однак, в правовстановлюючому документі невірно зазначено площу земельної ділянки. Так, ТзОВ "Геоземкадсервіс" при виконанні робіт по інвентаризації земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства, яка належала [PERSON] на підставі Договору дарування, встановлено, що площа її змінилась і на даний час фактичний розмір становить 0,0454 га, в той час як в правовстановлюючому документі вказано розмір 0,0802 га (а.с.35). У відповідності до ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. У відповідності до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Пленум Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 12.Постанови від 30 березня 2012 року N 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)»роз'яснив, що у справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина другастатті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята статті 376 ЦК). При цьому вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Згідно звіту № 05.08/2018-С про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж на відповідність вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, встановлено, що технічний стан будівельних та огороджувальних конструкцій будівлі задовільний, без наявних ушкоджень, відповідає вимгам надійності та безпечної їх експлуатації, не загрожує життю і здоров»ю людей; будівльно-монтажні роботи виконані з дотриманням вимог державних стандартів, будівельних норм і правил; будівля забезпечена інженерними мережами та комунікаціями та придатна для експлуатації її за цільовим призначенням та рекомендується для визнання на неї права власності (а.с.38-41). Відповідно до звіту про оцінку майна від 07 серпня 2018 року складеного ТОВ "Віконт-Консалтинг", ринкова вартість житлового будинку загальною площею 65,0 кв.м., житловою площею 20,8 кв.м з належними до нього господарськими спорудами в с. Замулиннці по вул. Прикарпатській, 10, Коломийського району, Івано-Франківської області становить 448520,00 грн. (а.с. 42-60). Відповідно до витягів із технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельних ділянок №№ 0-9-0.192-833/174-18, 0-9-0.192-830/174-18, 0-9-0.192-829/174-18 та 0-9-0. 192-832/174-18 від 06 серпня 2018 року вартість земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1080 га становить 62740 грн., та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,0454 га 1585 грн., площею 0,1139 га 5011 грн. та 0,2991 га - 13158 грн. (а.с.31, 32, 33, 34) Виходячи з того, що вимога позивачки про визнання за нею права власності на спадкове майно не порушує нічиї права і охоронювані законом інтереси, відповідач не заперечує проти визнання права власності за позивачем, а позивапчка не взмозі іншим чином встановити своє право, інакше як за рішенням суду, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на вказане нерухоме майно, шляхом задоволення позову. На підставі наведеного та ст.ст. 16, 328, 376 ЦК України та

Outcome: approved