Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що між ним та [PERSON] 11.03.2016 року укладений договір позики, згідно якого позивач передав у власність відповідачу-2 грошові кошти в розмірі 300000,00 доларів США. Відповідач зобов"язався повернути позику до 01.05.2016 року. Позивач належним чином виконав свої зобов"язання за договором, передавши у власність [PERSON] 300000,00 доларів США, однак [PERSON] свої зобов"язання за даним договором порушив та станом на день звернення до суду не повернув суму позики. 11.03.2016 року укладено договір поруки №1, за умовами якого приватне підприємство "Чаплинське-1" виступило майновим поручителем за виконання [PERSON] своїх зобов"язань перед [PERSON] за договором позики від 11.03.2016 року у повному обсязі. Відповідно до п. 1.3 договору поруки №1 визначено, що ПП "Чаплинське" несе відповідальність перед [PERSON] майном, що належить підприємству, а саме: посівами пшениці озимої на загальній площі 644,7334 га земельних ділянок, що розташовані на території Новоолександрівської селищної ради Каланчацького району Херсонської області та які на праві оренди належать ПП "Чаплинське-1". На вимогу позивача про повернення боргу від ПП "Чаплинське-1" відповіді не надійшло. На підставі викладеного, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів 9903000,00 грн. в судовому порядку. В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача [PERSON] підприємства "Чаплинське-1" в судовому засіданні визнав позовні вимоги, підтвердив факт укладання договору поруки, однак зазначив, що у підприємства відсутні зазначені кошти. Представник третьої особи в судовому засіданні зазначив, що на його думку спір між сторонами відсутній, оскільки передача грошових коштів не відбулася. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 11.03.2016 року укладено договір позики (далі договір), згідно якого позивач передав у власність [PERSON] грошові кошти в розмірі 300000,00 доларів США, що за курсом НБУ на день укладання договору позики складало 7653000,00 грн., із строком повернення до 01.05.2016 року, а [PERSON] зобов"язався повернути [PERSON] позику в строк, на умовах, передбачених цим договором. Позивач належним чином виконав свої зобов"язання за договором позики, передавши [PERSON] 300000,00 доларів США. Факт отримання грошових коштів відповідачем підтверджується його підписом на договорі. Однак, [PERSON] свої зобов"язання за договором не виконав та станом на день звернення до суду суму позики не повернув. Крім того, 11.03.2016 року укладено договір поруки №1, за умовами якого приватне підприємство "Чаплинське-1" виступило майновим поручителем за виконання [PERSON] своїх зобов"язань перед [PERSON] за договором позики від 11.03.2016 року у повному обсязі. За умовами договору поруки ПП "Чаплинське-1" та [PERSON] зобов"язалися відповідати перед [PERSON] як солідарні боржники. Відповідно до п.1.3. договору поруки ПП "Чаплинське" несе відповідальність перед [PERSON] майном, що належить ПП "Чалинське-1" на праві приватної власності, а саме: посівами пшениці озимої на загальній площі 644,7334 га земельних ділянок, що розташовані на території Новоолександрівської селищної ради Каланчацького району Херсонської області, які на праві оренди належать ПП "Чаплинське-1". 11.05.2016 року позивачем направлено на адресу ПП "Чаплинське-1" вимогу про повернення основного боргу та штрафу, яка нарочно отримана директором ПП "Чаплинське" 12.05.2016 року, що підтверджується його особистим підписом на вимозі. Відповідно до п. 6 договору позики передбачено, що в разі прострочення повернення позики позикодавець має право вимагати та нараховувати до сплати пеню в розмірі 0,5% від несплаченої суми за кожен день прострочення, в зв"язку з чим позивач нарахував та просить стягнути з відповідачів штраф в сумі 2250000,00 грн. На момент звернення позивача з позовом до суду відповідачі не виконали свої зобов"язання за договорами позики та поруки, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 7653000,00 грн. Та відповідно до п.1.3. договору позивачем правомірно нараховано відповідачам штраф в сумі 2250000,00 грн. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 546 ЦК України виконання зобов"язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов"язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов"язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов"язання частково або в повному обсязі. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Отже, враховуючи вище наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем обґрунтовані та підтверджені належними доказами та підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача солідарно 7563000,00 грн. боргу та 250000,00 грн. штрафу. Згідно зі ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджено судові витрати, які в даному випадку складаються 6890,00 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved