Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Лукашівської сільської ради Чорнобаївського району про визнання права власності в порядку спадкування на будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: с. Лукашівка, вул. Лесі Українки, 7. Мотивує позов тим, що даний будинок належав її діду по матері [PERSON], який помер 10.04.2010 року. Позивач\~є спадкоємцем по заповіту, прийняла спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. Не може оформити свої спадкові права у зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який би посвідчував право власності померлого на це нерухоме майно. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник Лукашівської сільскої ради Чорнобаївського району в судове засідання не зявився. 09.02.2017 до суду надійшла заява, в якій сільський голова просить розглядати справу без участі представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечують. Виходячи з приписів ч. 2 ст.158 ЦПК України суд ухвалив слухати справу за відсутності учасників процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Як зазначається в позові та не заперечується відповідачем, позивач є онукою [PERSON]. 10 квітня 2010 року [PERSON] помер (копія свідоцтва про смерть серія І-СР № 138995, а.с.5). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входить будинок з надвірними спорудами, що знаходяться за адресою: вул. Лесі Українки, 7, с.Лукашівка Чорнобаївського району Черкаської області. Належність померлому зазначеного майна підтверджується довідкою Лукашівської сільської ради від 30.01.2017 № 155. Крім цього, в матеріалах справи наявна копія державного акту на право власності [PERSON] на земельну ділянку за вищевказаною адресою, площею 0,2942 га (а.с. 12, 21). [PERSON] 20 листопада 2002 року склав заповіт, посвідчений секретарем Лукашівської сільської ради та зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій під № 157, яким заповів все своє майно своїй онуці [PERSON] (а.с.6). Як вбачається з матеріалів справи, "Андрущенко" це дівоче прізвище позивача, яке вона у 2006 році після укладення шлюбу з [PERSON] змінила на "Іващенко"(копія свідоцтва про шлюб серії 1-СР № 017406, а.с.11). Відповідно, заповіт померлого складено на користь саме позивача [PERSON] Нею подано у встановлений законодавством строк заяву до Чорнобаївської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, що підтверджується листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 04.02.2017 р. № 65/01-16 (а.с.33). У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1237 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з довідки Лукашівської сільської ради № 153 від 30.01.2017 р. (а.с.19-20) померлий [PERSON] проживав з дружиною [PERSON] Проте [PERSON] 15.01.2012 року померла, при цьому своє майно також заповідала позивачу [PERSON] (а.с. 8,9). А відтак, на даний час єдиним спадкоємцем померлого [PERSON], який у встановлений законодавством строк та спосіб прийняв спадщину є його онука [PERSON] Інших спадкоємців судом не встановлено. Позивач зверталася до Чорнобаївської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте їй було відмовлено у зв"язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на заявлене майно (лист № 75/02-16 від 15.02.2017, а.с. 35). Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону, або незаконність права власності не встановлена судом. Виходячи з приписів статті 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб"єктів права власності. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його. Враховуючи викладені обставини, грунтуючись на вищезазначених нормах права, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] прийняла спадщину у встановлений законом спосіб, а наданими суду доказами підтверджено її право на спадкування зазначеного майна за заповітом та його належність на час смерті спадкодавцю. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved