Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

26.03.2014 року Публічне акціонерне товариство "Державний Ощадний банк України", в особі територіального відокремленого без балансового відділення № 10014/060 філії - Миколаївського обласного управління звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 27.03.2008 року між ВАТ „Державний Ощадний банк України"( в подальшому юридична особа змінила назву), в особі керуючого філії Вознесенського відділення №8310 Пипкіної Л.С. та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір № 182, за яким позивач надав позичальнику кредит в сумі 20000 гривень під 21 % річних, строком на 36 місяців, для ремонту будинку. З метою забезпечення виконання відповідачкою [PERSON], своїх зобов"язань за кредитним договором, були укладений договір поруки № 182 від 27.03.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON], а також договір поруки № 182/1 від 27.03.2008 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] Рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 18.01.2012 року з [PERSON], [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку на користь товариства було стягнуто заборгованість за кредитним договором станом на 07.06.2011 року, яка складається з простроченого основного боргу - 19451.94 гривень, прострочених відсотків - 11865.88 гривень, пені - 6566.92 гривні, супроводжуючих платежів - 170 гривень, в загальній сумі 38 054,74 грн. Посилаючись на ту обставину, що після набранням рішенням законної сили та примусового виконання відділом ДВС Вознесенського МРУЮ заборгованість не була погашена, позивач просить стягнути з відповідачки нараховану пеню на прострочену заборгованість по основному боргу та процентам за період з 07.06.2011 року по 14.03.2014 року у сумі 13084,38 грн. В судове засідання представник позивача не з"явився, в своїй заяві зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить задовольнити позов, розглянувши справу у його відсутність, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з"явилася, судом належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи за місцем реєстрації, причини неявки суду не повідомила. Суд вважає за можливе, згідно ст. 224 ч.1 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оцінивши та дослідивши письмові докази по даній цивільній справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, 27.03.2008 року був укладений кредитний договір № 182 відповідно до якого ВАТ „Державний Ощадний банк України" надав відповідачці - [PERSON] кредит в сумі 20000 гривень, з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 07.02.2011 року, з виплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 21 % річних. на умовах визначених п.1.6 цього договору. Крім того умовою даного договору п.п.5.2 було передбачено нарахування пені за кожен день простроченої суми (а.с.4-6). Відповідно до змін до статуту, відбулася зміна найменування юридичної адреси з Відкритого акціонерного товариства „Державний Ощадний банк України" на Публічне акціонерне товариство „Державний Ощадний банк України". Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.01.2012 року позовні вимоги ВАТ«Державний ощадний банк України до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено повністю. З відповідачів було стягнуто в солідарному порядку заборгованість у розмірі 38 054, 74 грн. та судові витрати( а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають на підставах, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання перестає діяти в разі його припинення на підставах, передбачених договором або законом, зокрема зазначених у статтях 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, які не передбачають підставою припинення зобов'язання ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора. За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Саме по собі ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора, виконання якого не здійснене, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. Частина 2 ст. 625 ЦК України передбачає право кредитора на отримання боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання, а також 3 % річних від простроченої суми та оплату цих сум. Рішення суду не виконані про що свідчить постанова віддділу ДВС від 18.03.2014 року про повернення виконавчого документу без виконання ( а.с. 31-32 ). Наявність судових рішень про стягнення боргу та передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України грошових сум за інші періоди невиконання боржниками зобов'язання й відкриття виконавчого провадження за цим рішенням за відсутності реального виконання боржниками свого зобов'язання (добровільного чи примусового) не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін. Відповідно до положень параграфу 2 глави 71 ЦК України( ст . 1054 - 1056-1) а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти у розмірі, в строки та на умовах, встановлених договором. За розрахунком, наданим позивачем ( а.с.9) заборгованість за період з 07.06.2011 року по 14.03.2014 року складається з простроченої заборгованість за відсотками- 4988,38 грн., пені - 8096,00 грн., а всього 13084,38 грн. Відповідно до ч. 2 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved