overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

позивач звернулася до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що вони з [PERSON] перебувають у шлюбі, який 19 листопада 1999 р. зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції у м.Києві. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, несумісність характерів та втратою почуття любові і взаєморозуміння. З червня 2012 року сторони не підтримують шлюбні стосунки та окремо проживають. Сторони не ведуть спільне господарство. Шлюб існує формально. Позивач та відповідач подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 19 листопада 1999 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис № 1000. Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітня донька - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що з червня 2012 року сторони окремо проживаєть та не підтримують шлюбних стосунків. Сторони не ведуть спільне господарство. Подальше існування сім"ї є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім"ї. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім"ї є неможливим в зв"язку з відсутністю бажання сторін на відновлення шлюбних стосунків, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння. Сім"я існує формально, а отже шлюб може бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

позивач звернулася до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що вони з [PERSON] перебувають у шлюбі, який 20 вересня 1987 р. зареєстровано Палацом реєстрації шлюбів та новонароджених м.Києва. Від даного шлюбу подружжя має повнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, шлюб та сім'ю. Сторони не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільне господарство. Представник позивача та відповідач подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 20 вересня 1987 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Палацом реєстрації шлюбів та новонароджених м.Києва, про що складено актовий запис № 5015. Від даного шлюбу у подружжя є повнолітній син - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків та окремо проживають. Спільне господарство не ведуть. Кожен із них живе власним життям. Подальше існування сім"ї є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє почуття любові, відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім"ї. Шлюб існує формально. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. Як зазначалось судом вище, сторони у справі не мешкають разом, не ведуть спільне господарство, не пов"язані спільним побутом, кожен з них має власні інтереси. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім"ї є неможливим в зв"язку з відсутністю бажання сторін на відновлення шлюбних стосунків, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння. Сім"я існує формально, а отже шлюб може бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

позивач звернулася до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що вони з [PERSON] перебувають у шлюбі, який 20 жовтня 1995 р. зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Московського району. Від даного шлюбу сторони мають повнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, шлюб та сім'ю та несумісність характерів. Протягом останніх 2 (двох) років відносини між сторонами поступово погіршувались, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних стосунків. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, окремо проживають та не ведуть спільне господарство. Шлюб існує формально. Спроби зберегти сім»ю бажаних результатів не дали. Позивач та відповідач подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 жовтня 1995 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Московського району, про що складено актовий запис № 1182. Від даного шлюбу у подружжя є повнолітня донька: [PERSON], 1996 р.народження. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків. Спільне господарство сторони не ведуть. Кожен із них має різні погляди на життя, на взаємні права та обов»язки подружжя, що призводить до виникнення конфліктів в сім»ї та відсутність взаєморозуміння. Подальше існування сім"ї є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє почуття любові, відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім"ї. Шлюб існує формально. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім"ї є неможливим в зв"язку з відсутністю бажання сторін на відновлення шлюбних стосунків, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння. Сім"я існує формально, а отже шлюб може бути розірваний. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст..88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

позивач звернулася до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що вони з [PERSON] перебувають у шлюбі, який 22 жовтня 1994 р. зареєстровано Києво-Святошинським районним будинком урочистих подій Київської області. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя та несумісність характерів; після народження дитини сім»я фактично розпалась, відповідач не брав участі у веденні домашнього господарства, не надавав належної матеріальної допомоги сім»ї, не займався вихованням дитини, систематично вчиняв сварки та постійно виявляв неповагу до дружини. З лютого 2015 року сторони не підтримують шлюбні стосунки. Сторони окремо проживають та не ведуть спільне господарство. Шлюб існує формально. Позивач та відповідач подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 22 жовтня 1994 р. зареєстровано Києво-Святошинським районним будинком урочистих подій Київської області, про що складено актовий запис № 369. Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітній син - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що з лютого 2015 року сторони не підтримують шлюбних стосунків. Сторони окремо проживають. Спільне господарство не ведуть. Шлюб існує формально. Подальше існування сім"ї є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім"ї. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім"ї є неможливим в зв"язку з відсутністю бажання сторін на відновлення шлюбних стосунків, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння. Сім"я існує формально, а отже шлюб може бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

позивач звернулася до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що вони з [PERSON] перебувають у шлюбі, який 22 листопада 2014 р. зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м.Києві. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, шлюб та сім»ю, ведення спільного господарства та виховання дитини. Між сторонами постійно виникають суперечки, що завдає психологічних страждань позивачу. З травня 2016 року сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбні відносини. Шлюб існує формально. Позивач та відповідач подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 листопада 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис №3121. Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітня донька - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що з травня 2016 року сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільне господарство. Шлюб існує формально. Подальше існування сім"ї є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім"ї. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім"ї є неможливим в зв"язку з відсутністю бажання сторін на відновлення шлюбних стосунків, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння. Сім"я існує формально, а отже шлюб може бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

позивач звернулася до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що вони з [PERSON] перебувають у шлюбі, який 22 лютого 1997 р. зареєстровано виконкомом Ксаверівської сільської ради Васильківського району Київської області. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], та неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, несумісність характерів, втратою почуття любові та відсутністю взаєморозуміння. Між сторонами часто виникали суперечки з приводу побутових питань. Сторони не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільне господарство. Шлюб існує формально. Неодноразові спроби позивача зберегти сім»ю бажаних результатів не дали. Позивач та відповідач подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 22 лютого 1997 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Ксаверівської сільської ради Васильківського району Київської області, про що складено актовий запис № 4. Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітні діти: син - [PERSON], [INFO], та донька - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, окремо проживають та та не ведуть спільне господарство. Шлюб існує формально. Подальше існування сім"ї є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім"ї, втрачено почуття любові. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім"ї є неможливим в зв"язку з відсутністю бажання сторін на відновлення шлюбних стосунків, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння. Сім"я існує формально, а отже шлюб може бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

позивач звернулася до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що вони з [PERSON] перебувають у шлюбі, який 24.06.2000 р. зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінградського районного управління юстиції в м.Києві. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, шлюб та сім'ю, ведення домашнього господарства та виховання дитини. Відповіч часто зловживає алкогольними напоями, необґрунтовано пред'являє позивачу претензії, що принижує її честь та гідність та робить спільне проживання неможливим. Сторони не підтримують шлюбні стосунки, окремо проживають та не ведуть спільне господарство. Шлюб існує формально. Позивач та відповідач подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 24 червня 2000 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінградського районного управління юстиції в м.Києві, про що складено актовий запис № 527. Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітня донька - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків та окремо проживають. Спільне господарство не ведуть. Шлюб існує формально. Подальше існування сім"ї є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім"ї. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім"ї є неможливим в зв"язку з відсутністю бажання сторін на відновлення шлюбних стосунків, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння. Сім"я існує формально, а отже шлюб може бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

позивач звернулася до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що вони з [PERSON] перебувають у шлюбі, який 24 жовтня 1999 р. зареєстровано Журавлинською сільською радою Ставищенського району Київської області. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя та несумісність характерів, що часто призводило до виникнення між ними конфліктів та непорозумінь. Сторони не підтримують шлюбні стосунки. Сторони не ведуть спільне господарство. Шлюб існує формально. Позивач та відповідач подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 24 жовтня 1999 р. зареєстровано Журавлинською сільською радою Ставищенського району Київської області, про що складено актовий запис № 9. Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітній син - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків. Спільне господарство не ведуть. Шлюб існує формально. Подальше існування сім"ї є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім"ї. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім"ї є неможливим в зв"язку з відсутністю бажання сторін на відновлення шлюбних стосунків, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння. Сім"я існує формально, а отже шлюб може бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved