Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

У лютому 2016 року позивачка звернулась до суду із зазначеною вище позовною заявою, посилаючись на те, що вона є бабусею неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідачка у справі [PERSON] є матір"ю неповнолітнього [PERSON], [INFO].. У зв"язку з тим, що відповідачка повністю усунулась від виховання та утримання дитини,та у зв"язку з тим, що неповнолітній [PERSON] знаходиться на її, [PERSON], утриманні та вихованні, позивачка просить суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити, при цьому проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Представник служби у справах дітей Овідіопольської РДА в судовому засіданні позов підтримав. Представник прокуратури в судовому засіданні позов підтримав. Відповідачка в судове засідання не з"явилась. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї родини, свого народу та Батьківщини. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про стан здоров'я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.164 СК України батьки або один з них можуть бути позбавленні батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року № З «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування; медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно із статтею 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є бабусею неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідачка [PERSON] є матір"ю неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Неповнолітній [PERSON], [INFO] проживає разом зі своєю бабусею [PERSON], знаходиться на її утриманні та вихованні. Згідно з висновком органу опіки та піклування Овідіопольської РДА № 01/01-25/860 від 14.04.2016 року є доцільним позбавити батьківських прав відповідачку [PERSON] по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], оскільки вона ухиляються від виконання покладених на неї законом обов"язків щодо виховання та утримання дитини. Отже, з урахуванням вищевикладеного суд прийшов до висновку, що відповідачка жодним чином не виконує своїх батьківських обов'язків по відношенню до свого сина, у зв"язку з чим є усі правові підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав. З урахуванням обставин справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved