Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-05 00:00:00

У серпні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом де вказує, що 25.09.2007 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений договір споживчого кредиту №840/1-27/16/3/7-265, за яким остання отримала кредит на купівлю транспортного засобу у розмірі 43301 швейцарський франк зі сплатою відсотків у розмірі 8,6% річних та з кінцевим терміном повернення до 10.09.2014 року. У той же день між ним та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки за яким він зобов"язався солідарно відповідати перед позивачем у випадку прострочення [PERSON] зобов"язання. Відповідачі належним чином свої зобов"язання не виконували внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 06.06.2016 року становить 31801 швейцарський франк 57 рапенів, що за курсом НБУ еквівалентно 802588 грн.50 коп. та складається з: заборгованості за кредитом - 16293 швейцарський франк 53 рапени що еквівалентно 411206 грн.11 коп.; заборгованості за відсотками - 6262 швейарських франки 87 рапенів, що еквівалентно 158058 грн.47 коп; пені за несвоєчасне повернення кредиту - 7885 швейцарських франків 16 рапенів, що еквівалентно 199000 грн. 83 коп.; пені за несвоєчасне повернення повернення відсотків - 1360 швейцарських франків 01 рапен, що еквівалентно 34323 грн.10 коп. На неодноразові звернення з вимогами про повернення кредиту, відповідачі ніяких заходів не прийняли. Тому просив стягнути з відповідачів солідарно зазначену суму заборгованості за кредитним договором та судовий збір у розмірі 12038 грн.83 коп. Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав і просив задовольнити у повному обсязі. Надав суду пояснення аналогічні викладеним в позові. Відповідачі у судове засідання не з"явились, будучи належним чином повідомленими проч ас та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у їх відсутність суду не надавали. Тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав і просив відмовити у їх задоволенні, застосувавши наслідки спливу строків позовної давності. Заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Як встановленовлено у судовому засіданні 25.09.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір споживчого кредиту №840/1-27/16/3/7-265, за яким остання отримала кредит на купівлю транспортного засобу у розмірі 43301 швейцарський франк зі сплатою відсотків у розмірі 8,6% річних та з кінцевим терміном повернення до 10.09.2014 року. У той же день між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки за яким він зобов"язався солідарно відповідати перед позивачем у випадку прострочення [PERSON] зобов"язання (а.с.3-10). Згідно з пунктом 1.1 кредитного договору кредитор надав позичальнику в користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 43301 швейцарський франк зі сплатою відсотків у розмірі 8,6% річних, з наступним порядком погашення суми основної заборгованості до 10 числа кожного місяця відповідно до графіку, вказаному в підпункті 1.1.1 пункту 1.1 статті 1 договору та кінцевим строком повернення до 10.09.2014 року. Відповідно до пункту 1.3 договору, на забезпечення позичальником виконання своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги сторони уклали з позичальником договір застави транспортного засобу, зазначеного в пункті 1.2 договору, заставною вартістю 194375 грн, який також забезпечує виконання зобов'язання позичальника за додатковим договором. За умовами пункту 2.3 договору моментом (днем) повернення кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки кредитора суми кредиту, нарахованих процентів та можливих пені і штрафних санкцій, визначених цим договором, якщо інше не випливає з умов цього договору. Згідно з підпунктом 2.4.1 кредитного договору сплата процентів здійснюється щомісяця у валюті наданого кредиту не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, у якому нараховано проценти, а також у день повернення заборгованості за кредитом у повній сумі. Відповідно до умов підпункту 2.4.2 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті наданого кредиту щомісяця, в останній робочий день поточного місяця за період з останнього робочого дня попереднього місяця по день, що передує останньому робочому дню поточного місяця, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі. При розрахунку процентів ураховується день надання і не враховується день погашення кредиту. Згідно з умовами пункту 2.5 договору погашення заборгованості позичальника за цим договором здійснюється в такій черговості: прострочена заборгованість за нарахованими процентами; прострочена заборгованість за кредитом; строкова заборгованість за нарахованими процентами; строкова заборгованість за кредитом; пеня за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів; штраф. У підпункті 3.2.3 кредитного договору зазначено, що кредитор має право вимагати повернення кредиту, нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій, у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше за один календарний місяць, перевищення суми заборгованості за суму кредиту більш як на 10 %, несплати позичальником більше однієї виплати, яка перевищує 5 % від суми кредиту. Згідно з підпунктом 3.3.9 кредитного договору позичальник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі погашати кредит з нарахованими процентами за фактичний день його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному пунктом 1.1 кредитного договору. Пунктом 4.1 кредитного договору передбачено, що в разі прострочення позичальником строків сплати процентів та строків повернення кредиту, визначених договором, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, що діє у момент прострочення. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості останній платіж за кредитним договором [PERSON] внесла 29 березня 2011 року (а.с.16). Відповідно до статті 256 Цивільного Кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За частинами першою, п'ятою статті 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Як зазначалося вище, сторони кредитного договору встановили як строк дії договору, так і строки виконання зобов'язань за щомісячним погашенням платежів. Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. Таким чином, пред'явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов'язання та зумовлює перебіг позовної давності. У зв'язку з порушенням боржником виконання зобов'язання за кредитним договором банк використав право достроково вимагати з позичальника повернення заборгованості за кредитним договором, надіславши 12 червня 2013 року претензію (вимогу) боржнику про дострокове негайне повернення всієї суми кредиту й пов'язаних з ним платежів (відсотків). Отже, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про негайне повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня після одержання такої вимоги. Банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором 16 серпня 2016 року. Таким чином, оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів призводить суд до висновку про те, що банком був пропущений строк позовної давнини, а тому позов задоволенню не підлягає. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed