Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивач у лютому 2015 року звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором №3970.10.00.2103 від 20.06.2014 року в розмірі - 208 590,38 грн. та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача надала заяву про розгляд справи у їх відсутності, вимоги підтримала та не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, заперечень на позов чи заяв на відкладення з поважних причин не подав. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Так з"ясовано, що 20 червня 2014 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір №3970.10.00.2103, відповідно до якого позичальник отримав кредит в сумі 199 251,35, на строк до 19.06.2021 року, зі сплатою змінюваної процентної ставки на перший період дії ставки, надалі первинна процентна ставка в розмірі 11,99 % річних. За умовами договору кредит видано на наступні цілі: для здійснення повної/часткової оплати за договором Купівлі-продажу транспортного засобу марки Volkswagen, модель Polo 1.2, дата випуску 2014, № кузова [NUMBER], укладеного між відповідачем та ТОВ "Порт-Олві"; для оплати страхування від нещасних випадків в сумі 5 784,65 грн. Зобов'язання Кредитором виконано в повному обсязі. Позичальник, в свою чергу, прийняв на себе зобов'язання, повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені Договором (п.2.1) та/або Додатками до нього. Згідно ст. 1054 ЦК України, за Кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад.» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Пунктом 5.1. договору передбачено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань за Договором позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п. 3.2 цього договору, але не менше десяти гривень за кожний день прострочення. За невиконання взятих на себе зобов"язань по поверненню кредиту позичальник, крім сплати пені, відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі, в тому числі й упущену вигоду. Позичальник свої зобов'язання, передбачені Кредитним договором щодо своєчасності погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом, не виконує, внаслідок чого станом на 20.11.2014 року має заборгованість за кредитним договором в розмірі 208 590,38 грн., з них: 199 251,35 грн.- неповернута сума кредиту; 8 690,90 грн. - прострочена заборгованість по відсоткам; 648,13 грн.- пеня по простроченій заборгованості, розрахунок якої додається (а.с. 20-29). У відповідності до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов"язання може забезпечуватися неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання ( ст. 549 ЦК України). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню - 2 085,90 грн. судового збору.

Outcome: approved