Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом в якому просить визначити їй додатковий трьохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Позов обгрунтовано тим, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно. На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт від 14.09.2016 року, яким частину належного їй майна, а саме земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER], площею 1,7050 га, заповіла [PERSON], якому 02.10.2017 року було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Таким чином, своє право на спадкування майна після смерті [PERSON], яке було визначене у заповіті, [PERSON] реалізував у повній мірі. Крім вказаної земельної ділянки до складу спадщини [PERSON] входить і інше майно, право на яке підлягає спадкуванню за законом. Позивачка [PERSON], як донька [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги спадкування на права та обов"язки [PERSON] , які не було охоплені заповітом, однак у визначений законом шестимісячний строк не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що призвело до пропуску зазначеного строку. Причиною пропуску строку позивач вказує перебування на роботі за кордоном в Італії, де вона фактично з 2011 року постійно перебуває та працює. 06.02.2017 року [PERSON] приїхала в с. Лісниче на похорони до матері та зі сплином дев"яти днів після її смерті повернулася до Італії, для продовження виконання своїх трудових обов"язків. За час перебування на території України з 06.02.2017 по 14.02.2017 року позивачка не мала змоги звернутися до органів нотаріату з заявою про прийняття спадщини , адже була зайнята організаційними питаннями пов"язаними з похованням матері та організацією поминального обіду. Представник позивача - адвокат Вересюк М.В. надав до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача - сільський голова Світайло О. надав до суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи у відсутність представника Лісниченської сільської ради Бершадського району Вінницької області. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що [INFO] в с. Лісниче Бершадського району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно. На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт від 14.09.2016 року, яким частину належного їй майна, а саме земельну ділянку кадастровий, номер [NUMBER], площею 1,7050 га, заповіла [PERSON], якому 02.10.2017 року було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Таким чином, своє право на спадкування майна після смерті [PERSON], яке було визначене у заповіті, [PERSON] реалізував у повній мірі, що підтверджується копією спадкової справи № 98/12017 до майна померлої [PERSON] Позивач [PERSON] є дочкою померлої [PERSON] та спадкоємцем за законом першої черги спадкування на права та обов"язки [PERSON] , які не були охоплені заповітом, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] та Свідоцтвом про шлюб, згідно якого після укладення шлюбу [PERSON] взяла прізвище [PERSON]. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачка [PERSON], у зв"язку з постійним перебуванням на роботі за кордоном, в Італії, у визначений законом шестимісячний строк не звернулася до нотаріальних органів з заявою про прийняття спадщини, що призвело до пропуску зазначеного строку. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В п. 24 Постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України висловив наступну правову позицію, що у випадку, коли особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та визначити позивачеві додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вимоги щодо стягнення судових витрат позивачем не пред'являлись.

Outcome: approved