Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3863 від 01.11.2007 року, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] отримав в позивача кредит в розмірі 26000,00 дол.США для придбання автомобіля, з кінцевим терміном погашення до 31.10.2014 року із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % річних. Для забезпечення повернення кредиту позивачем укладено з [PERSON] договір поруки від 30.03.2010 року. Крім цього з [PERSON] укладено договір застави т/з №5425 від 01.11.2007 року, за яким відповідач передав у заставу автомобіль марки OPEL VEKTRA OZCF 69, 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER]. Внаслідок порушення відповідачами взятих на себе кредитних зобов"язань за відповідачами наявна заборгованість за кредитними зобов'язаннями, яку банк просить суд стягнути. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися повторно, про причину неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підстверджується матеріалами справи (а.с. 51, 52, 57, 58). З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржників заборгованості за кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що 01.11.2007 року між ПАТ "БРОКБІЗНЕСБАНК" в особі Івано-Франківського регіонального відділення ПАТ "БРОКБІЗНЕСБАНК" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 3863, за яким банк надав, а позичальник (відповідач) отримав кредит в розмірі 26000,00 дол. США для придбання автомобіля. Отриману суму кредиту відповідач зобов"язався погашати щомісячно з кінцевим терміном погашення до 31.10.2014 року та щомісячно до 15 числа, наступного за місяцем, в якому нараховані відсотки, сплачувати їх в розмірі 12% річних за користування кредитом (а.с. 4-7). Для забезпечення повернення кредиту позивачем укладено з [PERSON] договір поруки від 30.03.2010 року (а.с.8, 9). 01.11.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір застави транспортного засобу, відповідно до якого [PERSON] передав у заставу автомобіль OPEL VECTRA OZCF 69, 2007 року випуску, державний реєстраційний № [NUMBER] (а.с.10, 11). Відповідно до вимог ст.ст. 541, 543, 554, 589 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою та заставою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники і поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки тощо, а кредитор, у разі невиконання зобов'язання, набуває право вимоги до поручителя та/або право звернення стягнення на предмет застави. Також відповідно до п.1.1 договору поруки, поручитель зобов'язується відповідати перед Кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання Боржником усіх його зобов'язань за кредитним договором №3863 від 01.11.2007р. та додатковими угодами, що виникнуть на його підставі в майбутньому (а.с. 8). Починаючи з вересня 2010 року відповідач [PERSON] та відповідач [PERSON] не виконують належним чином взятих на себе зобов'язань щодо сплати кредиту, відсотків та страхування предмету іпотеки (а.с. 16, 17). Відповідно до п.3.1.3 кредитного договору позивач має право вимагати у відповідача дострокового повернення заборгованості у випадку прострочення відповідачем сплати чергового платежу по кредиту або процентів за користування кредитом строком понад 2 (два) місяці (а.с.5). З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідачів позивачем 11.04.2013р., 15.05.2013р., 05.06.2013р. було надіслано претензійні листи відповідно за №282/045, №415/045, №497/045 з вимогою сплатити кредитну прострочену заборгованість за кредитом та нарахованими відсотками (а.с.19-21). Претензійні листи відповідачі залишили без відповіді, заборгованість не погасили. Також з позичальником [PERSON] проводилась робоча зустріч від 21.07.2009р., про що був складений протокол робочої зустрічі. На даній зустрічі, позичальник борг визнав і зобов'язувався погашати кредит, згідно встановленого графіку. Станом на 01.04.2014р. заборгованість по кредитному договору №3863 від 10.11.2007р. складає 19 513,57 дол. СІЛА, що в гривневому еквіваленті становить 214 612 грн. 24 коп. з яких: заборгованість за кредитом - 12 462,32 дол.США, що в гривневому еквіваленті становить 137 061 грн. 84 коп.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 2 891,50 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 31 801 грн. 01 коп.(а.с. 16, 17). Відповідно до п.7.1 кредитного договору, у випадку порушення строків платежів за кредитом або відсотках за користування ним та виникнення простроченої заборгованості, позичальник повинен сплатити Банку неустойку за кожний день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, що визначена п.1.1 Договору, від суми простроченої заборгованості (а.с.6). Банком були нараховані штрафні санкції в розмірі - 4 159,75 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 45 749 грн. 39 коп. (а.с.18). Позивачем станом на 01.04.2014 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором № 3863 від 01.11.2007 року, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості за кредитними зобов'язаннями в розмірі 19 513,57 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 214 612 грн. 24 коп. (а.с.16, 17). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідачами не представлено суду. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому з відповідачів слід стягнути в дохід держави по 1 073 грн. 06 коп. витрат по оплаті судового збору з кожного. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 541, 543, 554, 589, 1054 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ч.3 ЦПК України,

Outcome: approved