Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до [PERSON], в якому просить шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 23 травня 1992 року відділом ЗАГС м.Рівне, актовий запис №632, розірвати. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 23 травня 1992 року між ним та [PERSON], відділом ЗАГС м. Рівне було зареєстровано шлюб, актовий запис №632. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачем виявився невдалим, вони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім"ю. Між ними часто виникали непорозуміння з самих дріб"язкових життєвих питань. Різні спроби зі сторін покращити подружнє життя та вплинути на їх взаємовідносини закінчилися невдало. Шлюбні відносини між нами фактично припинилися вже досить тривалий час, вони втратили одне до одного почуття любові та поваги. Примирення з відповідачем не можливе, подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Шлюб існує формально, сім"я фактично розпалася, майновий спір відсутній. Ухвалою суду від 29 січня 2019 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 18 лютого 2019 року з повідомленням (викликом) сторін, визначено сторонам строк для подання відзиву на позов, відповіді та заперечень. 18 лютого 2019 року підготовче судове засідання відкладено на 04 березня 2019 року у зв"язку із перебуванням судді у відпустці. В підготовчому судовому засіданні 04 березня 2019 року представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити. Відповідач в підготовчому судовому зсадінні 04 березня 2019 року позовні вимоги визнала, не заперечила проти задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідач позов визнала, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Заслухавши виступи учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з"ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. 23 травня 1992 року відділом ЗАГ м.Рівне, актовий запис № 632, між сторонами було зареєстровано шлюб, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюб серії ІІ-ГЮ № 252973 (а.с. 4). Від шлюбу у сторін народився син, [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ №117904 (а.с. 12). Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились, від шлюбу у них є спільний син, збереження сім"ї та примирення між ними неможливе, позивач наполягає на розірванні шлюбу, то суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами суперечило б інтересам позивача, тому його слід розірвати. Вимог про стягнення судових витрат не заявлено. На підставі наведеного, ст.ст. 110,112 Сiмейного кодексу України,

Outcome: approved