Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом з вимогою стягнути з відповідачки заборгованість за договором суборенди № НПА 1/6 від 01.09.2019 року у розмірі 31585,95 гривень. Обґрунтовано позов тим, що 01.09.2019 року між ТОВ «Рента Компані» та [PERSON] укладено Договір суборенди № НПА1/6. Відповідно до умов Договору суборенди ТОВ «Рента Компані» зобов`язалась передати, а Орендар [PERSON] прийняти у тимчасове платне користування (суборенду): приміщення площею 36 кв.м, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , за умовами якого позивач передав, а відповідач прийняла у строкове платне користування приміщення відповідно до акту прийому-передачі від 01.09.2019 року. Відповідач зобов`язалася своєчасно та в повному обсязі вносити на зазначений в договорі рахунок орендаря суборенду плату, визначену договором. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 08.02.2021 року виникла заборгованість, яка складає 31585,95 гривень, з яких 29700 гривень залишок заборгованості за орендну плату, 1514,70 гривень розмір інфляційних збитків на суму боргу в строк з 01.09.2020 року по 08.02.2021 року, 371,25 - 3% річних від простроченої суми нарахованих згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України в строк з 01.09.2020 року по 08.02.2021 року. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 05.03.2021 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Згідно даних рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачка відсутня за вказаною адресою, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України - http://ns.hs.court.gov.ua/sud2115/, в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України (оскільки його зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи невідомі), про причини своєї неявки суду не повідомила. Відзиву на позов не подала. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Жодних доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, відповідач не надав, в тому числі не спростовано розміру нарахованої суми заборгованості. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 01.09.2019 року між ТОВ «Рента Компані» та [PERSON] укладено Договір суборенди № НПА1/6. Відповідно до умов Договору суборенди ТОВ «Рента Компані» зобов`язалась передати, а Орендар [PERSON] прийняти у тимчасове платне користування (суборенду): приміщення площею 36,00 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] , (а.с.5-8). Разом з договором, сторонами був підписаний акт приймання-передачі (до договору суборенди № НПА 1/6 від 01.09.2019 року) (а.с.9). Відповідно до пункту 10.2 розмір орендної плати становить 2700 гривень, без ПДВ в місяць та підлягає сплаті до п`ятого числа місяця за місяць фактичного користування. Таким чином, уклавши договір суборенди об`єкта нерухомості від 01.09.2019 року, між сторонами виникли договірні зобов`язання. Пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відносини сторін за правовою природою є договором найму (оренди). Частиною першою статті 759 Цивільного кодексу України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до частини першої статті 761 Цивільного кодексу України право передання майна у найм має власник речі, або особа, якій належать майнові права. Згідно із частиною першою статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Статтею 774 Цивільного кодексу України встановлено, що передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності з частиною першою статті 795 Цивільного кодексу України передання наймачеві будівлі оформлюється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Згідно із частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п. 10.1 орендна плата за Договором сплачується Орендарем на рахунок № [NUMBER] а Акційному банку «Південний» МФО 328209. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі та передав у строкове платне користування відповідачу майно, приміщення, як це передбачено договором, однак, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 29700 грн. Відповідно до повідомлення АБ «Південний» у період з 01.09.2019 року по 11.02.2021 року грошові кошти від [PERSON] не зараховувались (а.с.11) Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно із частиною другою статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 Цивільного кодексу України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. За таких обставин, суд також знаходить підстави для стягнення з відповідача втрат від інфляції та 3% річних, як це передбачено статтею 625 Цивільного кодексу України. Також, відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч. ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Разом з тим, ч. 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В обгрунтування отримання правової допомоги позивачем, представник позивача - адвокат Пахомов І.Ю. долучив договір № 1/7-20 про надання правової допомоги від 1.07.2020 року, відповідно якого ТОВ "Рента Компані" (далі - замовник) доручає та оплачує, а адвокатське об"єднання "ЮРПРАЙМ" бере на себе зобов"язання представляти інтереси замовника у всіх державних та інших підприємствах, установах, організаціях..., а також вести від імені замовника справи у всіх судових установах України, незалежно від їх місця знаходження..."(а.с.14-16) Відповідно ордера на надання правничої допомоги серії ВН № 1026931, адвокату Пахомову Ігору Юрійовичу доручено представництво інтересів ТОВ "Рента Компані" в Нижньосірогозькому районному суді Херсонської області. (а.с.12) Разом з тим, не зі змісту договору про надання правової допомоги ні зі змісту ордера не вбачається щодо надання правової допомоги саме у цивільній справі за позовом до [PERSON] . Крім того, матеріали справи не містять доказів фактичного понесення позивачем витрат на правничу допомогу, оскільки до матеріалів справи не надано жодного документу, який підтверджує їх перерахування на користь особи, яка надавала правничу допомогу. Також не долучено акту приймання - передачі наданих послуг. Враховуючи викладене, відсутні підстави для стягнення з відповідачки витрат на правову допомогу в розмірі 2000 гривень. Разом з тим. підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 гривень з відповідачки на користь позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved