Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 28.05.13 р., відповідач отримав кредит в розмірі 12 888 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості мало здійснюватись у наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця наданням банкові грошових коштів (щомісячного платежу) для погашення заборгованості за кредитом. Зазначає, що відповідач письмово підтвердив свою згоду на те, що Генеральна угода разом із запропонованими ним Умовами та правилами складає між сторонами кредитний договір. Однак, відповідач своїх зобов»язань за кредитним договором належно не виконує. За станом на 09.02.14 р. загальна заборгованість відповідача перед позивачем склала 22 491 грн. 34 коп., у т. ч.: 12 888 грн. заборгованості за кредитом; 1 662 грн. 54 коп. заборгованості по процентах за користування кредитом; 6 393 грн. 59 коп. штрафу згідно з п. 2.2 Генеральної угоди; 500 грн. штрафу (фіксованої частини), 1 047 грн. 21 коп. штрафу (процентної складової). Просить позов задовольнити, стягнути суму боргу та судові витрати у справі. В судове засідання представник позивача не з»явився, хоча позивач належно оповіщений, причини неявки свого представника суду не повідомив. Попередньо подано до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, у якій зазначено, що позов підтримує повністю, просить позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча належно оповіщений, про причин неявки суду не повідомив, письмового заперечення проти позову до суду не подав. Суд, з врахуванням позиції позивача, вважає за можливе розглянути справу у відсутності осіб, які не з»явились, відповідно до положень ст. ст. 224 - 228 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підставні та підлягають до повного задоволення. Із змісту ст. ст. 1 054, 1 055 ЦК України слідує, що за кредитним договором, укладеним у письмовій формі, банк зобов"язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язаний повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 1 050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов"язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов"язаний сплатити неустойку, відповідно до ст.ст. 549 - 552 ЦК України, що нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1 048 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. ст. 549, 551 ЦК України, неустойка (пеня), що являє собою грошову суму, що встановлена договором, підлягає передачі боржником кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання та обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов"язання за кожен день прострочення виконання. Як вбачається з матеріалів справи, а саме: копій: Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 28.05.13 р., витягу з Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.10 р. № СП - 2010 -256, між позивачем як кредитором та відповідачем як позичальником склались зобов"язальні правовідносини, за якими позивач надав відповідачеві кредит в сумі 12 888 грн.. Умови повернення кредиту та сплати відсотків, сплати пені та штрафу у порядку та розмірах, вказаних позивачем у позовній заяві, сторонами, дійсно, погоджено. Згідно з розрахунком заборгованості по кредиту, загальна заборгованість за кредитом за станом на 09.02.14 р. склала 22 491 грн. 34 коп., що не погашена. Із копії вищезазначених документів, слідує, що відповідач зобов»язувався вчасно повернути суму кредиту, вчасно та у повному обсязі сплачувати відсотки по кредитному договору, а також, за наявності певних умов, передбачених кредитним договором, сплатити інші платежі - штраф, пеню. Розрахунком заборгованості, наданим позивачем, стверджуються його вимоги, закладені до відповідачів, у повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що відповідач порушив умови кредитного договору, укладеного між ним та банком, сума заборгованості нарахована вірно та відповідно до умов кредитного договору, а тому заборгованість підлягає стягненню у повному розмірі із відповідача на користь позивача. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, суд вважає, що вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved