Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

Представник позивача просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів на користь Кредитної спілки "Тайстра" заборгованість в сумі 16002,64 гривень боргу по кредитному договору № 350 від 16.10.2014 року, 9297,42 грн. процентів за користування кредитом, разом: 25300,06 грн., та судовий збір в розмірі 1600,00 грн. Свої \~вимоги мотивує тим, що згідно укладеного кредитного договором № 350 від 16.10.2014 року [PERSON] отримав кредит на суму 20000,00 грн. на споживчі цілі терміном на 18 місяців, із 16.10.2014 року по 16.04.2016 року із щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом з розрахунку 50 % річних та погашення основної суми кредиту відповідно до графіку місячних платежів. Для забезпечення виконання договору було укладено договори поруки №350 від 16.10.2014 року та №350-1 від 16.10.2014 року, згідно яких [PERSON] та [PERSON] на добровільних засадах взяли на себе зобов'язання перед кредитодавцем відповідати по зобов'язаннях позичальника. З дня отримання кредиту [PERSON] жодного разу не здійснив сплату, яка б відповідала графіку розрахунків. З червня 2016 року по листопад 2017 року не було здійснено жодної сплати, яка б відповідала графіку місячних платежів, що являється грубим порушенням зобов»язань та істотних умов договору. Згідно п. 4.1. договорів поруки [PERSON] та [PERSON] відповідають перед КС «Тайстра» у тому ж обсязі, що і [PERSON] На неодноразові повідомлення про дострокове повернення боргу та досудове врегулювання спору відповідачі не реагували. Такі дії позичальника та поручителя свідчать про відмову від добровільного повернення ними боргу, через що кредитна спілка змушена звертатися з даним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала,\~ просила його задовольнити. Додатково долучила заяву про врахування витрат, пов"язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи, відповідно до якої просить окрім судового збору, стягнути з відповідачів і витрати, понесені КС "Тайстра", пов"язані з публікацією в газеті "Галичина" про виклик відповідачів, що становить 240,00 грн. Відповідачі повторно в судове засідання не з"явились, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоч про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, про що свідчать оголошення в газеті "Галичина" від 04.01,2018 року № 1-2 (5348-5349). Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідачі не з"явились на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомили, відзиву на позов або заяви про розгляд справи у їхній відсутності не надали, а представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частина 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (тобто, положення про договір позики), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором не встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. Згідно п. 1.1 світлокопії кредитного договору № 350 від 16.10.2014 року КС „Тайстра надала [PERSON] кредит у розмірі 20000,00 грн. на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобовязався повернути кредит та сплатити проценти в розмірі 50 % річних (а.с 10). Про те, що позивачем надано [PERSON] кредит у розмірі 20 000,00 грн. свідчить також копія видаткового касового ордера від 17.10.2014 року (а.с. 16). Відповідно до п. 1.3 вищевказаного кредитного договору він укладений на 18 місяців та діє з 16.10.2014 до 16.04.2016 року. Згідно п. 3.1.1. договору кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом в повному обсязі та виконання усіх інших зобов"язань, передбачених цим договором. У п. 3.2.2. вищевказаного договору зазначено, що позичальник зобовязується погашати кредит та сплачувати проценти в порядку, визначеному цим договором. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов»язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов»язання боржником. У відповідності до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно п. 1.1 світлокопій договорів поруки № 350 та № 350-1 від 16.10.2014 року [PERSON] та [PERSON] поручилисть перед кредитором за виконання боржником [PERSON] своїх зобовязань, що виникли за кредитним договором № 350 від 10.10.2014 року. У п. 3.1 вказаного договору поруки зазначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником своїх зобовязань за кредитним договором, поручитель зобовязується не пізніше 3 календарних днів з моменту повідомлення кредитором про невиконання або неналежне виконання боржником прийнятих на себе зобовязань сплатити кредитору відповідну суму грошових коштів. Згідно п. 4.1. договору поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Розмір боргу стверджується наявною в матеріалах справи світлокопією особової картки [PERSON] по розрахунках по кредитах № 350, відповідно до якої сума процентів, належних до сплати, станом на 09.11.2017 року складає 9297,42 грн., непогашена частина кредиту становить 16002,64 грн. та відповідно до ст.77 ЦПК України є належним доказом. З огляду на те, що [PERSON] прострочив погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, не повернув отриманий кредит в повному розмірі за вказаним вище договором, а поручителі взяли на себе зобовязання відповідати за борги позичальника, однак не виконують їх, суд вважає за необхідне позов задовольнити: з відповідачів в користь позивача підлягає стягненню солідарно вищевказана заборгованість та пропорційно розміру задоволених позовних вимог судові витрати в сумі 1840,00 грн., по 616, 70 грн. з кожного. На підставі викладеного, ст.ст. 625, 651, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved