Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Головний лікар Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 (далі - ХОПЛ №1) звернувся до суду з заявою про продовження госпіталізації [PERSON] у психіатричному закладі в примусовому порядку терміном на 3 місяці, посилаючись на те, що вона страждає на психічний розлад, а її лікування та обстеження можливе тільки в умовах стаціонару. В судовому засіданні представник лікарні заяву підтримав та пояснив, що [PERSON] страждає на резидуальну шизофренію, внаслідок чого вона неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, а також вчиняє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих. В зв"язку з наявністю важкого психічного розладу, внаслідок якого хвора не може дати усвідомленої згоди на госпіталізацію, згідно рішення Ярмолинецького районного суду від 6 серпня 2015 року [PERSON] була госпіталізована в ХОПЛ № 1 в примусовому порядку. 02.11.2015 року [PERSON] була повторно оглянута комісією лікарів-психіатрів ХОПЛ №1, яка прийшла до висновку про необхідність продовження лікування хворої в умовах стаціонару. Рішенням Ярмолинецького районного суду від 03.11.2015 року хворій [PERSON] було продовжено лікування в умовах стаціонару на три місяці. 02.02.2016 року [PERSON] знову повторно була оглянута комісією лікарів-психіатрів ХОПЛ №1, яка прийшла до висновку про необхідність продовження лікування хворої в умовах стаціонару. [PERSON] в судовому засіданні не змогла усвідомлено висловити власну думку відносно продовження її госпіталізації у психіатричному закладі. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви про продовження госпіталізації хворої. Заслухавши пояснення представника лікарні, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно ч. 3 ст. 17 Закону України "Про психіатричну допомогу" у разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати шість місяців. Судом встановлено, що [PERSON] була доставлена в ХОПЛ № 1 04.08.2015 і в зв"язку з наявністю в неї важкого психічного розладу рішенням Ярмолинецького районного суду від 6 серпня 2015 року була госпіталізована в ХОПЛ № 1 в примусовому порядку. 02.11.2015 року [PERSON] була повторно оглянута комісією лікарів-психіатрів ХОПЛ №1, яка прийшла до висновку про необхідність продовження лікування хворої в умовах стаціонару. Рішенням Ярмолинецького районного суду від 03.11.2015 року хворій [PERSON] було продовжено лікування в умовах стаціонару на три місяці. 02.02.2016 року відповідно до ст. 17 Закону України "Про психіатричну допомогу" [PERSON] була повторно оглянута комісією лікарів-психіатрів, які прийшли до висновку про необхідність продовження лікування хворої в психіатричному стаціонарі в примусовому порядку терміном до 3 місяців, оскільки встановлено, що [PERSON] страждає на резидуальну шизофренію, що проявляється в неадекватностях та грубості в поведінці, розірваності мислення, несистематизованих різнопланових, малозмістовних висловлюваннях хворої, бідності анамнестичних відомостей, відсутності соціальних контактів, бідності мови, одноманітності емоцій, соціальній відгородженості, епізодичній агресивності, збудженості, відчутті страху, внаслідок чого вона неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, а також виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих. Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів ХОПЛ №1 від 02.02.2016, згідно якого [PERSON] страждає на психічний розлад, протягом лікування стан хворої особливо не покращився, а виявлені порушення позбавляють її здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку, медичною картою стаціонарного хворого, рішеннями Ярмолинецького районного суду від 06.08.2015 р., 03.11.2015 р. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви головного лікаря ХОПЛ № 1 та продовження госпіталізації [PERSON] в психіатричному стаціонарі в примусовому порядку. На підставі ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved