Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивач звернувся в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до відповідача про стягнення аліментів, в якому вказав про те, що він перебував з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 15.10.2010 року по 05.12.2012 року. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. У період з 30.07.2012 року по 02.12.2013 року дитина проживала разом з позивачем, перебувала на його утриманні, а відповідач у даний період часу взагалі не піклувалася про здоров"я дитини, ухилялася від обов"язку щодо утримання дочки, ніякої матеріальної допомоги не надавала, тому він звернувся до суду з вказаним позовом та просив суд стягнути з [PERSON] аліменти за період часу з 30.07.2012 року по 02.12.2013 року. В судове засідання позивач не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги щодо стягнення аліментів не визнала, надала письмові заперечення, в яких вказала про те, що позивач не піклувався про дитину, в зазначений період часу дитина проживала не з ним, а разом зі своєю бабусею - матір"ю позивача, у м. Первомайську Луганської області. Весь цей час відповідач, недивлячись на те, що їй чинилися перешкоди для спілкування з дитиною, їздила до неї в м. Первомайськ, купувала необхідні для дитини речі - одяг, взуття, іграшки, здійснювала переказ грошових коштів, передавала поштою речі для дитини з Києва. Також представник відповідача зазначила про те, що позов не підлягає задоволенню, оскільки аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Позивач не надав жодних доказів того, що він вживав заходів для одержання аліментів з відповідача до дня звернення до суду, але не міг їх одержати у зв"язку з ухиленням останнього від їх сплати. Крім того, рішенням Апеляційного суду м. Києва від 28.05.2013 року визначено проживання дитини з матір"ю [PERSON] та призначено аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн. щомісячно, які позивач не сплачує. Суд, вислухавши заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.10.2010 року по 05.12.2012 року (а. с. 3). У шлюбі у них народилася дочка - [PERSON], [INFO] (а. с. 4). Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 28.05.2013 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] та утримання [PERSON] щомісячно в розмірі 1000 грн. з 05.07.2012 року по 31.07.2012 року та з 28.05.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57?60 ЦПК України. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Доводи позивача про те, що ним вживалися заходи для стягнення аліментів та те що відповідачка ухилялася від виконання своїх обов"язків щодо утримання дитини не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки з наданих до суду документів представником відповідача вбачається протилежне, а тому суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed