Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Представник позивача [PERSON]- [PERSON] в судовому засіданні, підтримав позовні вимоги позивача з підстав, викладених у заяві про зміну предмета позову. Просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» на користь позивача [PERSON] 400 582, 27 гривень в якості відшкодування збитків, внаслідок неналежного виконання зобов"язань за Договором № 283/2-100 від 23 січня 2008 року про участь у Фонді фінансування будівництва. Представник відповідача Шевчук О.І. в судовому засіданні, позовні вимоги позивача не визнала, з підстав, викладених у наданих суду письмових заявах та письмових поясненнях на позовну заяву позивача. Просить суд відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі приходить до наступного: 23 січня 2008 року між [PERSON] та Акціонерним комерційним банком «Київ», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Київ», було укладено договір № 283/2-100 про участь у Фонді фінансування будівництва, згідно з яким [PERSON] взяла на себе зобов"язання і передала горошові кошти в сумі 400 582,27 гривні до Фонду фінансування будівництва /далі ФФБ/, в довірче управління Акціонерного комерційного банку «Київ» /далі Управитель/, а Управитель взяв на себе зобов"язання прийняти кошти до ФФБ в довірче управління з подальшим використанням їх відповідно до Правил Фонду фінансування будівництва, що і було зроблено Управителем. Об"єктом інвестування за вищезазначеним договором є трьохкімнатна квартира [ADDRESS] в м. Рівне. Згідно з свідоцтвом про участь у ФФБ виду «А» багатоповерхового житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS], від 17 березня 2008 року, запланована дата введення обєкта будівництва в експлуатацію-січень 2009 року, однак об"єкт інвестування до цього часу в експлуатацію не введено, що на думку позивача свідчить про неналежне виконання Акціонерним комерційним банком «Київ» своїх зобовязань за Договором № 283/2-100 від 23 січня 2008 року про участь у ФФБ. В той-же час позивач не просить суд розірвати вищезазначений договір, не просить суд стягнути з відповідача сплачені позивачем 400 582,27 гривні, а просить суд стягнути з відповідача, як вважає позивач, завдані позивачу збитки на вищезазначену суму, внаслідок неналежного виконання зобов"язань за вищезазначеним Договором, тобто позивач бажає бути в договірних відносинах з банком, отримати квартиру, введення будинку, в якому вона знаходиться, як пояснив представник відповідача, заплановано на кінець 2014 року, а також отримати суму збитків 400 582,27 гривень, внаслідок неналежного виконання зобов"язань відповідачем, в чому полягають ці збитки ні в позовній заяві не зазначено, ні в судовому засіданні представник позивача не пояснив суду. Згідно ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у звязку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушенного права /реальні збитки/, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено /упущена вигода/. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встновлених ст. 61 ЦПК України, чого представником позивача доведено не було. Підстави та порядок повернення коштів довірителю визначено умовами договору про участь у ФФБ, Правилами ФФБ та Законом України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю». Так, відповідно до Правил управитель здійснює довірче управління майном, зокрема, отримує кошти у довірителя та перераховує їх на користь замовника- ТОВ «Перша Українська Індустріально-інвеститаційна компанія», а замовник відповідно до пунктів 4.2, 4.11 Правил та п. 5.2 договору бере на себе зобовязання організувати спорудження обєкта будівництва, ввести його в експлуатацію та передати обєкт інвестування довірителю у встановлені договором строки. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», на підставі укладеного між управителем та забудовником договору, саме на забудовника покладається обовязок звести обєкт будівництва, ввести його в експлуатацію в установленному законодавством порядку та передати обєкт інвестування установникам цього фонду у строки та на умовах, визначених цим Законом, Правилами фонду та договором, з чого слідує, що управителем ніяких порушень законодавства та договору допущено не було, що виходячи з вищевикладеного визнає і позивач, так-як не бажає розірвати договір з відповідачем. Крім того позивачем пропущено трьохрічний строк позовної давності, у межах якого позивач міг звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, передбачений ст. 257 ЦК України, тому що позивач дізнався про порушення своїх прав у лютому 2009 року, так-як будинок не було введено в експлуатацію в січні 2009 року. Представником відповідача заявлено клопотання про застосування строків позовної давності. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові. За вищезазначених обставин позовні вимоги позивача є необгрунтованими та безпідставними, а тому у позові слід відмовити. На підставі ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати по справі покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed