Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

АТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. Позов мотивує тим, що 22.02.2010р. відповідач отримав кредит у розмірі 500грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості по кредиту. Кредит отримано відповідно до анкети-заяви та "Умов і правил надання банківських послуг". Так як відповідачем порушено умови повернення кредиту, станом на 30.10.2018р., за ним рахується борг 89319,14грн., з яких: 4221,39грн. - заборгованість за кредитом; 76468,27грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3900,00грн. - заборгованість за пенею та комісією, штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн.штрафу (фіксована частина); 4229,48грн. штраф (процентна ставка), яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку, а також та 1921грн. судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з"явився, надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав суду заяву про те, що позов не визнає в зв"язку з пропуском строку позовної давності, кошти щодо погашення кредиту відповідачем не вносились взагалі. За викладених обставин, суд провів розгляд справи на підставі наявних в ній доказів, в порядку, передбаченому ч.2\~ст.247 ЦПК України,\~без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підставний та його слід задовольнити. Відповідно до ст.1054 ЦК України банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, вістановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.527 ЦК України боржник зобовязаний виконати зобовязання належним чином, а кредитор прийняти виконання. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За договором №б/н від 22.02.2010р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 500грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном погашення, що відповідає строку дії картки. До договору надано розрахунок заборгованості, по якому вбачається рух коштів за період з 04.02.2010р. по 30.10.2018р. Як вбачається із розрахунку за період з 27.05.2015р. по 30.10.2018р. ніякі кошти на рахунок відповідачем не вносились в рахунок погашення боргу. Згідно ч.1 ст.257 ЦК України - загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України - сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З врахуванням того, що відповідач просить застосувати строк позовної давності, з даного розрахунку вбачається, що позивачем такий строк пропущено за період з 27.05.2015р. по 30.10.2018р., причини пропуску позивач не зазначає, клопотань про його поновлення теж, за таких обставин слід відмовити в задоволенні позову з цих підстав повністю. В зв'язку з відмовою в задоволенні позову не підлягає до стягнення судовий збір.

Outcome: dismissed