Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

У червні 2019 року Моторно (транспортне) страхове бюро України звернулось в суд із позовом до [PERSON] про стягнення в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування в сумі 41 824, 24 грн. та понесених судових витрат. Позов мотивовано тим, що 24.06.2017 року о 18 год.30 хв. в м. Кропивницький по вулиці Полтавській,73, з вини відповідача [PERSON] , який керував автомобілем «Опель Омега», д.н.з. [NUMBER] , перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було завдано шкоду автомобілю «Міцубіші Лансер», д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] . Вина водія [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.07.2017 року . Згідно з підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застраховував свою цивільно-правову відповідальність. У зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність відповідача на час дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована, позивач відшкодував розмір збитків потерпілій особі [PERSON] . Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Бершадську О.В. для розгляду справи про відшкодування шкоди, в порядку регресу. Ухвалою від 22.10.2019 року суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі, а також у відповідності до ст. 274 ЦПК України вирішила розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження ( а.с. 55). 19.11.2019 року відповідач направив до суду відзив на позов, згідно якого вимоги не визнав, вважає їх безпідставними та необгрунтованими. Вказує на той факт, що йому ніхто не говорив, що 24.06.2017 року відбудеться огляд транспортного засобу марки «Міцубіші Лансер», д.н.з. [NUMBER] , тобто порушено п.5.2 Методики товарознавчої експертизи і оцінки колісних транспортних засобів. Огляд відбувався двічі 19.07.2017 року та 20.07.2017 року . Крім того, порушено п.п.33.1.4 ЗУ "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" , зокрема не зрозуміло коли саме звернувся до МТСБУ водій «Міцубіші Лансер», д.н.з. [NUMBER] із заявою про ДТП встановленого зразка. Крім того, після ДТП, яке сталося 24.06.2017 року до першого огляду 19.07.2017 року пройшло 25 днів, що є порушенням строків огляду, так як п.34.2 Закону вказує, що протяґом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП страховик зобов"язаний направити свого представника на місце настання страхового випадку для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. 25.11.2019 року позивач направив до суду відповідь на відзив ( а.с. 71-72) , та 03.01.2020 року відповідач направив доповнення до відзиву, згідно яких окрім вищезазначеного, також звертає увагу суду на той факт, що довіреність від 24.07.2017 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Балик Т.М., згідно якої довірителем є [PERSON] , а представник, уповноважений [PERSON] , отже всі документи видані до даної дати не мають юридичної сили, так як до 27.07.2017 року [PERSON] не є власником авто ( а.с. 87-91 ). У судове засідання представник позивача не з"явився, але надав заяву про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд розглядати справу без їхньої участі ( а.с. 3 на звороті п.3 ). Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, підтримав свій відзив та доповнення до нього. Вислухавши виступ відповідача, дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, всебічно, повно та об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку, виходячи із таких мотивів. Відповідно до статті 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов`язковість рішень суду. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 10 ЦПК). Згідно частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). У відповідності з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Як вбачається з матеріалів справи, з постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 липня 2017 року , яка набрала законної сили 22.07.2017 року , слідує що 24.06.2017 року о 18.30 год. по вулиці Полтавській, 73 в м. Кропивницький, [PERSON] , керуючи автомобілем «Опель Омега» д.н.з. [NUMBER] , не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем "Міцубіші Лансер" , д.н.з [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та власником якого є [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. [PERSON] порушив п. 13.1 ПДР України, а відтак, скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. З постанови суду вбачається, що [PERSON] у судовому засіданні свою вину визнав. Крім того, постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 липня 2017 року , яка набрала законної сили 22.07.2017 року, [PERSON] також визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Цивільно-правова відповідальність по транспортному засобу "Міцубіші Лансер" , д.н.з [NUMBER] , застрахована у ПрАТ СК"УНІКА" згідно Полісу № АК/0080704, строк дії якого з 05.09.2016 року по 04.09.2017 року ( а.с. 15). Відомості щодо страхування [PERSON] цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у матеріалах справи відсутні ( а.с. 16). До Моторного (транспортного) страхового бюро України 25 липня 2017 року від [PERSON] , який діяв на підставі довіреності від 24 липня 2017 року, виданої [PERSON] та посвідченої приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Балик Т.М., реєстр за № 604, надійшла заява про виплату страхового відшкодування. Розмір завданих збитків згідно звіту про оцінку майна № 43293 від 23.07.2017 року , завданої власнику автомобіля"Міцубіші Лансер", д.н.з [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 24.06.2017 року становить 48 094, 71 грн. (а.с.18-27). У зв`язку із настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач здійснив регламенту виплату потерпілому без врахування ПДВ в розмірі 41 824, 24 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1261077 від 01.11.2017 року (а.с.48). Згідно ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час дорожньо - транспортної пригоди. Стаття 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що відшкодовується шкода, заподіяна в результаті дорожньо- транспортної пригоди майну потерпілого з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Статтею 1191 ЦК України та ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, та який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ст.41 п.41.1 п.п. «а» Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно - правову відповідальність. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини. Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 55 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено створення єдиної централізованої бази даних, яка містить відомості про чинні та припинені договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страхові випадки, що мали місце, транспортні засоби та їх власників, з метою організації обміну інформацією про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності та контролю за його здійсненням. Суд погоджується з позицією позивача на те, що відповідач, як особа, яка завдала збитків у результаті дорожньо-транспортної пригоди, не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, інформація про обов`язкове страхування транспортного засобу відповідача у Єдиній централізованій базі даних МТСБУ відсутня, а тому бюро на підставі ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодувало шкоду потерпілій стороні і має право на регресну вимогу до винної особи. При цьому, посилання відповідача на той факт, що довіреність від 24.07.2017 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Балик Т.М., згідно якої довірителем є [PERSON] , а представник, уповноважений [PERSON] , не має юридичної сили, так як до 27.07.2017 року [PERSON] не є власником авто судом не приймається оскільки згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, наявного в матеріалах справи [PERSON] є його власником ( а.с. 13) , та відповідно 24.07.2017 року уповноважила [PERSON] бути її представником у МТСБУ з питань отримання страхового відшкодування за спричинене пошкодження належного їй автомобіля ( а.с.14). Саме 25.07.2017 року [PERSON] подав всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування ( а.с. 42). Крім того, суд також критично відноситься до тверджень відповідача на той факт, що ДТП сталося 24.06.2017 року, а [PERSON] в порушення вимог п..п 33.1.4 ЗУ "«Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» подав заяву 30.06.2017 року, на шостий день з дня настання ДТП. З матеріалів справи вбачається, що дійсно ДТП сталося 24.06.2017 року , 25.06.2017 року- неділя, 28.06.2017 року- День Конституції України, державне свято, а згідно ст. 254 ЦК України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший робочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної події, днем закінчення строку є перший за ним робочий день. Отже, останнім днем, коли могло бути подано повідомлення про настання ДТП до МТСБУ вважається -29.06.2017 р. В свою чергу, [PERSON] 27.06.2017 року поштою направив до МТСБУ повідомлення про настання ДТП, яке останніми було отримано 30.06.2017 року ( а.с. 73-74 ), що не є порушенням ст. 255 ЦК України , письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв"язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно. Разом з цим, суд звертає увагу на той факт , що відповідач керував транспортним засобом у стані алкогольного сп"яніння ( а.с. 6), а тому позивач правомірно також , навіть з врахуванням того, що відповідач повідомив , що має посвідчення учасника бойових дій [NUMBER] ( а.с. 7) , подав регресний позов до водія , якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп"яніння. Тому, враховуючи, що відповідач свою вину у дорожньо-транспортній пригоді не заперечував, окрім того, його вина також доведена постановою суду, в результаті ДТП було завдано шкоду власнику транспортного засобу "Міцубіші Лансер", д.н.з [NUMBER] , у зв`язку з чим МТСБУ на користь потерпілого здійснено страхову виплату, а відтак позовні вимоги Бюро про відшкодування витрат в порядку регресу підлягають задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). В порядку ст. 141 ЦПК України , стягнути із [PERSON] на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України 1 921,00 грн. -сплаченого судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved