Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

Позивач звернувся до Яготинського районного суду Київської області з позовом до Яготинської міської ради, Комунального некомерційного підприємства Яготинської міської ради "Яготинська центральна міська лікарня" про визнання незаконним та скасування розпорядження, наказів про звільнення та поновлення на роботі, в котрому зазначено, що 21.12.2018 р. Яготинською районною радою сьомого скликання прийнято рішення № 628-37-VII «Про погодження призначення [PERSON] - на посаду головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Яготинська центральна районна лікарня» Яготинської районної ради», яким погоджено призначення Позивача на посаду головного лікаря КНП «Яготинська ЦРЛ». 22.12.2018 р. між Позивачем та Відповідачем укладено контракт терміном з 22.12.2018 р. до 22.12.2023 р. (п. 6.1 контракту). Так, на підставі рішення Київського окружного адміністративного суду від 11.11.2019 р. визнано протиправним та скасовано рішення Конкурсної комісії, оформлене протоколом від 04.12.2018 р. про визначення переможця конкурсу на заміщення вакантної посади головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Яготинська центральна районна лікарня» Яготинської районної ради. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.06.2020 р. вказане рішення змінено в мотивувальній частині, в іншій частині - залишено без змін. На виконання вищевказаних судових рішень, Відповідачем видано розпорядження від 17.09.2020 р. №40-к «Про звільнення [PERSON] (далі - Оскаржуване розпорядження). 18.09.2020 р. на підставі Оскаржуваного розпорядження КНП «Яготинська ЦРЛ» видано наказ №383-к, яким Позивача звільнено із займаної посади головного лікаря КНП «Яготинська ЦРЛ» та розірвано контракт №2 від 22.12.2018 р. У цей же день, на підставі Оскаржуваного розпорядження КНП «Яготинська ЦРЛ» видано наказ № 384-к, яким Позивача, лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії (сумісника до 0,5 ставки), переведено з 21.09.2020 на повну ставку лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії з посадовим окладом відповідно до штатного розпису. Водночас, цим же наказом на позивача з 21.09.2020 р. покладено виконання обов`язків головного лікаря КНП «Яготинська ЦРЛ» до призначення керівника закладу за результатами конкурсу. Не погоджуючись із зазначеними рішеннями та посилаючись на те, що оскаржуване розпорядження є протиправним та таким, що порушує права та законні інтереси Позивача, то відповідно підлягають скасуванню і подальші рішення КНП «Яготинська ЦРЛ», які були прийняті на виконання оскаржуваного розпорядження. Враховуючи викладене, просив визнати незаконним та скасувати розпорядження Яготинської районної державної адміністрації від 17.09.2020 р. № 40-к "Про звільнення [PERSON] ", визнати незаконним та скасувати наказ Комунального некомерційного підприємства "Яготинська центральна районна лікарня" Яготинської районної ради № 383-к від 18.09.2020 про звільнення [PERSON] з посади головного лікаря, визнати незаконним та скасувати наказ Комунального некомерційного підприємства "Яготинська центральна районна лікарня" Яготинської районної ради № 384-к від 18.09.2020 про переведення його на повну ставку лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії, поновити його на посаді головного лікаря Комунального некомерційного підприємства Яготинської міської ради "Яготинська центральна міська лікарня" та стягнути судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Ухвалою від 19 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 3 серпня 2021 р. провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON] про стягнення із Комунального некомерційного підприємства Яготинської міської ради "Яготинська центральна міська лікарня" середнього заробітку за час вимушеного прогулу із 18.09.2020 р. по день ухвалення рішення закрито. Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 15 квітня 2021 р. залучено до участі в справі в якості співвідповідача Яготинську міську раду Бориспільського району Київської області, та замінено первісного відповідача - Комунальне некомерційне підприємство "Яготинська центральна районна лікарня" Яготинської районної ради належним відповідачем - Комунальне некомерційне підприємство Яготинської міської ради "Яготинська центральна міська лікарня". В судове засідання позивач та його представник не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, звернулися до суду з заявами, в котрих просили розглянути справу за їх відсутності, позов підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, в заявах до суду просили розглянути справу у їх відсутності. Представник відповідача Яготинської міської ради проти позову не заперечував. Яготинська районна рада, як третя особа, припинила своє існування на підставі Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування і районних державних адміністрацій" від 17.11.2020 № 1009-ІХ. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до положень ст. 24 КЗпП України укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівників на роботу. В силу ст. 36 КЗпП України у випадках, передбачених пунктами 7, 7-1 і 7-3 частини першої цієї статті, особа підлягає звільненню з посади у триденний строк з дня отримання органом державної влади, органом місцевого самоврядування, підприємством, установою, організацією копії відповідного судового рішення, яке набрало законної сили, а у випадку, передбаченому пунктом 7-2, особа підлягає звільненню з посади у порядку, визначеному Законом України "Про очищення влади". Зміна підпорядкованості підприємства, установи, організації не припиняє дії трудового договору. У разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40). Згідно з ч. 1 ст. 47 КЗпП власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно з положеннями ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на роботі органом, який розглядає трудовий спір. В судовому засіданні установлено, що позивач 21.12.2018 р. Яготинською районною радою сьомого скликання прийнято рішення №628-37-VII «Про погодження призначення [PERSON] - на посаду головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Яготинська центральна районна лікарня» Яготинської районної ради», яким погоджено призначення Позивача на посаду головного лікаря КНП «Яготинська ЦРЛ». 22.12.2018 р. між Позивачем та Відповідачем укладено контракт терміном з 22.12.2018 р. до 22.12.2023 р. (п. 6.1. контракту). Так, на підставі рішення Київського окружного адміністративного суду від 11.11.2019 р. визнано протиправним та скасовано рішення Конкурсної комісії, оформлене протоколом від 04.12.2018 р. про визначення переможця конкурсу на заміщення вакантної посади головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Яготинська центральна районна лікарня» Яготинської районної ради. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.06.2020 р. вказане рішення змінено в мотивувальній частині, в іншій частині - залишено без змін. На виконання вищевказаних судових рішень, Яготинською районною державною адміністрацією Київської області видано розпорядження від 17.09.2020 р. №40-к «Про звільнення [PERSON] (далі Оскаржуване розпорядження). 18.09.2020 р. на підставі Оскаржуваного розпорядження КНП «Яготинська ЦРЛ» видано наказ №383-к, яким Позивача звільнено із займаної посади головного лікаря КНП «Яготинська ЦРЛ» та розірвано контракт №2 від 22.12.2018 р. У цей же день, на підставі Оскаржуваного розпорядження КНП «Яготинська ЦРЛ» видано наказ № 384-к, яким Позивача, лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії (сумісника до 0,5 ставки), переведено з 21.09.2020 на повну ставку лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії з посадовим окладом відповідно до штатного розпису. Водночас, цим же наказом на Позивача з 21.09.2020 р. покладено виконання обов`язків головного лікаря КНП «Яготинська ЦРЛ» до призначення керівника закладу за результатами конкурсу. Відповідно до п. 1.2 розділу I Статуту Комунального некомерційного підприємства Яготинської міської ради "Яготинська центральна міська лікарня"засновником підприємства є Яготинська міська рада, підприємство є підпорядкованим, підзвітним та підконтрольним засновнику. Згідно із п.7.1 розділу 7 поточне керівництво діяльності здійснює головний лікар, який призначається на посаду засновником на умовах контракту. Строк найму, права, обов"язки і відповідальність головного лікаря, умови його матеріального забезпечення, інші умови найму визначаються контрактом. З відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновником КНП «Яготинська ЦРЛ» на момент звільнення позивача була Яготинська районна рада. Положенням п. 20 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», серед іншого, встановлено, що виключно на пленарних засіданнях районної ради вирішуються такі питання: вирішення в установленому законом порядку питань щодо управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад; призначення і звільнення їх керівників, крім випадків, передбачених частиною другою статті 21 Закону України "Про культуру". Таким чином, питання щодо звільнення керівників, у тому числі головного лікаря КНП «Яготинська ЦРЛ», відносилось до виключної компетенції Яготинської районної ради і вирішувалося виключно на її пленарних засіданнях, а отже Відповідач не наділений повноваженням щодо видання Оскаржуваного розпорядження без отримання відповідного рішення з боку Яготинської районної ради. В свою чергу, відповідне рішення з боку Яготинської районної ради не приймалось, питання щодо звільнення Позивача з посади головного лікаря КНП «Яготинська ЦРЛ» у встановленому законозавством порядку на пленарному засідання Яготинської районної ради не вирішувалось і навіть не виносилося на її розгляд. Як вбачається із Оскаржуваного розпорядження, Позивача було звільнено з посади головного лікаря КНП «Яготинська ЦРЛ», а контракт розірвано на підставі п. 7 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Положеннями п. 7 ч. 1 ст. 36 КЗпП України встановлено, що підставою припинення трудового договору є набрання законної сили вироком суду, яким працівника засуджено (крім випадків звільнення від відбування покарання з випробуванням) до позбавлення волі або до іншого покарання, яке виключає можливість продовження даної роботи. Розглядаючи позови про поновлення на роботі осіб, звільнених за п. 7 ч. 1 ст.36 КЗпП, необхідно виходити з того, що з цих підстав трудовий договір припиняється при набранні законної сили вироком, яким працівника засуджено (крім випадків умовного засудження і відстрочки виконання вироку) до позбавлення волі, виправних робіт не за місцем роботи або до іншого покарання, яке виключає можливість продовження даної роботи, та що днем звільнення вважається останній день фактичного виконання ним трудових обов`язків. Таким чином, станом на момент прийняття Оскаржуваного розпорядження у Відповідача були відсутні будь-які підстави щодо звільнення Позивача за п. 7 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, оскільки стосовно Позивача не було ухвалено судом жодного вироку. Слід також зазначити, що відповідно до змісту Оскаржуваного розпорядження, останнє було прийнято на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 11.11.2019 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2020, які були прийняті в адміністративній справі № 320/6556/18.Однак, у відповідності до ч. 1 ст. 369 КПК України, вказані судові рішення не є вироком. Водночас, зі змісту вказаних судових рішень вбачається, що предметом розгляду в адміністративній справі № 320/6556/18 були рішення Конкурсної комісії.Проте, Позивач був призначений на посаду головного лікаря КНП Яготинська ЦРЛ» на підставі рішення Яготинської районної ради сьомого скликання № 628-37-VII від 21.12.2018 «Про погодження призначення [PERSON] - на посаду головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Яготинська центральна районна лікарня»Яготинської районної ради» та розпорядження Відповідача № 146-к від 21.12.2018 «Про призначення [PERSON] », які наразі були чинними та ніким не скасованими. Таким чином, вказані судові рішення не могли бути підставами для прийняття Відповідачем рішення про звільнення Позивача з посади головного лікаря КНП Яготинська ЦРЛ» та розірвання з ним контракту. Відповідач, який допустив порушення прав позивача, також був обізнаний про те, що в силу ч. 1 ст. 233 КЗпП України позивач вправі звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Саме такий строк законодавець вважав достатнім для того, щоб будь-який пересічний громадянин міг усвідомити, в тому числі отримавши правову допомогу, щодо порушення своїх трудових прав при звільненні. Строк звернення з позовом до суду позивачем не порушений. [PERSON] звернувся до суду до спливу визначеного ст. 233 КЗпП України строку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Разом із тим, 29.07.2021 р. [PERSON] звернувся із клопотанням про відмову від частини позовних вимог, а саме від позовної вимоги про стягнення з Комунального некомерційного підприємства Яготинської міської ради «Яготинська центральна міська лікарня» середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 18.09.2020 р. по день ухвалення рішення. Ухвалою суду від 29.07.2021 р. дане клопотання було задоволено, а провадження у справі у відповідній частині закрито. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що з метою відновлення порушених прав позивача його необхідно поновити на займаній посаді. Згідно з ч. 7 ст. 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за позовом про поновлення на роботі, на користь держави слід стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908 грн за вимогою немайнового характеру про поновлення на роботі. Інших документально підтверджених судових витрат по справі не значиться. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.

Outcome: approved