Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

22.12.2014 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати договір купівлі-продажу нежитлової будівлі від 10.02.2014 року №2014/02, укладений між нею та відповідачем - дійсним. Визнати за нею право власності на нежитлову будівлю літ. "Д-1", загальною площею 28,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 10.02.2014 року між [PERSON] та нею укладено договір купівлі-продажу № 2014/02, відповідно до п. 1 якого [PERSON] продала, а вона отримала у власність нежитлову будівлю літ. "Д-1" загальною площею 19,5 кв. м, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Між ними досягнута домовленість щодо усіх істотних умов договору № 2014/02 від 10 лютого 2014 року. На виконання п. 6 Договору № 2014/02 від 10.02.2014 року [PERSON] передала їй ключі від спірної нежитлової будівлі. При цьому, після підписання спірного договору від 10.02.2014 року між сторонами не підписувався акт прийому-передачі нежитлової будівлі, з боку [PERSON] та не надано технічної документації на спірну нежитлову будівлю та договори з інженерними службами. Засвідчити спірний правочин нотаріально не виявляється можливим, у зв'язку з ухиленням [PERSON] від таких дій. Крім того, в 2014 році вона самовільно, власними силами, за власні кошти виконала реконструкцію спірної нежитлової будівлі постійно використовувала її без будь-яких претензій з боку громадян, юридичних осіб або органів державної влади, місцевого самоврядування. На даний час реконструкцію завершено. На її замовлення 04.11.2014 року ФОП [PERSON] було здійснено обстеження та виготовлено технічний паспорт на спірну будівлю, згідно даних якого загальна площа приміщень після реконструкції склала 28,0 кв. м, а на момент продажу площа будівлі складала - 19,5 кв. м. Оскільки реконструкція проводилася з додержанням пожежних та санітарних норм та правил, але без отримання відповідних дозволів Харківської міської ради, вона позбавлена можливості оформити право власності в позасудовому порядку. Позивач в судове засідання не з"явилася, подала письмові пояснення щодо пред"явленних позовних вимог, де зазначила, що на виконання умов п.2 спірного договору, вона передала відповідачу [PERSON] готівкою 31000 грн. в рахунок сплати вартості нежитлової будівлі, на що відповідач передала їй ключі від будівлі, але від подальшого виконання свого обов"язку щодо нотаріального посвідчення договору відмовилася. Позивач направила до суду представника [PERSON], якого уповноважила представляти її інтереси в суді нотаріально посвідченою довіреністю. Уповноважений представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги свого довірителя, просив позов задовольнити. В разі неявки на судове засідання відповідача, не заперечував проти ухвалення рішення при заочному розгляді. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованою кореспонденцією, яку долучено до матеріалів справи. Доказів, що підтверджують поважність причини неявки не надала, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її не представила, уповноваженого представника до суду не направила. Представник третьої особи - Харківської міської ради Харківської області на судове засідання не з"явився, подав до канцелярії суду письмовий відзив на позовну заяву, в якій Харківська міська рада просить прийняти законне та обґрунтоване рішення, яке не порушує прав третіх осіб, розглянути зазначену справу за наявними в матеріалах справи доказами та без участі уповноваженого представника Харківської міської ради. Справа розглядається у відсутність позивача, відповідача та представника третьої особи. За згодою уповноваженого представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 169, ст..ст. 224-226 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та докази, наведені в обґрунтування позову, вважає, що заявлені позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що 10.02.2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу № 2014/02, відповідно до п. 1 якого [PERSON] продала, а [PERSON] отримала у власність нежитлову будівлю літ. "Д-1" загальною площею 19,5 кв. м, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Між ними досягнута домовленість щодо усіх істотних умов договору № 2014/02 від 10 лютого 2014 року, в тому числі, на виконання умов договору [PERSON] передала [PERSON] суму в розмірі 31000 грн. в рахунок сплати вартості нежитлової будівлі, а [PERSON] на виконання п. 6 Договору № 2014/02 від 10.02.2014 року, передала [PERSON] ключі від спірної нежитлової будівлі. При цьому, після підписання спірного договору від 10.02.2014 року між сторонами не підписувався акт прийому-передачі нежитлової будівлі, з боку [PERSON] та нею не надано позивачу технічної документації на спірну нежитлову будівлю та договори з інженерними службами. Засвідчити спірний правочин нотаріально не виявляється можливим, у зв'язку з ухиленням [PERSON] від таких дій. Згідно з положеннями ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Крім того, в 2014 році [PERSON] самовільно, власними силами, за власні кошти виконала реконструкцію спірної нежитлової будівлі та постійно використовувала її без будь-яких претензій з боку громадян, юридичних осіб або органів державної влади, місцевого самоврядування. На даний час реконструкцію завершено. На замовлення позивача 04.11.2014 року ФОП [PERSON] було здійснено обстеження та виготовлено технічний паспорт на спірну будівлю, згідно даних якого загальна площа приміщень по [ADDRESS] після реконструкції склала 28,0 кв. м, а на момент продажу площа будівлі складала - 19,5 кв. м. Оскільки реконструкція проводилася з додержанням пожежних та санітарних норм та правил, але без отримання відповідних дозволів Харківської міської ради, позивач позбавлена можливості оформити право власності в позасудовому порядку. На замовлення позивача в 2014 році ТОВ "НТК Енерго-Тайм" виготовило технічний висновок про стан будівельних конструкцій та можливість експлуатації самовільно побудованої нежитлової будівлі літ. "Д-1" по [ADDRESS], відповідно до даних якого нежитлова будівля, її несучі та огороджувальні конструкції знаходяться в задовільному технічному стані. Будівля відповідає надійності та безпечності в подальшій експлуатації. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії які не суперечать закону. Оформлення права власності на новостворене майно проводиться з видачею свідоцтва на право власності місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування. Згідно з положенням пп. 1 ч. 1 ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" від 01.07.2004 року та п.1.5 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, обов'язковій реєстрації прав підлягає право власності на нерухоме майно фізичних осіб. Згідно положень ЦК України зазначена будівля відноситься до об'єктів нерухомого майна, тобто до об'єктів, право власності на які підлягає обов'язковій державній реєстрації. Відповідно до вимог ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Суд не має доказів, які б свідчили про те, що самочинною реконструкцією за адресою: [ADDRESS], були б порушені права третіх осіб та охоронювані законом інтереси. Відповідно до вимог ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з положеннями до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Реконструкцію нежитлової будівлі завершено, що підтверджується даними технічного паспорту та технічного висновку. Згідно з положеннями ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинку, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту закінчення будівництва. Відповідно до вимог ст..41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. Згідно з положеннями ч.1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч.1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Положеннями ч.1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відтак, суду надано достатньо належних та допустимих доказів, на підтвердження обставин, на які посилається позивач. Заявлені позовні вимоги законні, обґрунтовані, підтверджуються доданими до матеріалів справи доказами, не спростовані відповідачем, тому вбачаються підстави для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved