Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

28 лютого 2014 року позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 27 серпня 2011 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Рачинською сільською радою Горохівського району Волинської області, актовий запис №4. Від спільного шлюбу у них дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з тим, що у них протилежні погляди на подружнє життя. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, не хоче розуміти сутності проблем, не піклується про побудову сімейних відносин. На даний час вони разом не проживають більше шести місяців, спільного господарства не ведуть. Вважає, що збереження сім'ї є неможливим, оскільки шлюбні відносини між ними фактично припинені. Відповідач відмовляється розривати шлюб через органи РАЦСу. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві та пояснила, що на даний час вони з відповідачем разом не проживають. Ії намагання налагодити сімейні відносини позитивних результатів не дали. Просить розірвати шлюб. Терміну на примирення не надавати. Також позивач просить при ухваленні рішення залишити за нею прізвище, яке вона змінила під час державної реєстрації шлюбу, а саме -"[PERSON]" та стягнути понесені нею судові витрати. Відповідач позов визнав. Не заперечує проти розірвання шлюб та стягнення з нього судових витрат. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони з 27 серпня 2011 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від спільного шлюбу у них дітей немає. Подружнє життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги. Налагодити подружні стосунки сторони не бажають. Вони фактично припинили шлюбні відносини і не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, шлюб між ними існує формально. Вжиті судом заходи до примирення подружжя позитивних наслідків не дали. Вищенаведені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається із ст.ст. 111, 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини- інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Визнання відповідачем позову відповідає закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому визнання позову необхідно прийняти і ухвалити рішення про задоволення позову відповідно до ст. 174 ЦПК України. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» розірвання шлюбу, здійснене судом не підлягає державній реєстрації в органі державної реєстрації актів цивільного стану. У таких випадках документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. При розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач під час реєстрації шлюбу змінила своє прізвище з "[PERSON]" на "[PERSON]", що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4), у судовому засіданні вона просить залишити за нею дошлюбне прізвище, а саме - "[PERSON]", тому суд, вважає, що ця вимога позивача підставна і підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею судові витрати у справі.

Outcome: approved