Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

ОКВПТГ "Лубнитеплоенерго" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, мотивуючи його тим, що громадянка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Відповідачу присвоєно особовий рахунок № [NUMBER]. Система опалення квартири боржника є невідємною частиною внутрішньобудинкової системи централізованого опалення багатоквартирного будинку [ADDRESS], так як при проектуванні багатоквартирного будинку закладається і засіб теплопостачання - централізоване теплопостачання. Згідно з вимогами будівельних норм «СНиП 2.04.05-91 Отопление, вентиляция и кондиционирование» щодо питань влаштування системи опалення, всі стояки та внутрішні розподільчі мережі гідравлічно увязані між собою для забезпечення стабільної роботи системи опалення будинку. Опалення є системою, яка гідравлічно та теплотехнічно обєднує всі квартири. Плата за послуги з централізованого опалення справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з розрахунку за 1 кв. метр опалювальної площ квартири (п.21 «Правил...»). Опалювальна площа квартири [ADDRESS] складає 36,60 м2. З 01.01.2011 року діяли тарифи, затверджені рішенням Полтавської обласної ради від 01.02.2011 року в розмірі 3,76 грн. за опалення 1 м2 загальної опалювальної площі квартири протягом року. З 01.07.14 року згідно постанови №650 від 06.06.2014 року діяли тарифи, затверджен Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії в розмірі 12,57 грн. за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги централізованого опалення. З 21.11.14 року згідно постанови №146 від 17.10.2014р. діяли тарифи, затверджені Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуї для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплове енергії в розмірі 12,57 грн. за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги централізованого опалення. Відповідачка в односторонньому порядку не виконує покладені законодавством зобовязання щодо оплати послуг з теплопостачання. ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» надало відповідачці послуги по опаленню протягом січня 2014 року по квітень 2015 року , на загальну суму 3551,06 грн. Таким чином сума боргу боржника станом на 01.07.2016 року, становить -3551, 06 грн.. Підприємство вважає, що між сторонами виникли правовідносини у сфері надання комунальних послуг. В судове засідання представник позивача ОКВПТГ " Лубнитеплоенерго" не з"явився, хоча вчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, але звернувся до суду із письмовою заявою, в якій просив суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги задовольнити . В судове засідання відповідачка [PERSON] не з"явилася, але подала до судуд заяву про розглдя справи у її відсутність, зазначивши, що позовні вимоги не визнає та прохає в їх задоволенні відмовити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - Легка Л.М. заперечувала проти задоволення позовних вимог , мотивуючи тим, що з даного позову не видно хто є балансоутримувачем будинку, так, як балансоутримувачем є власник або юридична особа за договором з власником, чи укладався договір утримання між сторонами, чи виставлялися рахунки за користування теплоенергією, чи є акти звірки, чітко не визначено за які послуги нарахованна заборгованість, адже не підтверджується первинними документами бухгалтерського обліку про витрати виконавця послуг по даному будинку, позивач також не надав доказів про покази загально-будинкового лічильника теплової енергії, так як стягнення плати за централізоване опалення без урахування показників приладів обліку теплової енергії заборонено на підставі Постанови КМУ від 21.07.2005 року № 630. У матеріалах справи немає табуляграм фактичного споживання теплової енергії для потреб опалення та гарячого водопостачання в щомісячному розрізі за кожний опалювальний період, посвідчених теплопостачальною організацією та не має доказів повідомлення відповідача [PERSON] , як споживача про здійснення таких перерахунків. Врахувавши позицію позивача, відповідача та заслухавши представника відповідача Легку Л.М. повно, всебічно і об'єктивно з'ясувавши обставини справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Статтею ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. При цьому способи захисту цивільного права та інтересів, зазначені в ст. 16 ЦК України. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (ст. 10, ст. 60 ЦПК України). Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» теплопостачальна організація суб'єкт господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії. Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Згідно п.1 ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до таких відносяться послуги з централізованого постачання гарячої води та послуги з централізованого опалення. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та норм закону. Ст. 208 ЦК України передбачено, що до правочинів, які належить вчиняти у письмовій формі належить договір про надання послуг, зокрема про надання житлово-комунальних послуг, як це передбачено ст..19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Позивач ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» стверджує, що надало відповідачці послуги по опаленню протягом січня 2014 року по квітень 2015 року , на загальну суму 3551,06 грн. Таким чином сума боргу боржника станом на 01.07.2016 року, становить -3551, 06 грн.. Незважаючи на це, позивач не долучив до заяви жодного доказу про надання ним послуг, за які він потребує сплати, крім цього не додані статутні та розпорядчі документи, що підтверджують повноваження юридичної особи та її керівників на здійснення діяльності по наданню житлово-комунальних послуг з центрального опалення, на оформлення довіреностей фізичним особам діяти від імені юридичної особи, договори з постачальниками, тощо. Крім того, позивач не надав основний документ Договір зі споживачем, тобто із відповідачкою [PERSON] про надання послуг з теплопостачання. Між тим, у відповідності до вимог ст..19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Тобто на сьогоднішній день між позивачем ОКВПТГ "Лубнитеплоенерго" та відповідачкою [PERSON] не існує ніяких договірних відносин, згідно яких повинні йому щось сплачувати. Незважаючи на відсутність Договору про надання споживачем послуги, у відповідності до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право: 1) одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг Згідно до п.8 ч.2 Постанови КМУ №630 від 21.07.05 р централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири , яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання. У якості доказу, що підтверджує на думку позивача факт наявності заборгованості та визначену ним ціну позову, є Розрахунок суми боргу на суму 35551,06 грн. Однак, цей розрахунок не може вважатися належним і відповідним доказом, оскільки не підтверджується первинними документами бухгалтерського обліку про витрати виконавця послуг по даному будинку, нормативно-правовими актами про затвердження тарифів на послуги з централізованого опалення, не містить технічного паспорту квартири з даними про опалювальну площу квартири, , та інших показників, які впливають на визначення розміру щомісячної плати за теплопостачання, і які є підставою для формування тарифів відповідно до Постанов КМУ від 21.07.2005 р. № 630 та від 10.07.06 р №955. Позивач також не надав доказів про покази загально-будинкового лічильника теплової енергії, які відповідно до постанови КМУ від 21.07.2005 р. № 630 є єдиною підставою для нарахування плати за послуги з централізованого опалення. Стягнення плати за централізоване опалення без урахування показів приладів обліку теплової енергії зазначеним нормативним актом заборонено. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, оцінивши здобуті по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв'язку , розглянувши спір в межах заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення представника відповідача , суд вважає, що не знайшли свого підтвердження обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача, а відповідачем будь-яких його прав не порушено. Відтак, позовна заява є безпідставною, вимоги необґрунтовані і до задоволення не підлягають. Будь-яких належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів неправомірних дій відповідача відносно позивача суду не надано. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed