Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

ПАТ «Дельта банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність АТ «Дельта Банк». 16 травня 2019 року позивачем змінено предмет позову зі звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність АТ «Дельта Банк» на стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 25 червня 2008 року між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №2008/0608/55-039, відповідно до якого ПАТ «Сведбанк» надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 44 000 доларів США на строк з 25 червня 2008 року по 28 червня 2018 року, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у строки, передбачені Договором. В частині надання кредитних коштів ПАТ «Сведбанк» свої зобов`язання виконав в повному обсязі. 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимог за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Сведбанк» продало ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» змінив ПАТ «Сведбанк», як кредитора у визначених зобов`язаннях. З метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за договором про надання кредитних коштів №2008/0608/55-039 від 25.06.2008 року іпотекодавець [PERSON] на підставі договору іпотеки №2008/0608/55-039-Z-1 від 25.06.2008 року передала в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] . Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу рег. № Н9-286, зареєстрованого на Біржі нерухомості та основних фондів «Україна» 20.03.1998 року, право власності зареєстроване в державному комунальному підприємстві Харківського міського бюро технічної інвентаризації 23.03.1998 року за реєстровим номером П-8-4253. Позивач зазначає, що позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся, в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов`язань згідно умов кредитного договору. Однак зобов`язання не виконані, у зв`язку з чим, станом на 28.07.2015 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі 638\~841,94 грн., з яких: 566\~297,64 тіло кредиту, 72\~544,30 відсотки. Зазначають, що 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського, процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-УПІ від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Відповідно до п. п. 9 та 11 п. 1 Розділу XIII «ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ» ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. А тому позивач вважає, що в рахунок виконання основного зобов`язання щодо оплати заборгованості за кредитним договором №2008/0608/55-039 від 25.06.2008 року з [PERSON] підлягає стягненню сума заборгованості 638 841,94 грн., з яких: 566 297,64 тіло кредиту, 72 544,30 відсотки. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Бондарєвої І.В. від 03.09.2015 у вказаній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Алфьорової Т.М. від 21.01.2016 року позовну заяву [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та Публічного акціонерного товариства\~ «Сведбанк» про визнання договору іпотеки недійсним об`єднано в одне провадження з позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей по Немишлянському району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Шевченко Г.С. від 21.09.2016 року прийнято до розгляду цивільну справу за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства\~ «Дельта Банк»\~ та\~ Публічного акціонерного товариства «Сведбанк», третя особа: Служба у справах дітей Фрунзенського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради\~ про визнання договору іпотеки недійсним та призначено розгляд справи \~у \~судовому засіданні. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Ульяніч І.В. від 15.03.2017 року цивільну справу за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства\~ «Дельта Банк», Публічного акціонерного товариства «Сведбанк», третя особа: Служба у справах дітей Фрунзенського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради\~ про визнання договору іпотеки недійсним та за позовом Публічного акціонерного товариства\~ «Дельта Банк» до [PERSON] , третя особа: Орган опіки і піклування Адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради\~ про звернення стягнення на предмет іпотеки прийнято до провадження судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Ульяніч І.В.\~та призначено до судового розгляду. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Ульяніч І.В. від 19.05.2017 року заяву представника [PERSON] - [PERSON] про зупинення провадження у\~справі - задоволено. Зупинено провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства\~ «Дельта Банк», Публічного акціонерного товариства «Сведбанк», третя особа: Служба у справах дітей Фрунзенського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визнання договору іпотеки недійсним та за позовом Публічного акціонерного товариства\~ «Дельта Банк» до [PERSON] , третя особа: Орган опіки і піклування Адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради\~ про звернення стягнення на предмет іпотеки до набрання законної сили судовим рішенням по адміністративній справі № 826/746/17 за позовом [PERSON] до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кондратюка Віктора Станіславовича, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Сведбанк», Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», про визнання протиправними дій та скасування запису. Ухвалою судді\~Фрунзенського районного\~суду м.\~Харкова Ульяніч\~І.В.\~від 21.03.2019\~року поновлено провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Ульяніч І.В. від 20.06.2019 року\~прийнято заяву Публічного акціонерного товариства\~ «Дельта Банк» про зміну позовних вимог. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Ульяніч І.В. від 25.08.2021 року\~зустрічну позовну заяву [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Публічного акціонерного товариства «Сведбанк», третя особа: Служба у справах дітей Фрунзенського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визнання договору іпотеки недійсним та позовну заяву третьої особи, яка заявила самостійні вимоги [PERSON] за зустрічним позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства\~ «Дельта Банк», Публічного акціонерного товариства «Сведбанк», третя особа: Служба у справах дітей Фрунзенського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визнання договору іпотеки недійсним залишено без розгляду. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився. В матеріалах справи наявні заяви представника позивача про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала письмові пояснення, де зазначає, що заборгованості з приводу якої заявлено позовні вимоги за заявою про зміну предмету позову не існує, так як погашена за рахунок нерухомого майна відповідачки, що становило предмет іпотеки та на яке Банк звернув стягнення шляхом реєстрації на себе права власності на квартиру [ADDRESS] . 21 березня 2019 року до матеріалів даної цивільної справи надійшла заява про зміну предмету позову ПАТ «Дельта Банк», Банк зауважив, що «В матеріалах справи є всі необхідні докази, що підтверджують наявність заборгованості за кредитним договором № 2008/0608/55-039 від 25.06.2008 року, що був укладений між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та [PERSON] , та яка станом на 28.07.2015 року складає - 638841,94 грн., з яких: тіло кредиту - 566297,64 грн.; відсотки - 72544,30 грн. Зазначає, що позивач, який у позасудовий спосіб звернув стягнення на квартиру [PERSON] на суму 638841,94 грн., з яких: тіло кредиту 566297.64 грн., відсотки 72 544.3 грн. та фактично задовольнив свої вимоги до [PERSON] шляхом реєстрації права власності на її квартиру за Банком. Одночасно Банк долучив до матеріалів справи заяву про зміну предмету позову та просить стягнути все ті самі кошти, які вже отримав, звернувши стягнення на предмет іпотеки в сумі 638 841.94 грн.. Зазначає, що позиція ПАТ «Дельта Банк» незаконна, враховуючи, що переоформивши квартиру, що виступала предметом іпотеки, залишився борг, в тому самому складі, розмірі та обсязі, що існували до моменту звернення стягнення на квартиру. Крім цього, до матеріалів справи долучено докази безпідставності позовних вимог на суму 638841,94 грн., з яких: тіло кредиту 566297,64 грн.; відсотки 72544,30 грн., а саме: первинні банківські документи про сплату на користь Банку на виконання договору кредиту та зауважила, що матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу на спростування наведених документів та які б достеменно свідчили про наявність заборгованості у визначеному Банком розмірі. Зазначила, що враховуючи вимоги Закону України "Про іпотеку", документальне підтвердження завершення процедури звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок виконання боржником зобов`язання за кредитним договором шляхом реєстрації права власності на квартиру, заява про зміну предмету позову позбавлена правового та фактичного обґрунтування та задоволенню не підлягає, так як позивач задовольнив забезпечену іпотекою житла вимогу до [PERSON] в сумі 638841,94 грн., шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, що підтверджено документально. Банк приховав від Суду інформацію, що вже задовольнив свої вимоги шляхом набуття права власності на квартиру відповідачки. При цьому Банк не надав до справи жодного доказу, що заборгованість в цій сумі продовжила існувати після звернення стягнення на нерухоме майно. До заяви про зміну предмету позову жодних доказів, що заборгованість існує не надано. Таким чином, враховуючи, що заборгованості, з приводу якої заявлено позовні вимоги не існує, позовні вимоги позбавлені правового та фактичного обґрунтування та задоволенню не підлягають. Представник відповідача в судовому засіданні просила у задоволенні позовних вимог відмовити, так як заборгованість погашена за рахунок нерухомого майна відповідачки. Представник Служби у справах дітей по Немишлянському району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради до судового засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, через канцелярію суду надав заяву з проханням проводити справу за відсутності представника. Вислухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріли та докази, надані сторонами, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 25 червня 2008 року між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №2008/0608/55-039, відповідно до якого ПАТ «Сведбанк» надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 44 000 доларів США на строк з 25 червня 2008 року по 28 червня 2018 року, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у строки, передбачені Договором. Кредит надається Банком у готівковій формі через касу Банку або у безготівковій формі на підставі заяви Позичальника. Кредитні кошти призначені на споживчі потреби. Відповідно до п.1.3. Кредитного договору, Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі 11,90 % річних за весь строк фактичного користування кредитом. Сторони за взаємною згодою, досягнутою при укладанні цього Договору, встановили, що розмір визначеної у цьому пункті процентної ставки може змінюватися без укладання додаткового правочину до цього Договору у випадку і у порядку, встановленому п.6.1., п .8.4 цього Договору. Відповідно до п.2.1. Кредитного договору, забезпеченням виконання зобов"язань Позичальника по погашенню заборгованості за кредитом, сплаті процентів за користування кредитом, оплаті комісій, пені за несвоєчасну сплату процентів і несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, відшкодування збитків у звязку з порушенням умов даного Договору та інших витрат Банку, повязаних з одержанням виконання, виступає іпотека Обєкта нерухомості, а саме квартира [ADDRESS] , загальною площею 32,8 кв.м. Відповідно до п.3.1.1. Кредитного договору, починаючи з 11.08.2008 року Позичальник здійснює погашення кредиту та сплату процентів за період користування кредитом, нарахованих-відповідно до п.3.2. цього Договору, шляхом здійснення фіксованих платежів (далі Ануїтетні платежі або Ануїтетний платіж) у сумі 628,73 доларів США у чітко встановлений цим Договором термін 10 числа кожного місяця та в день закінчення кредитного договору. Відповідно до п.9.1.Кредитного договору, у випадку невиконання Позичальником будь-яких своїх зобовязань за цим Договором та/або умов договору іпотеки, зазначеного в п.2.1. цього Договору, та/або у випадку порушення Позичальником строків платежів, встановлених п.3.1., 3.3. цього Договору, Банк має право вимагати достроковою повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, а Позичальник зобовязаний виконати зазначені зобов"язання в порядку, передбаченому п.9.2, 9.3. цього Договору. Відповідно до п.9.2. Кредитного договору, вимога про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, направляється Позичальникові у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом 30 календарних днів з моменту її надіслання Банком за адресою Позичальника, зазначеною в реквізитах цього Договору або адресою, повідомленою Позичальником відповідно до п.5.5. цього Договору. Сторони досягли згоди, що датою, з якої починається відлік зазначеного вище тридцятиденного строку, вважається дата, зазначена на квитанції, яка надається Банку відділенням звязку при відправленні Позичальнику листа з вимогою про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним з повідомленням про вручення. Відповідно до п.9.3. Кредитного договору, у випадку невиконання Позичальником зазначеної у п.9.2. цього Договору письмової вимоги Банку про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним у строк, визначений в п.9.2 Договору, Банк має право звернути стягнення на Предмет іпотеки будь-яким способом за власним вибором Банку, у тому числі на підставі виконавчого напису нотаріусу, відповідно до вимог чинною законодавства України та умов договору іпотеки чи скористатися іншими видами забезпеченні виконання зобовязань за цим Договором та/або предявити позов у відношенні Позичальника та задовольнити свої вимоги, що випливають з цього Договору, з будь-якого майна Позичальника. Відповідно до п.11.9 Кредитного договору, усі повідомлення за цим Договором вважаються належним чином відправленими Банком, якщо вони направлені на адресу Позичальника, вказану Позичальником у реквізитах цього Договору, або на адресу Позичальника, повідомлену відповідно до п.п.5.5. цього Договору. 25 червня 2008 року, з метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за договором про надання кредитних коштів №2008/0608/55-039 від 25.06.2008 року іпотекодавець [PERSON] на підставі договору іпотеки №2008/0608/55-039-Z-1 передала в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] . За вказаним договором Іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання Іпотекодавцем основного зобов"язання повністю або частково (п.11). При настанні зазначених випадків Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення основного зобов"язання у строк, що не перевищує 30 календарних днів та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги. За вибором Іпотекодержателя застосовується один із наведених способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог Іпотекодержателя: за рішенням суду; у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя, яким вважається застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя викладених в п.12.3.1 та 12.3.2 Договору; задоволення вимог шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов"язання, в порядку встановленому ст. 37 Закону України "Про іпотеку"; продажу Іпотекодержателем від свого імені Предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу, в порядку встановлено ст. 38 Закону України "Про іпотеку" (п.12 Договору) 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимог за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Сведбанк» продало ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» змінив ПАТ «Сведбанк», як кредитора у визначених зобов`язаннях за кредитним договором укладеним із [PERSON] .. Постановою Правління НБУ №150 від 02. березня 2015 року віднесено ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №51 від 02 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію у ПАТ «Дельта Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду Кадирова Владислава Володимировича. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості зазначено, що станом на 28.07.2015 року заборгованість [PERSON] складає - 638841,94 грн., з яких: тіло кредиту - 566297,64 грн.; відсотки - 72544,30 грн. Листом від 13 серпня 2015 року за № 31.4-08/4585/15 уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ Дельта Банк Кадиров В.В. повідомив відповідача [PERSON] про заміну первісного кредитора та іпотекодержателя ПАТ «Сведбанк» на ПАТ «Дельта Банк» за укладеними з ним договорами та про існування простроченої заборгованості станом на 28 липня 2015 року в розмірі 9934,99 доларів США. Також у вказаному листі-вимозі позивач зазначив вимогу про необхідність погашення наявної заборгованості, а в разі незадоволення даної вимоги попередив, що буде захищати свої права в позасудовому чи судовому порядку на загальну суму заборгованості за кредитним договором, яка станом на 28 липня 2015 року складала 28956,3 доларів США. На підставі статті 35 Закону України «Про іпотеку» позивач також цим листом вимагав у відповідача в тридцятиденний строк виконати на користь АТ «Дельта Банк» вищевказані зобов`язання за кредитним договором та попередив, що в разі невиконання цієї вимоги розпочне процедуру звернення стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно. Згідно наданих відповідачем копій квитанцій, вбачається, що [PERSON] сплачувався отриманий нею кредит (а.с.88-155) Відповідно до правових позицій Верховного Суду України, викладених у постановах від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1219цс16 та від 28 вересня 2016 року у справі № 6-1243цс16, аналізуючи положення ст. ст. 33, 36, 37, 39 Закону України "Про іпотеку", ст. ст. 328, 335, 376, 392 ЦК України, слід дійти висновку про те, що законодавцем визначено три способи захисту на задоволення вимог кредитора, які забезпечені іпотекою шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий - на підставі рішення суду та два позасудових способи захисту: на підставі виконавчого напису нотаріуса і згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. Сам договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно. Згідно статті 1 ЗУ «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно статті 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Згідно ст. 36 ЗУ «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому\~статтею 37\~цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому\~статтею 38\~цього Закону. Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання основного зобов`язання: боржником - фізичною особою є недійсними, якщо інше не визначено договором іпотеки чи договором про надання кредиту, чи договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 37 Закону України "Про іпотеку" - іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.06.2019 року № 171333173 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 44235228 від 26.11.2018 р., номер запису про право власності 29095363 від 20.11.2018 року, прийняте 26.11.2018 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради Харківської області Венглюк Т.В. про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна: квартиру [ADDRESS] , що належала [PERSON] та була зареєстрована за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» код ЄДРПОУ 34047020, на підставі іпотечного договору від 25.04.2008 року. Аналіз положень статей 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», статей 328, 335, 376 ЦК України дає підстави для висновку про те, що законодавцем визначено три способи захисту задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (на підставі рішення суду) та два позасудові (на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя). У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, дослідивши усі надані сторонами докази в їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, суд прийшов до висновку про те, що підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 638841,94 грн., з яких: тіло кредиту 566297,64 грн.; відсотки 72544,30 грн., не вбачається, враховуючи те, що в процесі розгляду справи банк зареєстрував за собою право власності на предмет іпотеки, в рахунок погашення заборгованності в зазначеному розмірі. Позивач змінив предмет та підстави позову із звернення стягнення на предмет іпотеки на стягнення заборгованості за кредитним договором, при цьому позивач не повідомив суд про визнання права власності на предмет іпотеки за банком, не надав суду відомостей про вартість предмета іпотеки на час переоформлення права власності за банком (наявна оцінка тільки станом на 28.12.2015 року), будь-яких розрахунків суми заборгованості, після реєстрації права власності на квартиру за банком, суду не надано. Тому враховуючи документальне підтвердження завершення процедури звернення стягнення на предмет іпотеки, в рахунок виконання боржником зобов`язання за кредитним договором, шляхом реєстрації права власності на квартиру, суд приходить до висновку, що позивач задовольнив свої вимоги за рахунок предмета іпотеки на підставі іпотечного договору, тому у задоволенні позову необхідно відмовити. Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача, тому суд покладає судові витрати на позивача.

Outcome: dismissed