Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом. Позов мотивовано тим, що 05 серпня 2016 року померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 09.08.2016 року, актовий запис F 147. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, в склад якого входить квартира F 2 у житловому будинку F 58 по вул. Сенчанська, м. Лохвиця Полтавської області. Вказану квартиру [PERSON] набула у власність під час шлюбу з [PERSON], який був членом кооперативу "Рассвет", сплативши за квартиру повну її вартість. Членство у житлово-будівельному кооперативі "Рассвет" підтверджується списком членів даного кооперативу. Після завершення будівництва житлового будинку, [PERSON] та [PERSON] вселилися у квартиру F 2, де постійно проживали до дня смерті. При цьому батьки при житті не отримали в установленому законом порядку свідоцтво про право власності на належну їм квартиру і право власності на дану квартиру в КП Лубенське МБТІ не зареєстроване. 23.03.2019 року нотаріусом Першої лохвицької державної нотаріальної контори було видано позивачу свідоцтво про право власності на частину спадкового майна [PERSON], а саме на житловий будинок у м. Лохвиця по вул. Сенчанська, 82. Постановою Першої лохвицької державної нотаріальної контори від 25.03.2019 року було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на зазначене майно. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просить суд винести рішення, яким визнати в порядку спадкування за законом за ним право власності після померлої 05 серпня 2016 року [PERSON] на квартиру F 2 у житловому будинку F 58 по вул. Сенчанська, м. Лохвиця Полтавської області. В судове засідання позивач не з"явився, подав письмову заяву, якою позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати без його участі. Відповідач, Лохвицька міська рада Лохвицького району Полтавської області, на розгляд справи не направила свого представника, але надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі її представника, не заперечує щодо задоволення позову. Третя особа, Перша лохвицька державна нотаріальна контора, на розгляд справи не з"явилася, але надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, не заперечує щодо задоволення позову. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обовFязків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що 05 серпня 2016 року померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 09.08.2016 року, актовий запис F 147. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, в склад якого входить квартира F 2 у житловому будинку F 58 по вул. Сенчанська, м. Лохвиця Полтавської області. Вказану квартиру [PERSON] набула у власність під час шлюбу з [PERSON], який був членом кооперативу "Рассвет", сплативши за квартиру повну її вартість. Членство у житлово-будівельному кооперативі "Рассвет" підтверджується списком членів даного кооперативу. Після завершення будівництва житлового будинку, [PERSON] та [PERSON] вселилися у квартиру F 2, де постійно проживали до дня смерті. При цьому батьки при житті не отримали в установленому законом порядку свідоцтво про право власності на належну їм квартиру і право власності на дану квартиру в КП Лубенське МБТІ не зареєстроване. 23.03.2019 року нотаріусом Першої лохвицької державної нотаріальної контори було видано позивачу свідоцтво про право власності на частину спадкового майна [PERSON], а саме на житловий будинок у м. Лохвиця по вул. Сенчанська, 82. Постановою Першої лохвицької державної нотаріальної контори від 25.03.2019 року було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на зазначене майно. Як пояснює позивач, його батьки при житті не отримали в установленому законом порядку свідоцтво про право власності на належну їм квартиру і право власності на дану квартиру в КП Лубенське МБТІ не зареєстроване. Станом на 12.12.2018 року ПП "Бюро послуг та консультацій" на ім"я [PERSON] виготовлено відповідну технічну документацію на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Ринкова вартість об"єкту оцінки становить 149 024 грн. Згідно ст. 1269 ЦК України F спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. На запит суду, державний нотаріус Першої лохвицької державної нотаріальної контори ГТУЮ у Полтавській області, надала інформаційну довідку зі СР (заповіти/спадкові договори), інформаційну довідку зі СР (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), відповідно до якої до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої 05.08.2016 року [PERSON] звернувся син спадкодавиці- Міщенко [PERSON] справа заведена 22.08.2016 року за F 312/2016. Звернувшись до суду з позовом про визнання права власності на квартиру, позивачем надано відповідні докази того, що на сьогоднішній день існують реальні перешкоди у оформленні його спадкових прав, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Відповідно до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Разом з цим при розгляді спору між сторонами суд вважає, що заслуговують на увагу слідуючі норми законодавства. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя який пережив його, та батьки. Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст. 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. З огляду на вказані норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, так як не порушують чиї-небуть права чи інтереси.

Outcome: approved