Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом, посилаючись на те, що є донькою [PERSON] .[INFO] року близько о 03 годині, її батько - електромонтер з ремонту та обслуговування пристроїв сигналізації, централізації та блокування в кар`єрі залізничного цеху з обслуговування об`єктів ВАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхпостач КР», під час виконання своїх трудових обов`язків в районі з`єднувальної залізничної колії №4п технічного поста «Центральний» залізничного цеху ВАТ «ІнГЗК», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», внаслідок нещасного випадку - помер. Смерть батька позивача настала, внаслідок наїзду на нього електровозу (тяговий агрегат ОПЕ1АМ-025, гост.№45) від чого останнім отримано травми не сумісні з життям, а саме: повне травматичне розділення тулуба та правої верхньої кінцівки на рівні грудної клітки. Зазначений тяговий агрегат ОПЕ1АМ-025, гост.№45 є джерелом підвищеної небезпеки та належить ПАТ «ІНГЗК». До настання смерті, внаслідок нещасного випадку, загальний стаж роботи її батька складав - 25 років 05 місяці, у тому числі за професією - 19 років 8 місяців. Відповідно до Акту Форми Н-1, нещасний випадок, в результаті якого загинув [PERSON] , стався внаслідок порушення вимог законодавства про охорону праці з боку посадових осіб відповідачів. Внаслідок втрати позивачу завдана моральна шкода, яка полягає в наступному. Позивач втратила свого батька, якого вона сильно любила та поважала. Звістка про його смерть завдала позивачу глибоких моральних та душевних страждань, оскільки за життя батька позивач перебувала з ним в тісних сімейних стосунках, останій завжди допомагав їй у будь-яких справах та підтримував у складних життєвих ситуаціях. Дізнавшись про смерть свого батька, позивач, зазнала емоційне та психологічне потрясіння, яке відчуває до теперішнього часу і не може відновити свою душевну рівновагу. Після загибелі батька нормальні життєві зв`язки позивача були знищенні, вона постійно відчуває почуття туги та самотності і до теперішнього часу не може оговтатись від лиха, досі перебуває у напруженому психічному стані, адже думки про батька постійно переслідують її. Позивач позбавлена батьківського піклування, турботи та любові рідного батька. На час настання нещасного випадку з [PERSON] на виробництві, позивачу виповнилось лише 13 років. Зазначає, що перелічені негативні явища не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію. Позивачу спричинена моральна шкода, яка не може бути компенсована тільки констатацією факту настання нещасного випадку внаслідок неналежного виконання відповідачами вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці. Просить стягнути з відповідача ПРАТ «ІНГЗК» моральну шкоду у розмірі 625 950,00 грн та відповідача ТОВ "Шляхпостач КР" у розмірі 208 650,00 грн. Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача ПРАТ «ІНГЗК» у судове засіданні не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином, в ході розгляду справи позовні вимоги не визнала, надала відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позову, зазначила, що відповідно до висновків комісії з розслідування нещасного випадку на виробництві, викладених в Акті спеціального розслідування нещасного випадку [PERSON] є особою, дії або бездіяльність якої призвели до нещасного випадку. Таким чином, твердження позивача в позовній заяві про те, що нещасний випадок стався саме з вини відповідачів є недостовірними і такими, що не відповідають дійсності. У ПРАТ "ІНГЗК" діє система управління охороною праці, яка покликана забезпечувати нормальні умови праці, знижувати вплив шкідливих виробничих факторів на організм працівників, попереджати виникнення професійних захворювань та нещасних випадків з працівниками ПРАТ "ІНГЗК". Щороку ПРАТ "ІНГЗК" впроваджує нові методи і засоби, які б сприяли покращенню умов праці своїх працівників та витрачає на охорону праці чималі кошти, що у колективних договорах між дирекцією та трудовим колективом ПРАТ ІНГЗК». Окрім того, для безпечного виконання будь-яких робіт у ПРАТ «ІНГЗК» розроблені та заведені в дію відповідні Інструкції з охорони праці, Карти безпечного виконання робіт Положенні та ін. З відповідними нормативними документами з охорони праці потерпілий [PERSON] був ознайомлений. Крім того, всі види інструктажів, навчання та перевірки знань проведено. Позивачем не доведено факт виникнення у неї моральних страждань та розмір моральної шкоди є завищеним. Просить відмовити у позові. Представник відповідача ТОВ «Шляхпостач КР" у судове засіданні не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином, в ході судового розгляду позовні вимоги не визнала, надала відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позову, зазначила, що уповноваженою комісією зі спеціального розслідування нещасного випадку встановлено, та у Акті Форми Н-1 визначено коло осіб, з вини яких стався нещасний випадок де, і сам батько позивача, тобто не тільки з вини посадових осіб відповідачів, як зазначає позивач у своїй позовній заяві. До основної причини нещасного випадку відносяться дії самого потерпілого. При працевлаштуванні батька позивача і в подальшому - в процесі його трудової діяльності, ТОВ «Шляхпостач КР", як роботодавець, зі свого боку, добросовісно виконував обов`язки відповідно до ст. 5 ЗУ «Про охорону праці» та п.1 ст. 29 КЗпП України, а саме: проінформував [PERSON]. під розписку про умови праці та про наявність на робочому місці небезпечних і шкідливих виробничих факторів, можливі наслідки їх впливу на здоров`я та про його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до законодавства і колективного договору, а саме: забезпечення засобами індивідуального захисту, заробітну плату у підвищеному розмірі, надання додаткової оплачуваної відпустки, профілактичне харчування. Всі види інструктажів, навчання та перевірки знань проведено. Наряду з роботодавцем, сам працівник повинен нести безпосередню відповідальність додержання вимог нормативно-правових актів з охорони праці. Винні дії батька позивача призвели до настання нещасного випадку на виробництві й отримання ним травм, які несумісні з життям, а тому між нещасним випадком на виробництві і діями батька позивача існує прямий причинно-наслідковий зв`язок. Вина відповідача ТОВ «Шляхпостач КР" у настанні нещасного випадку має лише організаційний характер. Позивач, при визначенні розміру матеріальної шкоди, повинен дотримуватись: вимог розумності, виваженості та справедливості та не повинен на цьому збагачуватись, однак заявлена сума позивачем не відповідає правопорушенню з боку ТОВ «Шляхпостач КР", де вона не враховує вину самого загиблого [PERSON] . Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 січня 2019 року відкрито провадження у даній справі та постановлено призначити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Дослідив письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] народилась [PERSON] , батьком якої є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.23). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.11). Відповідно до наказу №823 від 01 грудня 2009 року [PERSON] прийнятий на роботу в ТОВ «Шляхпостач КР» та відповідно до наказу №219 від 4 березня 2010 року припинено трудовий договір з останнім у зв`язку із його смертю (а.с.70, 71). Як видно із Акту №1 про нещасний випадок пов`язаний з виробництвом, 14 березня 2010 року о 03.05 годин стався нещасний випадок на виробництві на території ПРАТ «ІНГЗК» з працівником ТОВ «Шляхпостач КР» [PERSON] (а.с.12-20). Відповідно до Експертного висновку від 26 березня 2010 року та Акту спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 14 березня 2010 року о 03.05 год. на території ВАТ «ІНГЗК» у ТОВ «Шляхпостач КР» від 14 квітня 2010 року, внаслідок якого настала смерть працівника ТОВ «Шляхпостач КР» [PERSON] причинами нещасного випадку зазначено: основна - порушення трудової та виробничої дисципліни в частині невиконання вимог посадових інструкцій та інструкцій з охорони праці; супутня: порушення вимог безпеки під час експлуатації транспортних засобів, а саме невнесення в ТРА роздільних пунктів в повному обсязі заходів щодо безпеки руху. Особи, дії або бездіяльність яких призвели до нещасного випадку: електромонтер СЦБ [PERSON] , машиніст електровозу [PERSON] , чергова на станції техпоста «Центральний» [PERSON], начальник служби СЦБ та зв`язку залізничного цеху з об`єктів ВАТ «ІнГЗК» ТОВ «Шляхпостач КР» [PERSON] , начальник станції залізничного цеху ВАТ «ІнГЗК» [PERSON] (а.с.21-28, 72-80). Згідно з виписками із книги нарядів, журналів реєстрації інструктажів по питанням охорони праці на робочому місці, виписки із протоколу засідання комісії по перевірці знань по питанням охорони праці у робочих, які виконують роботи з підвищеною небезпекою відповідачем було проінструктовано [PERSON] щодо вимог безпеки при виконанні робіт (а.с.85-88). Сторонами не оспорюється та визнається той факт, що ПРАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" є правонаступником ПАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", що в свою чергу є правонаступником ВАТ "ІнГЗК", який є правонаступником Інгулецького гірничо-збагачувального комбінату. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які регулюються ст.ст. 23, 1167, 1168 ЦК України. Відповідно до ст. 16 ЦК України відшкодування моральної шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів судом. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини. Таким чином, ч. 1 ст. 1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові дружині, батькам усиновлювачам, дітям усиновленим, а також особам, які проживали з нею однією сім`єю, згідно ч.2 ст.1168 ЦК України. Право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці встановлено ч. 4 ст. 43 Конституції України. Згідно частин 1, 3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Статтею 153 КЗпП України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Рішенням Конституційного Суду України від 08 жовтня 2008 року 20-рп/2008 (справа про страхові виплати), визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Суд вважає доведеним спричинення позивачу моральної шкоди, провину відповідачів в її спричиненні та причинно-наслідковий зв`язок між винними діями відповідачів з порушення вимог ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України "Про охорону праці", визначені Актами форми Н-1 та форми Н-5 та нещасного випадку, внаслідок якого загинув батько позивача. Крім того, суд не може погодитися із запереченнями представників відповідача, що вина позивача також встановлена в акті, через що відсутня вина підприємств у заподіянні шкоди, оскільки той факт, що роботодавець ознайомив свого працівника з умовами праці, не позбавляє підприємства від законодавчо встановленого обов`язку забезпечити якісні та безпечні умови праці. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступень зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Так, визначаючи розмір відшкодування позивачці моральної шкоди, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд враховує, характер та обсяг її душевних страждань в зв`язку зі смертю близької рідної людини, враховує той факт, що дійсно позивачка є дочкою померлого, наслідки викликані заподіяною шкодою - смертю близької людини; перенесені та діючі у теперішній час душевні страждання та переживання; тривалість перенесених страждань; вік позивачки, в якому остання втратила батька, зміни в житті викликані смертю батька, з урахуванням ступеню вини відповідачів та самого померлого [PERSON] , вважає за можливе стягнути на користь позивача з відповідача ПРАТ «ІНГЗК» моральну шкоду в розмірі 65 000,00 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб, ТОВ «Шляхпостач КР» в розмірі 35 000,00 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб. Також відповідно до ч.1, ч.6 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів судовий збір в доход держави у розмірі 768,40 грн в рівних частинах. На підставі викладеного,

Outcome: partial