Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

В березні 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до [PERSON] про звернення стягнення, в обґрунтування якого вказав, що 01.09.2008р. банк та відповідач уклали договір №HMІВАN12770138 про надання кредиту у розмірі 10550,45 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 31.08.2015 року, шляхом внесення щомісячних платежів. Однак відповідач порушує умови договору, внаслідок чого станом на 16.02.2015р. утворилась заборгованість 4287,74 доларів США, що еквівалентно 111652,79грн. В забезпечення виконання зобов'язань за договором відповідач надав в заставу автомобіль Chery, модель: А15 Amulet, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий авто, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. У разі порушення позичальником зобов'язань за кредитним договором або за договором застави, заставодавець зобов'язаний передати предмет застави заставодержателю в заклад, проте відповідач предмет застави в заклад банку не передав. У зв'язку з чим, позивач просить в рахунок погашення заборгованості за договором в розмірі 4287,74 долари США, що еквівалентно 111652,79 грн. передати в заклад банку автомобіль Chery, модель: А15 Amulet, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий авто, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER] та звернути стягнення на предмет застави автомобіль Chery, модель: А15 Amulet, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий авто, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER] шляхом продажу вказаного автомобіля позивачем, стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 1116,53грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день та час судового розгляду повідомлявся належним чином, подав до суду письмову заяву в якій просить справу слухати без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час судового розгляду повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 01.09.2008р. банк та відповідач уклали договір №HMІВАN12770138 про надання кредиту у розмірі 10550,45 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 31.08.2015 року. В забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідач 10.02.2009р. уклали договір застави рухомого майна. Згідно з Договором застави відповідач надав в заставу належний йому на праві власності автомобіль Chery, модель: А15 Amulet, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий авто, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. Відповідно до договору застава забезпечує всі вимоги банку щодо виконання позичальником, всіх його грошових зобов'язань за цим договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і у такому порядку, як встановлено у цьому договорі (п. 7.1. кредитно-заставного договору). Згідно п. 8.1. вищевказаного договору, предметом застави за цим договором є автомобіль Chery, модель: А15 Amulet, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий авто, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], власником якого є позичальник. В п. 8.4. кредитно-заставного договору зазначено, що застава поширюється на весь предмет застави, незалежно від обсягу виконання позичальником зобов'язань за договором. У разі настання Події Дефолту Банк надає Позичальнику письмове повідомлення про настання Події Дефолту та реєструє у Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет застави. У Повідомленні про Дефолт, окрім інформації, зазначення якої вимагається законодавством, Банк ставить вимогу про повернення наданої суми Кредиту в повному обсязі, виплати винагороди, процентів за фактичний строк користування наданим Кредитом, виконання в повному обсязі усіх інших грошових зобов'язань за Договором (п. 12.2.1. кредитно-заставного договору). Судом встановлено, що позивачем на адресу відповідача направлялось повідомлення про усунення порушень зобов'язання за кредитним договором № HMІВАN12770138 та про наслідки невиконання вимоги - арешт і примусовий продаж її майна за № 30.1.0.0/2-843 від 20.01.2015 року, що підтверджується реєстром № 235 поштових відправлень. Однак, вимоги нею були залишені без відповіді та задоволення. Відповідно до п. 12.2.6. кредитно-заставного договору, якщо протягом строку, вказаного у ст. 12.2.5. позичальник не усунув подію дефолту, позичальник зобов'язаний негайно повернути суму кредиту в повному обсязі, виплатити винагороди, проценти за користування кредитом, виконати усі інші грошові зобов'язання за Договором у повному обсязі, а Банк має право, за своїм вибором здійснити одну або декілька з наступних дій, а саме звернути стягнення на предмет застави в порядку, визначеному у ст. 13 договору. В п. 13.2. кредитно-заставного договору, не застосовуючи судових процедур, банк має право на власний розсуд обрати процедуру позасудового звернення стягнення на предмет застави для задоволення забезпечених вимог з-поміж наступних варіантів, в тому числі шляхом продажу предмета застави банком третій особі у відповідності із вимогами законодавства України. У випадку порушення позичальником зобов'язань, передбачених статтями 6.2.2 та 6.2.3. Договору, щодо сплати винагород та процентів, позичальник сплачує пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки (п. 14.2. кредитно-заставного договору). Згідно п. 14.3. кредитно-заставного договору, у випадку порушення Позичальником зобов'язання щодо повернення основної суми Кредиту, передбаченого статтею 6.2.4. Договору, Позичальник сплачує пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочення. Відповідач порушує умови договору, внаслідок чого станом на 16.02.2015р. утворилась заборгованість 4287,74 доларів США, яка складається з 3462,94 долари США - заборгованість за кредитом, 231,16 долари США - проценти за користування кредитом, 37,05 долари США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 343,27 долари США - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 9,60 долари США - штраф (фіксована частина); 203,72 долари США - штраф (процентна складова). Згідно з договором застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладення Заставодержателем договору купівлі-продажу Предмету застави від імені Заставодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 572, ч. 2 ст. 575 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно зі ч.2 ст.575, ч.2 ст.662 ЦК України, ст.ст.44-48 Закону України „Про заставу" виділяється такий вид застави, як заклад, при якому, предмет застави рухоме майно разом з приналежностями, передається у володіння заставодержателя. Беручи до уваги зазначене та виходячи з того, що договором застави від 01.09.2008р. сторонами було погоджено, що у випадку порушення заставодавцем зобов"язань за кредитним договором, останній зобов"язується передати в заклад заставодержателю предмет застави, вимоги ПАТ „КБ „Приватбанк" про передачу в заклад шляхом вилучення у відповідача належного йому майна разом з приналежностями, що є предметом застави, ґрунтуються на законі та договорі і є такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави. Відповідно до Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" від 18.11.2003 року визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов"язання, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Статтею 25 зазначеного Закону передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається і спосіб його реалізації із застосуванням однієї із процедур, передбачених статтею 26 цього Закону. Згідно з договором застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та кредитно-заставним договором, шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю. З позовних вимог слідує, що обраний позивачем спосіб звернення стягнення на предмет обтяження, а саме продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу іншою особою - покупцем, не суперечить вимогам статті 26 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" від 18.11.2003 року. Відповідно до ст.625 ЦК України позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання, а кредитний договір відповідно до ст.629 ЦК України є обов»язковим для виконання сторонами. В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Позичальником [PERSON] неналежним чином виконувалися зобов'язання по кредитному договору щодо сплати кредиту у встановленому порядку, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені вимоги позивача щодо стягнення судових витрат в розмірі 1116,53грн.

Outcome: approved