Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього на підставі рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 04.03.2016 на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , з 1/3 частини всіх видів заробітку на 1/4 частину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дня пред"явлення позову. В своїй позовній заяві посилається на те, що шлюб з відповідачем розірвано 19.07.2016 рішенням Рокитнянського районного суду. В шлюбі у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Рокитнянського районного суду від 04.03.2016 з нього стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час він не має можливості сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини, у зв"язку з тим, що його мати [PERSON] перебуває на "Д" обліку у сімейного лікаря, у кардіолога, ендокринолога, має ряд захворювань серед яких цукровий діабет другого типу та за станом здоров"я потребує постійного медичного спостереження та має 2 рази на рік стаціонарно лікуватися. Крім того, його батько [PERSON] має онкозахворювання та на даний час потребує лікування у Білоцерківському онкодиспансері. Зазначає, що його батьки пенсіонери та не в змозі самостійно оплачувати своє лікування. Тому просить зменшити розмір аліментів з 1/3 на 1/4 частини. В судове засідання сторони не з"явилися, позивач подав до суду заяву, якою свій позов підтримав, не заперечує проти заочного розгляду справи та просить провести розгляд у його відсутності. Відповідач про причини неявки не повідомила, відзиву та заяви про розгляд справи у її відсутності не надала. Враховуючи вищевказані обставини, суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України ухвалив розглянути справу у відсутності відповідача у порядку заочного провадження. Матеріалами справи встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] . З копії рішення від 04.03.2016 вбачається, що з відповідача стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму до досягнення повноліття. З копії довідки від 14.05.2019 виданої Рокитнянською ЦРЛ вбачається, що мати позивача [PERSON] перебуває на "Д" обліку у сімейного лікаря, у кардіолога, ендокринолога, має ряд захворювань серед яких цукровий діабет другого типу та за станом здоров"я потребує постійного медичного спостереження та має 2 рази на рік стаціонарно лікуватися. Із копії довідки від 30.04.2019 виданої Рокитнянською ЦРЛ вбачається, що батько позивача [PERSON] потребує подальшого лікування в Білоцерківському онкодиспансері. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). З огляду на надані позивачем докази та те, що відповідач не надала суду свого відзиву, суд приходить до висновку про можливість задоволення вимог позивача в повному обсязі. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved