Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою, зняття з реєстрації, виселення з квартири без надання іншого житла, вселення, уточнивши його під час розгляду справи. В позові зазначив, що [INFO] р. помер його батько - [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла квартира [ADDRESS]. 06.02.2013 р. ним отримано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого він є власником квартири [ADDRESS]. У квартирі зареєстровані та проживають відповідачі, які не є членами його сім"ї, ніяких договорів найму на квартиру з ним не укладали, на його усні прохання добровільно звільнити квартиру та знятися з державної реєстрації відповідачі не реагують. Позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS], виселити та зняти з реєстрації відповідачів, вселити його у спірну квартиру. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просить їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідач [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON], проти позову заперечує, пояснивши що проживає у спірній квартирі з 1998 року, вселилася в цю квартиру разом з чоловіком та двома дітьми в 1998 році після смерті бабусі, в якій проживав дідусь. По теперішній час проживає у спірній квартирі з трьома дітьми, з яких одна дитина є неповнолітньою: син [PERSON], [INFO]. З чоловіком [PERSON] не проживає, та не заперечує проти зняття його з реєстрації за даною адресою, так як самостійно знятися з реєстрації він не бажає. З 2005 року її дідусь [PERSON] покинув дану квартиру та до теперішнього часу в ній не проживає. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечує, пояснивши що відповідачі вселились в спірну квартиру та були зареєстровані у 1998 році як члени однієї родини, з дозволу попереднього власника спірної квартири [PERSON] Ніяких перешкод щодо вселення позивача у квартиру відповідачі не чинять. Підстави для виселення відсутні, у задоволенні позовних вимог просить відмовити. Відповідач [PERSON] суду пояснила що проживає у [ADDRESS] разом зі своєю матір"ю та двома братами. Представник третьої особи - Орджонікідзевського районного відділу Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області у судове засідання не з"явився, письмово повідомив суд про слухання справи у його відсутність. Представник третьої особи - органу опіки та піклування районної адміністрації міської ради по Орджонікідзевському району Запорізької міської ради у судове засідання не з"явився, надавши суду письмові заперечення проти позову та заяву про слухання справи у його відсутність. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з"явився, надіславши суду письмову заяву про слухання справи у його відсутність, та письмові пояснення по справі, із яких слідує, що він підтримує позовні вимоги у повному обсязі. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з матеріалами справи, проаналізувавши письмові заперечення відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є двоюрідними братом та сестрою. Власником квартири [ADDRESS] є позивач - [PERSON] (свідоцтво про право на спадщину за законом від 06.02.2013 року, зареєстровано в реєстрі № 994, копія спадкової справи, а/с 146).). Право власності на квартиру позивач набув у порядку спадкування за законом після смерті свого батька - [PERSON], який помер [INFO] року. (свідоцтво про смерть серії [NUMBER]). Квартира перейшла у власність [PERSON] на підставі договору дарування від 26.05.2005 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] (а/с 135). [PERSON] квартира належала на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 09.08.1991 року (абз.3 п.1 договору дарування на а/с 135). Згідно п.5 договору дарування від 26.05.2005 року (а/с 135) дарувальник - [PERSON] свідчив, що зазначена квартира в обмежене користування третім особам не передавалась. Судом також встановлено, що відповідачі по справі - [PERSON], [PERSON] разом з дітьми - [PERSON],[PERSON] з дозволу [PERSON] (третьої особи по справі, дідуся позивача та відповідача [PERSON]) поселилися та зареєструвалися за адресою: [ADDRESS]). В 2004 року [PERSON] покинув своє місце проживання в спірній квартирі. Зараз в квартирі проживає відповідач [PERSON] з повнолітніми дітьми - [PERSON], [PERSON] та неповнолітнім [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] (чоловік [PERSON] та батько відповідачів [PERSON], [PERSON]) зареєстрований за цією адресою, однак зі своєю сім"єю не проживає. Згідно з довідкою МКП „Основаніє" № 1 від 10.01.2014 р. (а/с 107) за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON] Відповідно ст.41 Конституції України, ст.317 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Власник житлового будинку, квартири, згідно ст. 383 ЦК України, має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положення ст.150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів сім»ї і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. До членів сім»ї відносяться особи, які проживають разом з власником. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі не проживали і не проживають разом з позивачем власником спірної квартири, а тому не відносяться до членів його сім»ї. Питання проживання не членів сім»ї власника житла, в тому числі й колишніх членів його сім»ї врегульовано главою 59 (ст.ст. 810-826)ЦК України, якою передбачено, що підставою проживання таких осіб є договір найму жилого приміщення. Відповідачі з власником спірної квартири договір найму не укладали. Проживання та реєстрація сторонніх осіб в квартирі є перешкодою для власника здійснювати свої передбачені законом права власності в повному обсязі. За таких обставин, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог щодо виселення відповідачів [PERSON],[PERSON] із спірної квартири, та скасування реєстрації відповідачів [PERSON], [PERSON],[PERSON] за вказаною адресою. Відповідач [PERSON] у спірній квартирі не проживає, тому підстав для його виселення не вбачається. Що стосується виселення [PERSON], з неповнолітнім [PERSON], [INFO], суд керується вимогами ст.3 Конвенції ООН „Про права дитини", ст.ст.47,64 Конституції України, Законом України „Про охорону дитинства" та вважає позовні вимоги відносно неповнолітнього [PERSON] та його матері [PERSON] такими , що не підлягають задоволенню. Позовні вимоги щодо вселення позивача у спірну квартиру є недоведеними та не підтверджуються належними доказами по справі, оскільки матеріалами справи не підтверджений факт того, що відповідачі перешкоджають позивачу вселитися у спірну квартиру.

Outcome: partial