Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що [PERSON] являється батьком малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Вона створює доньці належні умови для навчання та відпочинку, виховання, утримує її, купляє одяг, взуття, іграшки та інші речі необхідні для нормального розвитку дитини. З 2015 року відповідач перестав брати будь-яку участь у вихованні та утриманні дитини, жодного разу не поцікавився її життям, навіть не зателефонував. [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до доньки без будь-яких поважних на те причин, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини. Не проявляє батьківської турботи, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з дитиною взагалі, що порушує нормальне самоусвідомлення дитини, не надає доньці доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Рішенням Лохвицького районного суду від 16.09.2016 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі ј частини заробітку (доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи з 01 серпня 2016 року. 12.10.2016 року було видано виконавчий лист, тривалий час вона не пред`являла його до виконання, оскільки сподівалась, що батько буде надавати матеріальну допомогу на утримання доньки добровільно, однак відповідач цього робити не бажає. Факт невиконання відповідачем своїх батьківських обов"язків відносно доньки підтверджується також довідкою виданою Заводським дошкільним навчальним закладом "Малятко". Враховуючи, що відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками щодо виховання дитини позивач просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач не з"явився по невідомим суду причинам, належним чином повідомлений про час, дату і місце слухання справи, відзиву не подав. Представник третьої особи органу опіки та піклування Лохвицької районної державної адміністрації Полтавської області Власова С.М. в судове засідання не з"явилась, надала до суду заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Згідно з вимогами ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з"явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не надав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ч.1 ст. 81 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ч. 1 ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, приходить до висновку, що наявні законні підстави для задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого 20 січня 2015 року Виконавчим комітетом Червонозаводської міської ради Лохвицького району Полтавської області, актовий запис № 03. Матір`ю дитини є [PERSON] , [INFO] (а.с. 15). Згідно довідки Заводської міської ради Лохвицького району від 11.11.2019 року № 4709, встановлено, що [PERSON] , [INFO], зареєстрована в [ADDRESS] . Склад сім`ї: дочка - [PERSON] , [INFO], мати - [PERSON] , [INFO], баба - [PERSON] , [INFO], дід - [PERSON] , [INFO] ( а.с.12). Згідно довідки від 27.08.2019 року № 50 виданої завідувачем ДНЗ «Малятко» вбачається, що [PERSON] , [INFO], відвідує дошкільний навчальний заклад «Малятко» з 01.08.2017 року. Проживає разом з мамою [PERSON] . Вихованням Вероніки займається мама, яка бере активну участь у її житті, цікавиться перебуванням дівчинки у садочку та активно співпрацює з вихователями. Батько вихованки [PERSON] , [PERSON] , в дошкільному закладі жодного разу не був, цікавість не проявляв ( а.с. 7). Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] , [INFO] , затвердженого міським головою Сидоренко В.В., встановлено, що [PERSON] розлучена, проживає з батьками по [ADDRESS] , в приватному будинку, працевлаштована та забезпечена. Мати - [PERSON] , [INFO], працює, баба - [PERSON] , [INFO], пенсіонерка, дід - [PERSON] , [INFO], пенсіонер. Умови проживання задовільні, освітлення та водопостачання мають, утримують домашнє господарство ( а.с.8). Згідно довідки про заробітну плату, встановлено, що [PERSON] працює у ФОП [PERSON] оператором, всього видано заробітної плати з лютого 2019 року по липень 2019 року в сумі 20 178, 14 грн. (а.с.9). Рішенням Лохвицького районного суду від 22.04.2016 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, задоволено повністю, шлюб між сторонами розірвано (а.с.10). Рішенням Лохвицького районного суду від 16.09.2016 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, задоволено повністю. Стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] щомісяця починаючи з 01.08.2016р. до досягнення повноліття дитиною, в розмірі 1/4 частини всих видів доходу боржника, але не менше 30% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини (а.с.6). Як вбачається з довідки про неотримання аліментів від 03.09.2019 року № 6671/15.15 виданої Лохвицьким РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області, [PERSON] дійсно не отримувала аліменти з [PERSON] у період з 01.03.2019 року по 31.08.2019 року згідно з виконавчим листом № 2/538/524/16, який видано 12.10.2016 року Лохвицьким районним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі ј частини всіх видів заробітку, щомісяця (а.с.11). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів наданого Лохвицьким РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області встановлено, що заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] станом на 01.11.2019 року (враховуючи заборгованість станом на 01.10.2018 року в розмірі 40515,00 грн.) становить в сумі 71 195, 50 грн. (а.с.13). Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Лохвицької районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] № 01-28/2492 від 24.10.2019 року, встановлено, що [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з донькою в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, чим порушує вимоги ст. 150 СК України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Орган опіки та піклування Лохвицької районної державної адміністрації вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно дитини [PERSON] , [INFO] . Остаточне вирішення питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] залишити за судом (а.с. 4-5). Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. З огляду на ч. 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України матір, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов`язань по вихованню дитини. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з роз"ясненнями п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Вирішуючи питання про позбавлення відповідачів батьківських прав, суд враховує, що така міра сімейно-правової відповідальності має на меті насамперед, захист інтересів дітей, а також той факт, що відповідачі не тільки не виконують своїх обов`язків щодо виховання дітей, а й негативно впливають на їх виховання, шляхом вчинення дій, які негативно впливають на психічний стан дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, і судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Суд вважає доведеним факт, що відповідач не виконує обов`язків батька щодо виховання та розвитку дитини, тим самим порушує вимоги ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства". Позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, є крайнім заходом впливу. В даному випадку суд приходить до висновку, що відповідач свідомо із власної волі ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та наданих йому прав, фактично самоусунувся від виховання неповнолітньої доньки, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, свідомо нехтуючи своїми обов`язками, тому в даному випадку існують всі підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно дитини [PERSON] . Обставин, які перешкоджали б йому виконувати свої батьківські обов`язки не встановлено. Отже, позовні вимоги [PERSON] про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позовні вимоги позивача задоволено, а тому у порядку ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню із відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати по оплаті судового збору у сумі 768, 40 грн. за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved