Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 11.04.2008 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1133087000, відповідно до якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 151900,00 гривень з розрахунку 17% річних на строк з 11.04.2008 по 11.04.2011 року. Банк свої зобов'язання за кредитним договором повністю виконав, надавши відповідачеві кредит, в розмірі та строки передбачені кредитним договором. 08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідно до вищевказаного Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами АТ"Дельта Банк" набув права вимоги по кредитному договору. Відповідно до п.1.2.2. кредитного договору Відповідач зобов"язаний повернути кредит у повному обсязі в термін та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку №1 до Договору. Відповідно до п.п. 1.3.1, 1.3.3, 1.3.4, нарахування процентів за цим Договором здійснюється щомісяця в останній робочий день поточного місяця, методом факт/3 60 відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України та чинного законодавства України. Строк сплати процентів з 01 по 25 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані. Відповідно до п. 3.1.3, 3.1.4 кредитного договору, Банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої суми кредиту та сплати процентів за кредит, у разі порушення Позичальником умов цього договору. У випадку непогашення кредиту та/або процентів у терміни, передбачені Договором, Банк, має право видавати наказ про примусову оплату боргу за жим Договором. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором та просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме двохкімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS],яка належить [PERSON] Георгієвні на праві приватної власності на підставі договору дарування від 12.02.2008 року за реєстровим номером № 550, посвідченого приватним нотаріусом Долинського міського нотаріального округу та зареєстровано в Реєстрі прав власності на об'єкти нерухомого майна за реєстраційним номером 17994486 та записано в реєстраційну книгу за № 9, номер запису: 2093, предмет іпотеки складається з двох жилих кімнат, загальна площа становить 45,13 кв.м., житлова площа 28,27 кв.м., шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № 1133087000 від 11.04.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 151900,00 грн. з розрахунку 17% річних на строк з 11.04.2008 року по 11.04.2011 року. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідачка станом на 20.12.2013 року має заборгованість 85232,00 грн, яка складається з : 54858,40 грн. - заборгованість за кредитом; 30373,60 грн. - заборгованість за відстоками. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором був укладений договір іпотеки від 11.042008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON], згідно якого [PERSON] надала в іпотеку належне їй майно а саме: двохкімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить їй на праві приватної власності на підставі договору дарування від 12.02.2008року за реєстровим номером № 550 посвідченого приватним нотаріусом Долинського міського нотаріального округу та зареєстровано в Реєстрі прав власності на об'єкти нерухомого майна за реєстраційним номером 17994486 та записано в реєстраційну книгу за №9, номер запису: 2093. Договором застави передбачено, що у випадку порушення Заставодавцем-Позичальником зобов'язань за кредитним договором, або за договором застави, заставодавець зобов'язаний передати предмет застави заставодержателю в заклад. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором був укладений договір поруки № 1133087000 -1-П від 11.04.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON], згідно з яким останній поручається перед банком за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № 1133087000 від 11.04.2008 року. В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідачі зобов'язання за кредитним договором не виконують,що явилось підставою звернення до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, зіславшись на вищезазначені обставини. Представник [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав , та пояснив , що при укладенні кредитного договору [PERSON], [PERSON]укладено договір іпотеки. Предметом договору виступила квартира [ADDRESS]. Згідно наявних квитанцій [PERSON].в період з квітня 2008 року по липень 2011 року сплачено в рахунок погашення кредиторської заборгованості 132567,63 гривні.Оскільки позивач просить суд фактично здійснити стягнення в подвійному розмірі ,просить звернути стягнення на предмет іпотеки . Відповідачка [PERSON] в судове засідання на повторний виклик не з'явилась, та не повідомила суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно у встановленому порядку, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток та оголошення в газеті. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задовольння з наступних підстав: Матеріалами справи та в судовому засіданні встановлено, що 11.04.2008 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1133087000 від 11.04.2008 року, відповідно до якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 151900,00 гр. з кінцевим терміном повернення заборгованості до 11.04.2011 року. Плата за користування кредитом у вигляді процентів становить 17% річних. Банк свої зобов'язання за кредитним договором повністю виконав, надавши відповідачеві кредит, що підтверджується меморіальним ордером. 08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідно до вищевказаного та Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, АТ"Дельта Банк" набув права вимоги по кредитному договору. З вимог статті 514 ЦК України ,встановлено що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов"язанні в обсязі і на умовах ,що існували на момент переходу цих прав ,якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 516 ч.1 ЦК України передбачено ,що заміна кредитора у зобов"язанні здійснюється без згоди боржника ,якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за її відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ч.1 ЦК України ,передбачено,що за кредитним договором банк зобов"язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах ,встановлених договором ,а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 1.2.2 кредитного договору Відповідач зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку №1 до Договору. Матеріалами справи встановлено, що станом на 20.12.2013 року заборгованість по кредитному договору №11330807000 складає 85232 гривні ,з яких тіло кредиту 54858 ,40 гривень та відсотки 30373,60 гривень.Розмір боргу стверджується довідкою (а.с.32),який складений банком відповідно до умов кредитного договору ,тобто відповідно до ст.60 ЦПК України є належним доказом. Статтею 546 ч.1 ЦК України ,передбачено,що виконання зобов"язання може забезпечуватись неустойкою ,порукою,гарантією,заставою ,притриманням,завдатком. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов"язання забезпеченого порукою ,боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов"язань [PERSON]за кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 1133087000 -1 -П від 11.04.2008 року ,відповідно до якого поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність. Також виконання позичальником зобов"язань за кредитним договором забезпечується іпотекою, у зв"язку з чим було укладено договір іпотеки № б/н від 11.04.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] , згідно з яким предметом іпотеки є квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору дарування від 12.02.2008 року за реєстровим номером № 550 посвідченого приватним нотаріусом Долинського міського нотаріального округу та зареєстровано в Реєстрі прав власності на об'єкти нерухомого майна за реєстраційним номером 17994486 та записано в реєстраційну книгу за № 9, номер запису: 2093, предмет іпотеки складається з двох жилих кімнат, загальна площа становить 45,13 кв.м., житлова площа 28,27 кв.м. Відповідно до п. 4.2. іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до п. 4.3. іпотечного договору іпотекодержатель має право на свій розсуд обрати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в межах, передбачених п. 7.2. іпотечного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 41 Закону України «Про іпотеку», реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження" Доводи представника [PERSON] та [PERSON] про те, що банк просить суд фактично здійснити стягнення в подвійному розмірі ,а тому просить звернути стягнення на предмет іпотеки не відповідає вимогам п. 9 Постанови №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 30.03.2012,згідно якого право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Таким чином, суд оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Згідно ст. 88 ЦПК України, судові витрати судом покладаються на відповідачів. На підставі викладеного та ст .ст.514,516, 526, 546, 554, 1054 ЦК України , ст.ст. 11, 33, 41 ЗУ «Про іпотеку» ,

Outcome: approved