Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] про визнання шлюбу недійсним та визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] померла їхня матір [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на спадкове майно - трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 89,4 кв.м., житловою площею 50,4 кв.м. Вони, як спадкоємці першої черги, подали заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини, відповідно до якої заведено спадкову справу № 1281/2008. Таку ж заяву про прийняття спадщини подав і [PERSON] на підставі перебування в шлюбі з їхньою матір'ю, який звернувся до суду про визнання права власності на 1/2 частину зазначеного майна, як спільної сумісної власності пережившого з подружжя, та 1/6 частини нарівні зі спадкоємцями першої черги. На підтвердження даних вимог представив свідоцтво про шлюб, зареєстрований між ним та померлою матір'ю [PERSON] [INFO] зареєстрованого в окрузі Кук, штат Іллінойс за законами США та представив свідоцтво про одруження з проставленим апостилем від 02.12.2010 року. В процесі розгляду вищезазначеної справи позивачам стало відомо, що відповідач [PERSON] не міг укладати шлюб з їхньою матір'ю, оскільки в період з 26.12.1978 року по 25.01.2005 року перебував у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою. На вимогу Івано-Франківського апеляційного суду витребувано копії актових записів про шлюб №2390 від 26.12.1978 року та розірвання шлюбу №107 від 25.01.2005 року, які підтверджують факт перебування [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 26.12.1978 року по 25.01.2005 року. А тому, шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] є недійсним з моменту його укладення в силу того, що [PERSON] вже перебував в зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою. Дана обставина підтверджена рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12.06.2014 року. Крім цього, у позивачів відсутні правовстановлюючі документи на спірну квартиру, що знаходяться у відповідача [PERSON], який відмовляється представити їх оригінали. 04.12.2004 року видано свідоцтво на право власності на квартиру [ADDRESS] на [PERSON] та на ім'я [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. Тобто одночасно було оформлено право власності на різні квартири, що свідчать про особисту власність кожного з набувачів житла. Позивачі звернулися у відповідні державні органи з приводу виготовлення дублікату правовстановлюючого документа (свідоцтва про право власності на квартиру), однак Департаментом комунального господарства, транспорту і зв'язку Івано-Франківського МВК відмовлено та вказано, що його може видати лише суб'єкт, що видав такий документ. Реєстраційною службою ГУЮ в Івано-Франківській області 07.08.2014р. також відмовлено у видачі дубліката свідоцтва про право власності на підставі того, що він оформляється на ім'я особи, якій належало право власності, а власник, матір позивачів - [PERSON] померла. Просили суд визнати недійсним шлюб між [PERSON] та померлою [PERSON], укладений 17.02.2001 року та зареєстрований в окрузі Кук, штат Іллінойс з проставленим «Апостиль» від 02.12.2010 року, визнати за ними право власності на спадкове майно - трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 89,4 кв.м., житловою площею 50,4 кв.м. після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року та стягнути з відповідача судові витрати. [PERSON] звернувся із зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання недійсними правочинів та права власності на майно придбане в недійсному шлюбі та відшкодування коштів і майна, визнання недійсним рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, мотивуючи тим, що він познайомився з [PERSON] 30.04.1995 року в день її прильоту до м.Чікаго в США. Спільно проживали, працювали в США. З половини 1996 року і до повернення на Україну [PERSON] не працювала та перебувла на його утриманні. У [PERSON] є двоє дорослих дітей: [PERSON] та [PERSON]. В 1998 році на її прохання він зі свого банківського рахунку перераховував щомісячно на рахунок її доньки [PERSON] кошти на оплату комунальних послуг та ремонт будинку по [ADDRESS], що належав [PERSON], так як вона перебувала в США нелегально і не могла пересилати звідти гроші на Україну. З 2001 року по 2003 рік він вислав близько 30 посилок загальною вартістю близько 30000 доларів США. В 1997 році вислав на ім'я [PERSON] два семимісні автомобілі "Осмобіл"-шевролет і міні вен "Плімут" вартістю 7000 доларів кожен, та оплатив по 3000 доларів США за пересилку та митний збір. 10.09.1997 року рішенням Окружного суду округу Кук, Штат Іллінойс № 97 D 10623 шлюб між ним та [PERSON] розірвано, та стягнуто аліменти на утримання дітей, Він вислав дане рішення дружині та постійно висилав аліменти на утримання дочки, а тому вважав, що колишня дружина зареєструє припинення шлюбу в Україні. Саме тому 17.02.2001 року в суді округу Кук по укладенню шлюбів зареєстрували шлюб, про що було видано свідоцтво про шлюб за №11001243. В 2003 році до них приїжджав син [PERSON] [PERSON], приїзд якого йому коштував 10000 доларів США. А коли він повертався на Україну, [PERSON] перерахував з свого рахунку на рахунок [PERSON] (чоловіка [PERSON].) 20000 доларів США. Будучи в шлюбі, за спільні кошти вони з [PERSON] придбали дві трьохкімнатні квартири [ADDRESS] на що він висилав кошти зятю дружини - [PERSON], на ім'я якого ним перераховано в 2003-2004 роках 60000 доларів США. За його ж кошти [PERSON] 20.03.2003 року купив для себе однокімнатну квартиру [ADDRESS]. 29.06.2004 року вони повернулися в Україну. На підставі рішення виконкому Івано-Франківської міської ради № 421 від 19.10.2004 року дружині видано свідоцтво про право власності на квартиру серії [NUMBER] яке зареєстроване в Івано-Франківському ОБТІ за реєстром 8825258. В кінці 2004 року він поїхав до м. Вінниця, щоб отримати свідоцтво про розірвання шлюбу, однак довідався, що у відділі РАЦС Вінницького МУЮ розірвання його шлюбу з [PERSON] не зареєстровано, тому був змушений зареєструвати розірвання шлюбу лише 25.01.2005 року. У жінки виявили гіпетронічну хворобу, а потім цукровий діабет. На вимогу дочки [PERSON] виписалась з свого будинку, виписала свого сина [PERSON], і вони зареєструвались у їх квартирі по [ADDRESS] в м.Івано-Франківську. Свій будинок [PERSON] подарувала дочці [PERSON]. Стан здоров'я дружини погіршувався, він один доглядав її. [PERSON] померла [INFO] року, після чого її діти намагаються позбавити його права власності на квартиру [ADDRESS] яка куплена за його гроші і в якій він проживав з дружиною [PERSON] та доглядав її. Вважає, що визнавати шлюб недійсним немає потреби, оскільки він вже є припиненим в зв'язку з смертю [PERSON] Вказана спірна квартира, на яку просять визнати право власності [PERSON] та [PERSON] не є спадковим майном, оскільки вона куплена за його кошти. Просив суд відмовити в задоволенні позову [PERSON] та [PERSON], визнати недійсним рішення виконкому Івано-Франківської міської ради № 421 від 19.10.2004 року, на підставі якого [PERSON] передано у власність квартиру [ADDRESS] в м. Івано-Франківськ та видане їй свідоцтво про право власності на зазначену квартиру серії [NUMBER] і визнати за ним право власності на вказану квартиру, а також визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 20.03.2003 року, укладений [PERSON] та визнати за ним право власності на цю квартиру, оскільки вона куплена за його гроші, зобов'язати [PERSON] відшкодувати йому 20000 доларів США за вислані ним два автомобілі, які вона продала, а кошти присвоїла, стягнути з [PERSON] в його користь 20000 доларів США, перерахованих після повернення з США, а також стягнути з відповідачів судові витрати. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.03.2015 року об'єднано в одне провадження цивільну справу №344/12103/14-ц за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання шлюбу недійсним та визнання права власності на спадкове майно та цивільну справу №344/19288/14-ц за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання права власності на майно придбане в недійсному шлюбі та відшкодування коштів і майна, визнання недійсним рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради. 16.06.2015 року [PERSON] подав до суду заяву в порядку ст. 31 ЦПК України, в якій зменшив позовні вимоги та просив їх розглядати за виключенням вимоги (п.5) - визнати недійсним договір купівлі-продажу [PERSON] квартири [ADDRESS] від 20.03.2003р. та визнати за ним права власності на вказану квартиру, оскільки вона куплена за його гроші (а.с. 114 том 2). Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.02.2017 року залучено до участі в справі за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання шлюбу недійсним та визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання права власності на майно придбане в недійсному шлюбі, відшкодування коштів і майна та визнання недійсним рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в якості співвідповідача (за зустрічним позовом) - [PERSON] ([ADDRESS]). 29.03.2017 року [PERSON] подав до суду заяву про уточнення позовних вимог по зустрічному позову, відповідно до якої просив визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS]; визнати недійсним договір купівлі-продажу [PERSON] квартири [ADDRESS] від 20.03.2003 року та визнати за ним право власності на цю квартиру, оскільки вона куплена за його гроші; допустити поворот виконання скасованого рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області (суддя Хоростіль Р.В.) від 02.07.2015 року; визнати недійсним і скасувати договір купівлі-продажу 1/2 частини квартири [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Дорошенко Оленою Володимирівною Івано-Франківського міського нотаріального округу між [PERSON] і [PERSON], посвідченого нею 10.11.2015 року в 11:59:32 внесеного до реєстру і в 12:07:54 за індексним номером 25997570 і скасувати дану реєстрацію; зобов'язати [PERSON] відшкодувати йому 20 000 доларв США за вислані їй два автомобілі, які вона продала, а кошти присвоїла; стягнути з [PERSON] в його користь 20 000 доларів США, перерахованих йому після повернення його з США; стягнути з відповідачів судові витрати (а.с. 145-147 том 3). 02.03.2018 року [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву про визнання шлюбу недійсним та визнання права власності на спадкове майно, відповідно до якого просив в задоволенні позовної вимоги про визнання шлюбу недійсним відмовити в повному обсязі, позовні вимоги в частині визнання права власності на спадкове майно визнав частково, не заперечив щодо визнання за позивачами права власності по 1/6 частини трьохкімнатної квартири [ADDRESS], що залишилась після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року(а.с.32-34 том 4). 07.03.2018 року представник [PERSON] - [PERSON] подала до суду відзив на зустрічну позовну заяву, відповідно до якого просила в задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] до [PERSON] відмовити в тому числі із спливом строку позовної давності (а.с.35-37 том 4). Також 07.03.2018 року до суду надійшла відповідь на відзив [PERSON], відповідно до якої вона просила відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] по зустрічному позові в повному обсязі (а.с.38-40 том 4). В судовому засіданні 12.03.2018 року позивач за зустрічним позовом [PERSON] заявив клопотання про зменшення позовних вимог та подав відповідну заяву. Просив визнати за ним 4/6 трьохкімнатної квартири загальною площею 89,4 кв.м., житловою площею 50,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що залишилась після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Стягнути в солідарному порядку з позивачів за первісним позовом кошти в сумі 33 050 дол. США та судові витрати (а.с.48-50 том 4). В судовому засіданні 16.04.2018 року позивач за зустрічним позовом [PERSON] подав уточнення до позовної заяви, відповідно до якого, просив залишити без розгляду позовні вимоги про: визнання недійсним договору купівлі-продажу [PERSON] квартири [ADDRESS] від 20.03.2003 року та визнання права власності на цю квартиру; допуск повороту виконання скасованого рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.07.2015 року; визнання недійсним та скасування договору купівлі-продажу 1/2 частини квартири [ADDRESS], посвідченого приватним нотаріусом Дорошенко О.В. 10.11.2015 року, внесеного до реєстру за номером 25997570 та скасування даної реєстації; зобов"язання [PERSON] відшкодувати 20 000,00 дол. США за вислані два автомобілі; стягнення з [PERSON] 20 000,00 дол. США перерахованих після повернення його з США (а.с.65, 66 том 4). Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 16.04.2018 року позовні вимоги [PERSON] про: визнання недійсним договору купівлі-продажу [PERSON] квартири [ADDRESS] від 20.03.2003 року та визнання права власності на цю квартиру; допуск повороту виконання скасованого рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.07.2015 року; визнання недійсним та скасування договору купівлі-продажу 1/2 частини квартири [ADDRESS], посвідченого приватним нотаріусом Дорошенко О.В. 10.11.2015 року, внесеного до реєстру за номером 25997570 та скасування даної реєстації; зобов"язання [PERSON] відшкодувати 20 000,00 дол. США за вислані два автомобілі; стягнення з [PERSON] 20 000,00 дол. США перерахованих після повернення його з США - залишено без розгляду. Проведено розгляд об"єднаної справи за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання шлюбу недійсним та визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання права власності на 4/6 частини трьохкімнатної квартири [ADDRESS] яка залишилась після смерті [PERSON], померлої [INFO] стягнення в солідарному порядку 33 050 дол. США; стягнення судових витрат (а.с.71 том 4). Позивачка за первісним позовом та відповідачка за зустрічним позовом [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні вимоги первісного позову підтримали з підстав наведених у позовній заяві та відповіді на відзив, просили визнати за позивачкою право власності на 1/2 ідеальну частину спадкового майна - трьохкімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 89,4кв.м., житловою площею 50,4кв.м., після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] а також стягнути витрати за надання правової допомоги. В задоволенні зустрічного позову просили відмовити в повному обсязі. Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з"явився, попередньо подав до суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.184 том 3). В судовому засіданні відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] уточнені зустрічні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав наведених у зустрічній позовній заяві, заяві про зменшення позовних вимог від 16.06.2015 року, заяві про уточнення позовних вимог від 29.03.2017 року, клопотанні про зменшення позовних вимог від 12.03.2018 року та уточненні до позовної заяви від 16.04.2018 року. Вимоги первісного позову визнав частково, з посиланням на відзив на позовну заяву про визнання шлюбу недійсним та визнання права власності на спадкове майно від 02.03.2018 року. Представник відповідача за зустрічним позовом [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні в задоволенні вимог зустрічного позову просила відмовити з підстав наведених у відзиві на зустрічну позовну заяву від 07.03.2018 року. Відповідачка за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з"явилася, попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої просила розгляд справи проводити без її участі, в задоволенні позовних вимог [PERSON] просила відмовити (а.с.139 том 3). Представник відповідача виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в судове засідання не з"явилася, попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої просила розгляд справи проводити без її участі, при винесенні рішення послалась на розсуд суду, за умови доведення обставин, на які посилається заявник, як на підставу своїх вимог (а.с.23 том 4). Беручи до уваги пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до копії Запису акта про укладення шлюбу №2390 від 26.12.1978 року [PERSON] та [PERSON] одружились. [PERSON] після укладення шлюбу "[PERSON]" (а.с.10 том 1). Вищезаначені особи перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.12.1978 року та 25.01.2005 року розірвали шлюб, про що свідчить аковий запис про розірвання шлюбу №107 (а.с.11 том. 1). Рішенням Окружного суду округу Кук, штату Іллінойс, США, відділу з питань сімейних справ від 10.09.1997 року було зареєстровано розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4-8 том 2). Згідно копії свідоцтва про шлюб, 17.02.2001 року в окрузі Кук, штату Іллінойс, США був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7, 8 том 1). Відповідно до ст. 55 ЗУ "Про міжнародне приватне право" в редакції від 23.06.2005 року право на шлюб визначається особистим законом кожної з осіб, які подали заяву про укладення шлюбу. У разі укладення шлюбу в Україні застосовуються вимоги Сімейного кодексу України (2947-14 ) щодо підстав недійсності шлюбу. Згідно вимог ч. 1 ст. 58 Закону України «Про міжнародне приватне право» в редакції від 23.06.2005 року шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. Відповідно до ст. 17 КпШС УРСР (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) не допускається укладення шлюбу: між особами, з яких хоча б одна перебуває вже в іншому шлюбі; між родичами по прямій висхідній і низхідній лінії, між повнорідними і неповнорідними братами й сестрами, а також між усиновителями і усиновленими; між особами, з яких хоча б одна визнана судом недієздатною внаслідок душевної хвороби або недоумства. Шлюб може бути визнаний недійсним в разі порушення умов, встановлених статтями 15 - 17 цього Кодексу, а також в разі реєстрації шлюбу без наміру створити сім'ю (фіктивний шлюб). Визнання шлюбу недійсним провадиться в судовому порядку. Вищезначені вимоги передбачені ст.ст. 38, 39 СК України, відповідно до яких підставою недійсності шлюбу є порушення вимог, встановлених статтями 22, 24-26 цього Кодексу. Недійсним є шлюб, зареєстрований з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі. Якщо шлюб зареєстровано з особою, яка вже перебуває у шлюбі, то в разі припинення попереднього шлюбу до анулювання актового запису щодо повторного шлюбу повторний шлюб стає дійсним з моменту припинення попереднього шлюбу. Оскільки, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був укладений на території України згідно вимог КпШС УРСР, то і розірванння такого шлюбу мало б відбутись у відповідності до вимог КпШС УРСР (СК України). У випадку розірвання шлюбу на території США, за рішенням суду, таке рішення мало бути визнане на території України. Однак, судом встановлено, що [PERSON] із відповідною заявою про визнання на території України рішення Окружного суду округу Кук, штату Іллінойс, США, відділу з питань сімейних справ від 10.09.1997 року не звертався, а тому вищезазначене судове рішення немає юридичної сили в Україні. І тільки, в 2005 році [PERSON] разом із своєю дружиною [PERSON] звернулись до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області з метою розірвання шлюбу, укленого у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 26.12.1978 року, актовий запис №2390. Підставою реєстрації розірвання шлюбу була постанова відділу реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області від 25.01.2005 року №29. Суд звертає увагу на те, що на день прийняття рішення [PERSON] до відділу РАЦС із заявою про анулювання актового запису №107 про розірвання шлюбу від 25.01.2005 року не звертався, як і не звертався із заявою про реєстрацію розірвання шлюбу укладеного 26.12.1978 року на підставі рішення Окружного суду округу Кук, штату Іллінойс, США, відділу з питань сімейних справ від 10.09.1997 року, в той час, як у момент реєстрації розірвання шлюбу у 2005 році і [PERSON] і його дружина [PERSON] знали про існування такого рішення. А тому, суд вважає, що реєстрація розірвання шлюбу на підставі заяв подружжя було їхнім волевиявленням, так як особа вправі вчиняти будь-які дії на власний розсуд. Також, [PERSON] не надано суду доказів того, що йому було відмовлено в реєстрації розірвання шлюбу на підставі рішення Окружного суду округу Кук, штату Іллінойс, США, відділу з питань сімейних справ від 10.09.1997 року. Крім цього, як вбачається із поданої зустрічної позовної заяви, то сам [PERSON] заявив позовну вимогу про визнання права власності на майно придбане в недійсному шлюбі, тим самим визнає, що шлюб укладений між ним та [PERSON] 17.02.2001 року, зареєстрований в окрузі Кук, штат Іллінойс є недійсним. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] 17.02.2001 року, зареєстрований в окрузі Кук, штат Іллінойс з проставленим "Апостиль" від 02.12.2010 року є недійсним. Що стосується позовної вимоги про визнання права власності на спадкове майно за [PERSON] та [PERSON], то суд виходить з наступного. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1223 ЦК України). Згідно вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Крім цього, відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 57 СК України визначено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є зокрема майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Недійсний шлюб (стаття 39 цього Кодексу), а також шлюб, визнаний недійсним за рішенням суду, не є підставою для виникнення у осіб, між якими він був зареєстрований, прав та обов'язків подружжя, а також прав та обов'язків, які встановлені для подружжя іншими законами України. Якщо протягом недійсного шлюбу особи набули майно, воно вважається таким, що належить їм на праві спільної часткової власності (ст. 45 СК України). Так, згідно договору [ADDRESS]/д на дольову участь у будівництві житлового будинку по [ADDRESS], [PERSON] прийняла дольову участь у будівництві 3-х кімнатної квартири [ADDRESS] (а.с.24, 25 том 2). Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.12.2004 року, виданого на підставі рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 421 від 19.10.2004 року [PERSON] є власником трьохкімнатної квартири [ADDRESS] (а.с.12 том 1). Згідно довідки, виданої Першою Івано-Франківською державною нотаріальною конторою № 2083/02-14/1 від 27.06.2014 року, в нотаріальній конторі заведена спадкова справа за № 1281/2008 після смерті [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] На день видачі довідки спадкоємцями померлої за законом є її дочка [PERSON] та син [PERSON], які 27.09.2008р. та 09.08.2008р. подали заяви про прийняття спадщини (а.с.29 том 1). В судовому засіданні встановлено, та не заперечується учасниками процесу, що [PERSON] і [PERSON] працювали в Сполучених Штатах Америки. За час роботи в Сполучених Штатах Америки [PERSON] та [PERSON] здійснювали перекази на ім»я [PERSON], за які останній придбав дві трьохкімнатні квартири в будинку [ADDRESS] що підтверджується копією розписки від 04.02.2004 року, укладеної між ПП [PERSON], в тім що він отримав від [PERSON], мешканця [ADDRESS] грошові кошти в розмірі 160 364,00 грн. за кв. №1 та 159 424,00 грн. - за кв. [ADDRESS] (обидві трьохкімнатні). По приїзду родичів із-за кордону договір про дольову участь буде складено із вказаними [PERSON] громадянами (а.с.28 том 2). Як [PERSON], так і відповідач [PERSON] набули у власність нерухоме майно: [PERSON] - квартиру [ADDRESS], а [PERSON] - квартиру [ADDRESS] що підтверджується актами приймання-передачі від 30.09.2004 року, рішенням від 19.10.2004 року №421 виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради "Про оформлення права власності на нерухоме майно", свідоцтвами про право власності на нерухоме майно від 04.12.2004 року (а.с.22-30 том 2). 18.07.2005 року [PERSON] було відчужено вказану вище квартиру та 06.03.2009 року придбано квартиру [ADDRESS] (а.с.20, 21 том 1). Посилання представника відповідача на те, що [PERSON] працюючи в США невеликий проміжок часу в тому числі і «нелегально», не мала коштів на придбання спірної квартири, спростовуються представленими самою ж стороною відповідача за первісним позовом документами - договорами на вклади, укладеними у 2004 році між [PERSON] та АППБ «АВАЛЬ» (а.с.142, 144, 146 том 2), та відповідними квитанціями про внесення на рахунок коштів (а.с. 141, 143, 145 том 2), що в свою чергу свідчать про наявність в останньої власних грошових коштів. Доказів протилежного стороною відповідача суду не надано. Таким чином, квартира [ADDRESS] є особистою приватною власністю [PERSON], а одже, є спадковим майном. Крім цього судом встановлено, що обставинами, які унеможливлюють оформлення права власності на спадкове майно за позивачами, є відсутність у них оригіналів правовстановлюючих документів, такі знаходяться у [PERSON], чого останній не заперечив, та неможливість отримати відповідні дублікати, що в свою чергу підтверджується відповідями Департаменту комунального господарства, транспорту і зв'язку Івано-Франківського МВК та Реєстраційної служби ГУЮ в Івано-Франківській області. З огляду на вищенаведене, позовна вимога [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно є обгрунтованою, та такою, що підлягає до задоволення, а вимога зустрічного позову [PERSON] про визнання права власності на 4/6 частини трьохкімнатної квартири [ADDRESS] яка залишилась після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, є необгрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення. Що стосується позовної вимоги [PERSON] про стягнення в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] 33 050 дол. США, то суд виходить з наступного. Як вбачається із копії розписки від 04.02.2004 року, укладеної між ПП [PERSON], в тім що він отримав від [PERSON], мешканця [ADDRESS] грошові кошти в розмірі 160 364,00 грн. за кв. №1 та 159 424,00 грн. - за кв. [ADDRESS] (обидві трьохкімнатні). По приїзду родичів із-за кордону договір про дольову участь буде складено із вказаними [PERSON] громадянами (а.с.28 том 2). А посилання [PERSON] на те, що [PERSON] використав кошти, які йому надсилались з США на купівлю собі квартири [ADDRESS], є безпідставними та необгрунтованими, оскільки, в 2001 році [PERSON] разом із членами своєї сім"ї відчужили трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] і більша частина одержаних коштів була внесена на купівлю однокімнатної квартири (а.с.31 том 2). Крім того, суд звертає увагу на те, що після повернення [PERSON] до України в 2004 році, оформивши право власності на квартиру [ADDRESS], у останнього не було жодних вимог-претензій до [PERSON], [PERSON], [PERSON] щодо повернення йому будь-яких коштів. Представник [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні та у відзиві на зустрічну позовну заяву (а.с.35-37 том 4) просила застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності та відмовити у задоволенні зустрічного позову. Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦПК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 4 ст. 267 ЦПК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Зважаючи на те, що із зустрічним позовом [PERSON] звернувся до суду аж 10.12.2014 року зі спливом понад 10 років, а тому, позовна вимога [PERSON] про стягнення в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] 33 050 дол. США до задоволення не підлягає. Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України). На підставі вищенаведеного, оцінюючи зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, виходячи з меж заявлених первісних та зустрічних позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, суд поза розумним сумнівом прийшов до висновку про те, що первісний позов підлягає до задоволення, а в задоволенні зустрічного позову [PERSON] - слід відмовити. Згідно вимог ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, вимоги первісного позову підлягають до задоволення, то з відповідача за первісним позовом [PERSON] слід стягнути на користь позивача за первісним позовом [PERSON] 1 795,50 грн. витрат по оплаті судового збору згідно квитанцій №ПН579518С1 від 14.08.2014 року та №ПН579516С1 від 14.08.2014 року (а.с.1, 2 том 1). Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, позивачка за первісним позовом [PERSON] від сплати судового збору звільнена як інвалід ІІ групи, а тому з відповідача за первісним позовом слід стягнути в дохід держави 1 795,50 грн. судового збору. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. 14.08.2014 року [PERSON] на виконання умов договору про надання правової допомоги №12/9 від 14.08.2014 року оплачено 800,00 грн. адвокату [PERSON] за складання позовної заяви, згідно квитанції Серія АЕ №011221 (а.с.26 том 1). Таким чином, вищевказана сума витрат на правову допомогу підлягає до стягнення з відповідача за первісним позовом [PERSON] на користь позивачки за первісним позовом [PERSON] Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 12.03.2015 року відстрочено [PERSON] сплату решти судового збору у розмірі 2 754,00 грн. до ухвалення судового рішення у справі (а.с.78 том 1). Відповідно до ч.2 ст. 136 ЦПК України якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть сплачені, заява відповідно достатті 257 цього Кодексу залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли сплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення. На підставі вищенаведеного з [PERSON] слід стягнути в дохід держави 2 754,00 грн. судового збору.

Outcome: approved