Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

у липні 2014 року [PERSON] в інтересах свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], звернулася у суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 09 грудня 2013 року близько 11 год. 00 хв. на перерві після третього уроку в кабінеті № 302 гімназії № 179, розташованої за адресою: м. Київ, проспект 40-річчя Жовтня, 120-В, між учнями 4-А класу виник конфлікт, який переріс в бійку, в результаті чого [PERSON], [INFO], завдаючи удари кульковою ручкою, наніс тілесні ушкодження однокласнику [PERSON], [INFO], зокрема проникаюче поранення лівого ока, внаслідок чого останній повністю втратив зір на ліве око. На думку позивача, вина неповнолітнього [PERSON], [INFO], у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підтверджується матеріалами кримінального провадження № 12013110010014657, за наслідками якого постановою слідчого провадження було закрито у зв"язку з тим, що останній не досяг віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність. Позивач зазначає, що відповідачі, як батьки неповнолітнього [PERSON], [INFO], не виконують своїх обов"язків щодо належного виховання свого сина. 23 грудня 2013 року неповнолітнього [PERSON], [INFO], було прооперовано в німецькій клініці в м. Гамбург, після чого він перебував під наглядом лікарів. Внаслідок завдання тяжких тілесних ушкоджень [PERSON], [INFO], позивач зазнала майнових втрат, зокрема витрати на операцію лівого ока становлять 7 000 євро, витрати на придбання ліків - 343,44 євро, витрати на проїзні документи на переліт з м. Києва до м. Гамбург та у зворотньому напрямку - 2 963,64 євро, витрати на проживання в готелі за кордоном - 2 070,10 євро. Крім того, неповнолітньому [PERSON] завдана моральна шкода, розмір якої становить 70 000 грн. За таких підстав, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] зазначені майнові витрати, моральну шкоду та судовий збір. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх представник в судовому засіданні не визнали позовні вимоги та заперечували проти їх задоволення, зазначивши, що неповнолітній [PERSON], [INFO], непричетний до нанесення тілесних ушкоджень неповнолітньому [PERSON], [INFO]. Крім того, зазначають, що шкода неповнолітньому [PERSON], [INFO], була заподіяна під час перебування дитини у навчальному закладі - гімназії № 179 м. Києва і є наслідком нездійснення належного контролю навчального закладу за поведінкою учнів. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, свідків, дослідивши матеріали справи та матеріали кримінального провадження № 12013110010014657 від 10.11.2013 р., встановлено наступне. [PERSON] народився [INFO] року та його батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про народження [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві. (а.с. 28) Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. (а.с. 27) Неповнолітні [PERSON] та [PERSON] у 2013-2014 навчальному році навчалися у 4-А класі гімназії № 179 м. Києва. Судом встановлено, що 09 грудня 2013 року близько 11 год. 25 хв. на перерві після третього уроку в кабінеті № 302 гімназії № 179 м. Києва, розташованої за адресою: м. Київ, проспект 40-річчя Жовтня, 120-В, неповнолітній [PERSON], [INFO], отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої травми лівого ока: проникаюче корнеосклеральне поранення (лінійна рана рогівки, субкон"юнктивальний розрив склери з випадінням внутрішніх оболонок), гіфема, відшарування сітківки. Згідно висновку експерта № 295/Е вказане тілесне ушкодження за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за крітерієм втрати органу). (а. 133 кримінального провадження) Наказом № 317 від 09грудня 2013 року у гмназії № 179 м. Києва з метою розслідування нещасного випадку, який стався з учнем 4-А класу вказаного навчального закладу, була створена комісія з розслідування нещасного випадку. (а. 77 кримінального провадження). Факт нещасного випадку підтверджується актом № 5 форми Н-Н від 12 грудня 2013 року про нещасний випадок, що стався з учнем навчального закладу,затвердженого директором гімназії № 179 м. Києва Чернілевською І.Л. (а.с.25). Наказом № 326 від 13 грудня 2013 року директора гімназії № 179 м. Києва Чернілевської І.Л. за наслідками розслідування вказаного нещасного випадку оголошено догану вчителю початкових класів [PERSON] за порушення виконання п. 3.4 Посадової інструкції.(а. 90 кримінального провадження) Згідно медичного висновку № 21, виданого Комунальним некомерційним підприємством "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 " Голосіївського району м. Києва від 06.02.2014 р., [PERSON], [INFO], отримав статус дитини-інваліда. (а.с. 13) Постановою від 30 квітня 2015 року старшого слідчого СВ Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві Волощук К.Л., кримінальне провадження № 12013110010014657 від 10.12.2013 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, закрито за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. (а.с. 245) Звертаючись у суд з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, позивач просить стягнути матеріальну та моральну шкоду з батьків неповнолітнього [PERSON], [INFO], - [PERSON] та [PERSON], посилаючись на ч. 1 ст. 1178 ЦК України, як на правову підставу своїх позовних вимог, відповідно до якої шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичної особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітніми особами. На думку позивача, відповідачі нехтують своїми батьківськими обов"язками і не виховують сина в дусі поваги до прав і свобод інших людей. У якості доказів наводиться характеристика, складена на [PERSON] за період його навчання у гімназії № 179 м. Києва 2013/2014 навчального року (а.с. 29), яка, на думку суду, не може бути прийнята до уваги, оскільки є необ"єктивною та спростовуєтьсяпсихолого-педагогічною характеристикою, виданою Хотівською НВК "Загальноосвітня школа 1-ІІІ ст. - гімназія", з якої вбачається, що [PERSON] спокійний, вихований, товариський, за темпераментом сангвінік та має урівноважену реакцію на зовнішні подразники. Батьки приділяють велику увагу питанням навчання та виховання сина. (а.с. 228) Також це підтверджується характеристикою від 12.03.2014 р., виданою директором Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи № 15, де [PERSON] займається футболом з 2009 року. Зокрема у характеристиці зазначено, що [PERSON] є дисциплінованим, має врівноважений спокійний характер, працелюбний. Зауважень та порушень дисципліни по навчально-тренувальним заняттям не було. (а.с. 137) Суд погоджується з доводами відповідача про те, що підставою приятгнення батьків до цивільно-правової відповідальності за правопорушення, вчинені неповнолітніми дітьми, виступає їх власне правопорушення, під яким слід розуміти винне, протиправне невиконання покладених на них обов"язків щодо належного виховання дітей. Скоюване батьками правопорушення повинно характерізуватись з об"єктивної сторони протиправністю, наявністю шкоди, причинним зв"язком між ними, а з суб"єктивної - виною. В найзагальнішому вигляді протиправність поведінки батьків полягає у свідомому невиконанні чи неналежному виконанні обов"язків щодо виховання обов"язків щодо виховання або у зловживанні батьківськими правами. Виховання можна визнати неналежним, якщо не забезпечуються законні права та інтереси дитини і в неї не формується стійкий імунітет до асоціальної поведінки, до порушення законів держави, прав та законних інтересів інших оіб. При цьому, елементи, які утворюють належне виховання, нормативно не можуть бути закріплені. Закон вказує тільки на мету виховання. У будь-якому разі для протиправної бездіяльності характерна система, тобто постійне, щоденне ухилення від здійснення батьківського обов"язку. Позивачем не надано доказів, які б підтверджували системне невиконання відповідачами своїх батьківських обов"язків, що виявилось уненалежному вихованні (порушенні норм ст. 150 СК України) дитини і що саме неналежне виховання [PERSON] стало причиною шкоди, отриманої [PERSON] І навпаки - письмові докази, надані відповідачами, вказують на належне виховання [PERSON], а отже дотримання відповідачами своїх обов"язків, передбачених ст. 150 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1178 ЦК України якщо малолітня особа зазнала шкоди під час перебування під наглядом навчального закладу, цей заклад зобов"язаний відшкодувати шкоду, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини. Шкода, завдана [PERSON], [INFO], виникла саме під час перебування дитини у навчальному закладі - гімназії № 179 м. Києва і є наслідком нездійснення належного контролю навчального закладу за поведінкою учнів. [PERSON], яка була опитана в судовому засіданні в якості свідка, підтвердила, що вона залишила на перерві дітей 4-А класу без нагляду. Судом встанволено, що за наслідками розслідування вказаного нещасного випадку оголошено догану вчителю початкових класів [PERSON] за порушення виконання п. 3.4 Посадової інструкції.(а. 90 кримінального провадження) Такі дії навчального закладу є неналежним виконанням свого обов"язку здійснювати нагляд за малолітнім у порушення ст. 22 Закону України "Про загальну середню освіту" та п.п. 4.6.1, 4.6.2 п. 4.6 Положення про організацію роботи з охорони праці учасників навчально-виховного процесу в установах і закладах освіти, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України № 563 від 01.08.2001 р., а отже винними і протиправними. Таким чином [PERSON] та [PERSON] є неналежними відповідачами по справі. Оскільки позивачем по справі не наведено достатніх доказів в обгрунтування свого позову, суд вважає, що в задоволенні таких позовних вимог [PERSON] необхідно відмовити.

Outcome: dismissed