Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

у травні 2018 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів на утримання дітей. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з 03 лютого 2002 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Під час шлюбу народилося двоє дітей - донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем у неї не склалося у зв'язку з різними поглядами на шлюб та сім'ю. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Зазначає, що відповідач самоусунувся від необхідності матеріально забезпечувати свою сім"ю, останні кілька років не працює, коштів для потреб сім"ї не надає, тому позивач вважає доцільним визначити місце проживання дітей разом з нею. За таких підстав, позивач просить: - розірвати шлюб, укладений між нею і [PERSON], зареєстрований 03 серпня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 623, - визначити місце проживання дітей - доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], разом з матір"ю, - стягувати з [PERSON] на її користь на утримання дітей - доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу), або за умови якщо відповідач не працює і не має інших доходів, виходячи із середньої заробітної плати працівника відповідної кваліфікації або некваліфікованого працівника в м. Києві, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини у віці 6 до 18 років щомісяця, починаючи з дня пред"явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23 березня 2018 року відкрито провадження у даній справі. (а.с. 23) [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом. Третя особа - Служба у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не забезпечила явку свого представника. У клопотанні просить розглянути справу без участі їх представника, врахувавши висновок № 100/09-3338 від 14.09.2018 р. про доцільність визначення місце проживання дітей з матір'ю [PERSON] Суд за згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 03 серпня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], та неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. (а.с. 10,11) З позовної заяви вбачається, що сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на наведене, позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. В судовому засіданні позивач зазначила, що вона не бажає змінювати прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища позивача на дошлюбне не вбачається за необхідне. Звертаючись в суд з позовом про стягнення аліментів, [PERSON] зазначала, що діти проживають разом з нею та перебувають на її повному утриманні, а відповідач не приймає участі у вихованні доньки і сина та не надає матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Сторонами не оспорюється, що їх діти проживають разом з матір'ю [PERSON], що також підтверджується висновком № 100/09-3338 від 14.09.2018 р. служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації. (а.с. 38) Відповідач проживає окремо. У такому випадку, вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей ґрунтуються на законі. [PERSON] посилається на те, що на утримання дітей необхідно 1/2 частка з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, або за умови якщо відповідач не працює і не має інших доходів, виходячи із середньої заробітної плати працівника відповідної кваліфікації або некваліфікованого працівника в м. Києві, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини у віці 6 до 18 років щомісяця, починаючи з дня пред"явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття, і відповідач має можливість сплачувати аліменти в такому розмірі. Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів суд вважає за необхідне врахувати рівність обов'язку батьків по утриманню дітей та наявність обставин, що мають істотне значення при визначені судом розміру аліментів. При визначенні розміру аліментів на утримання дітей слід враховувати, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси всіх осіб та має брати до уваги інтереси не тільки позивача, але й відповідача. За таких обставин, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітніх дітей аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з 16 травня 2018 року, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів відповідає вимогам розумності та є співмірний витратам, які мають нести батьки на утримання дітей. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на наведене, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Позовні вимоги про визначення місця проживання неповнолітніх дітей разом з матір"ю [PERSON] також підлягають задоволенню з огляду на наступне. Встановлено, що після припинення подружніх стосунків з відповідачем [PERSON] останній проживає окремо, зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Неповнолітні діти - донька [PERSON], [INFO], та неповнолітній син [PERSON], [INFO], проживають разом з позивачем за адресою: [ADDRESS]. 09.08.2018 р. за вказаною адресою працівниками Служби у справах дітей та сім"ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації проведено обстеження умов проживання та з"ясовано, що для дітей виділено окрему кімнату, є окремі спальні місця, письмовий стіл, комп"ютер, шафа-купе, наявні дитячі речі,одяг, іграшки відповідно до віку, статі, сезону. Позивач [PERSON] працює провідним інженером ЖЕД 110 з 2016 р. та має стабільний дохід. Відповідно до характеристики, виданої 08.08.2018 р. КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва", за місцем роботи характеризується позитивно. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв'язки, місце навчання, психологічний стан тощо. З матеріалів справи вбачається, що позивач постійно піклується про дітей, бере участь у духовному та фізичному розвиткові сина та доньки, має умови для їх проживання. Органом опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації надано висновок № 100-14674 від 13 вересня 2018 року про доцільність визначення місця проживання малолітнього [PERSON], [INFO], разом з матір"ю [PERSON] (а.с. 38) Виходячи із встановлених у справі обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в цій частині. На підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати.

Outcome: approved