Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Свої вимоги мотивує тим, що їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19 листопада 1993 року належить 1/3 частина квартири [ADDRESS]. Інші 2/3 частини вказаної квартири належить її матері [PERSON]. В зазначеній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], який доводиться колишнім чоловіком її матері [PERSON] шлюб між якими розірвано за рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2014 року. Відповідач [PERSON] з 1998 року за вищевказаною адресою не проживає, не сплачує комунальні платежі та жодних його особистих речей в квартирі немає. В той же час, наявність реєстрації постійного місця проживання відповідача в належному позивачу житловому будинку створює їй перешкоди у здійсненні права користування, оскільки вона змушена нести додаткові витрати по оплаті деяких комунальних послуг. До того ж, порушуються її права як співвласника щодо володіння, користування та розпорядження належною їй часткою даної квартири. У зв'язку з наведеними обставинами позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою судді від 11 вересня 2018 року відкрито провадження по даній справі та у відповідності до ч. 1 ст. 274 ЦПК України вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, що відповідає положенням ч. 5 ст. 279 ЦПК України (а.с.21). Про розгляд даної справи відповідач [PERSON] був повідомлений у відповідності до вимог ч. 6,7 ст. 128 ЦПК України, ухвала про відкриття провадження по даній справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами була направлена відповідачу за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, однак зазначене поштове відправлення відповідачем отримано не було (а.с.20). Таким чином, відсутність такого відповідача за зазначеною адресою та неотримання поштового відправлення слід розцінювати як належне повідомлення такої особи. Згідно з ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи те, що наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті, суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Оскільки відповідно до положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, тому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як встановлено судом, [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19 листопада 1993 року належить 1/3 частина квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.7,9) . Інші 2/3 частини даної квартири належить її матері [PERSON] (а.с.7,9). На даний час в зазначеній квартирі зареєстровані [PERSON], яка доводиться матір'ю позивачу, [PERSON], [INFO] та відповідач [PERSON] (колишній чоловік матері). Дані обставини підтверджуються довідкою № 5572, виданою ТОВ "КК "ДомКом Нікополь" (а.с.8). [PERSON] членом сім'ї позивача не являється, шлюб між [PERSON] та відповідачем був розірваний на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2014 року (а.с.19). Згідно Акту № 373, затвердженого 10 листопада 2017 року директором ТОВ "КК "ДомКом Нікополь" Яблоковим А.О. з 1998 року [PERSON] за вищезазначеною адресою не проживає (а.с.6). Судом не встановлено поважних причин не проживання відповідача у вказані квартирі. Враховуючи те, що відповідач з 1998 року не проживає в спірній квартирі без поважних причин та приймаючи до уваги докази, надані позивачем, суд приходить до висновку, що [PERSON] втратив право користування квартирою [ADDRESS]. За таких обставин, суд знаходить позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved