Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина за законом у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований [ADDRESS]. Позивачка вказала, що вона прийняла спадщину після смерті чоловіка, звернувшись в установлений законом строк з відповідною заявою до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, однак постановою від 26.12.2013 року нотаріус їй у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовив через відсутність на спадковий будинок правовстановлюючих документів. Через це позивачка просила суд постановити рішення, яким встановити факт належності житлового будинку [ADDRESS] за [PERSON], який помер [INFO] та визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. В судове засідання позивачка не з"явилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. ( а.с. 45 ) Представник відповідача - Межиріцької сільської ради в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності; вказав, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. ( а.с. 31 ) Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з,явились, надали заяви про розгляд справи в їх відсутності, вказали, що позовні вимоги визнають, не заперечують проти їх задоволення. ( а.с. 46,47). Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] в м. Коростені помер [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] а.с.5 ). Належність [PERSON] житлового будинку [ADDRESS], який був побудований в 1945 році, стверджується довідками Межиріцької сільської ради ( а.с. 10, 11). Державна реєстрація вказаного будинку за життя померлим не проведена, що підтверджується довідкою, виданою Коростенським міжміським бюро технічної інвентаризації ( довідка а.с. 16), копією технічного паспорта на будинок ( а.с. 13-15) . При цьому судом встановлено, що вказане домоволодіння мало статус колгоспоного двору і згідно запису погосподарської книги №1 особового рахунка [NUMBER] станом на 15.04.1991 року ( набрання чинності Законом України « Про власність) членами цього двору були: нині померлий [PERSON], його дружина [PERSON], а також їх сини - [PERSON] та [PERSON], які були зареєстровані і проживали в будинку ( довідка Межиріцької сільської ради а.с. 44). Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року), який був чинним на час існування колгоспного двору, майно колгоспного двору належить його членам на підставі сумісної власності. Розмір часток члена двору встановлювався виходячи з рівності часток усіх членів двору. Таким чином, станом на 15.04.1991 року власниками колгоспного двору були [PERSON], його дружина - [PERSON], а також їх сини - [PERSON] та [PERSON] і виходячи з рівності часток кожному з них належало по 1/4 його частці. З цього слідує, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина тільки на 1/4 частину домоволодіння, а 3/4 частини житлового будинку належать [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, тобто по ? частині кожному. Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України визнається, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, після смерті [PERSON] спадщину прийняли три спадкоємці за законом першої черги, а саме: дружина померлого - позивачка по справі [PERSON] ( копія свідоцтва про укладення шлюбу а.с. 17) та сини померлого - відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON], оскільки всі вони на час смерті спадкодавця були зареєстровані та проживали із останнім в спадковому будинку. ( довідки Межиріцької сільської ради а.с. 8, 44). З довідки № 01-16/16/133 від 18.02.2014 року, виданої Коростенською міською державною нотаріальною конторою слідує, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, спадкоємці з заявами про прийняття спадщини (відмову від спадщини) не звертались ( а. с. 42). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитись від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Доказів того, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] відмовились від спадщини протягом шести місяців з дня її відкриття, позивачка суду не надала. Частиною 1 ст. 1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Так як спадкове майно у вигляді ? частини домоволодіння успадкували три спадкоємці, суд приходить до висновку, що частка кожного з них у спадковому майні становить 1/12 частину домоволодіння. На час набуття спадкодавцем права власності на житловий будинок записи в погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади, що підтверджують право власності на таке нерухоме майно. Відповідно до положень ст. 100, 101 ЦК УРСР 1963 року, громадяни могли мати у власності житловий будинок, причому глава 10 "Особиста власність" цього ж кодексу не пов"язувала наявність такого права з його обов"язковою державною реєстрацією. Відповідно до вимог ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Так як право власності спадкодавця підтверджене належними правовстановлюючими документами, позов в частині встановлення факту належності житлового будинку спадкодавцю - [PERSON] задоволенню не підлягає. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В зв"язку з цим позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування підлягають частковому задоволенню, а саме в частині тої долі спадкового майна, яка належить кожному із спадкоємців. Суд не приймає визнання відповідачами позову, так як це суперечить закону. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial