Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

18.08.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Жидачівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обгрунтував тим, що він народився 13.07.1939 року та його батьками записані [PERSON] та [PERSON]. У 1940 році батька забрали на примусові роботи в Сибір і з того часу про його місце перебування не було нічого відомо. В зв"язку з цим мати не мала змоги розірвати шлюб з батьком, проте вона перебувала в фактичних шлюбних відносинах з [PERSON]. Від спільного проживання з ним у них 18.10.1946 року народився син [PERSON]. Так, як мати не було розлучена, тому його записали на прізвище і по-батькові її першого чоловіка [PERSON]. [PERSON] працював у ССП "Світанок", а тому отримав право на земельну частку (пай) в розмірі 1,99 в умовних кадастрових гектарах. 02.10.1999 року вітчим [PERSON] помер, а мати позивача померла 22.12.2000 року, не залишивши заповіту на випадок смерті. Спадщину після їхніх смертей прийняв його брат [PERSON], поскільки проживав з ними в одному будинку. 26.03.2013 року [PERSON] помер і позивач після його смерті звернувся з заявою про прийняття спадщину, як спадкоємець другої черги за законом. У липні 2016 року нотаріусом відмовлено йому у видачі свідоцтва зв"язку із тим, що відсутні документи, що факт проживання однією сім"єю на протязі 5 років. За вказаних обставин він змушений за визнанням свого права на спадкове майно звернутись до суду. Представник позивача [PERSON] за договором про надання правової допомоги - адвокат [PERSON] у судовому засіданні підтримав заявлений позов з підстав, зазначених в позовній заяві та просив його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради за посадою [PERSON] сільський голова - [PERSON] у судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечив. Суд заслухавши пояснення представника позивача, свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши документи, наявні у справі, встановив такі обставини та дійшов наступних висновків. Згідно із положеннями ст.ст.328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно із ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Встановлено, що згідно витягу з погосподарської книги по с.Тейсарів вбачається, що будинковолодіння №453 по вул. С.Стрільців в с. Тейсарів Жидачівського району Львівської області було колгоспним двором і його членами числились: [PERSON],[INFO], дружина [PERSON],[INFO] та син [PERSON],[INFO] Як вбачається із свідоцтв про смерть: 02.10.1999 року помер [PERSON] у віці 79 років(а.с.5); 22.12.2000 року померла [PERSON] у віці 90 років (а.с.6); 26.03.2013 року помер [PERSON] у віці 66 років (а.с. 7). Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця(ст.1262 ЦК України). Позивач [PERSON], як рідний брат спадкодаця [PERSON], є єдиним живим спадкоємцем другої черги за законом майна померлого та вчинив дії, які свідчать про прийняття спадщини (похоронив брата, доглядає за його могилою, встановив на ній пам"ятник, у нього зберігалось свідоцтво про його смерть). В силу ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З витягу книги реєстрації Сертифікатів на середню земельну частку (пай) по [PERSON] сільській раді, підтверджено, що [PERSON] має право на земельну ділянку площею 1,99 га в ССП "Світанок" згідно розпорядження голови Жидачівської РДА від 28.05.1997 р. за № 325 (а.с.12), право на яку успадкував рідний брат позивача [PERSON], що проживав з ним з часу народження однією сім"єю. З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що позивач фактично прийняв спадщину, проте не міг її оформити через відсутність підтверджуючих документів, а отже з метою захисту свого права обґрунтовано звернувся до суду. За таких обставин суд дійшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved