Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивачка звернулася з позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] у зв'язку з ухиленням від виконання обов'язків по вихованню дочки [PERSON]. В позовній заяві посилається на те, що вона перебувала в незареєстрованому шлюбі з відповідачем до 27 березня 2009 року. Під час їх спільного проживання народилась дочка [PERSON] [INFO], яка проживає разом з нею в [ADDRESS] і перебуває на її утриманні. Відповідач не займається вихованням дитини, не відвідує її і не піклується про її здоров"я, навчання, фізичний, духовний і моральний розвиток. Також не належно надає матеріальну допомогу на її утримання і має заборгованість по сплаті аліментів. За наведених вище підстав вважає, що відповідач має бути позбавлений батьківських прав. Окрім того є висновок Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області, як органа опіки та піклування, про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав Просить суд задовільнити її вимоги. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, але подав до суду заяву-заперечення про те, що він заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Заслухавши позивачку, дослідивши докази, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню із слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач дійсно є батьком [PERSON], [INFO] року народження. Згідно ст.164 СК України передбачено, що батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Органом опіки та піклування Кельменецької РДА визнано за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав. Однак згідно ч.6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обовязками. Згідно п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Як вбачається з матеріалів справи та судом встановлено, що відповідач не спілкується з дочкою, не проявляє до неї батьківської турботи, не цікавиться та не відвідує її, не турбується про її фізичний і духовний розвиток, отже, у поведінці відповідача є ознаки невиконання ним своїх обовязків по вихованню дитини та формальні підстави для позбавлення його батьківських прав. Разом з тим відповідач перебуває тривалий термін за кордоном, що неуможливлює його спілкування з дитиною. Також встановлено, що відповідач висловив намір в подальшому належно виконувати свої обовязки щодо виховання дитини, повністю погасив заборгованість по аліментам, умисно не ухилявся від виконання цих обовязків, до нього раніше не застосовувалися заходи попередження та впливу. Заперечуючи проти позову, відповідач посилається на те, позивачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною. Тому, враховуючи характер винної поведінки відповідача, наявність певних перешкод у спілкуванні з дитиною [PERSON] на підставі відомостей, одержаних органом опіки та піклування Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області при поданні письмового висновку №01-31/2056 від 13.08.2015 року, бажання відповідача виконувати обов"язки з виховання дитини, а також, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд вважає доцільним відмовити у задоволенні позову [PERSON] про позбавлення цих прав, попередивши [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, поклавши на органи опіки та піклування Кельменецької РДА контроль за виконанням ним батьківських обов"язків. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed