Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Управління охорони здоров*я Миколаївської міської ради, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ начальника управління охо рони здоров'я Миколаївської міської ради від 21 лютого 2014 року № 67-JI «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності». При цьому позивач посилався на порушення відповідачем вимог ст.ст. 139-142, 147, 147 - 1-149 КЗпП України, та п.24 Типових правил внутрішнього розпорядку для робітників і службовців підприємств, установ, організацій. Позивач просив про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник позивача вважав позов таким, що підлягає задоволенню. Не визнаючи позовних вимог у повному обсязі, представник відповідача вказала, що за результатами проведеної У03 ММР чергової оперативної наради 11.02.14 р. за участю головних лікарів ЛПЗ м. Миколаєва було встановлено ряд недоліків в роботі КЗ ММР «ЦПМСД№4» (Центр - надалі) в зв'язку із неналежним виконанням своїх посадових обов'язків головним лікарем Центру [PERSON], зокрема порушення п.п. 2.1, 2.2, 2.4, 2.7, 2.12 посадової інструкції . Натомість, на виконання ст. 149 КЗпП України, відповідач направив [PERSON] лист від 14.02.14 року №285/15.01-13 (вх. 17.02.14 №83/2л) з проханням надати письмові пояснення з приводу встановлених на нараді УОЗ ММР недоліків в роботі закладу за 2013 рік. Останній направив до УОЗ ММР письмові пояснення, що свідчить про виконання вимог ст.ст. 148-149 КЗпП України. Отже, з боку відповідача було дотримано порядок притягнення до дисциплінарної відповідальності, відповідальними посадовими особами управління було вжито всіх необхідних заходів з метою дотримання вимог чинного трудового законодавства та порушень з цього приводу не було. Ухвалою суду до участі у справі було притягнуто у якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмету спору Миколаївську міську раду. Представник Миколаївської міської ради у вирішенні даного спору покладалась на розгляд суду. Судом постановлено про розгляд справи у відсутності позивача. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. [PERSON] працює на посаді головного лікаря комунального закладу Миколаївської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги №4». 01.03.2013 року Миколаївська міська рада в особі Миколаївського міського голови, з одного боку, та [PERSON] уклали контракт, згідно якого, останній призначається на посаду головного лікаря комунального закладу на термін з 01.03.2013 року по 01.03.2016 року. За п. 1.5 вказаного контракту, керівник у своїй діяльності підзвітний власнику, управлінню охорони здоров*я у межах, встановлених чинним законодавством, статутом установи та цим контрактом.; пунктом 1.6 передбачено, що контроль за діяльністю установи та керівника власник покладає на управління охорони здоров*я Миколаївської міської ради. Відповідно до п.2.1 на керівника покладені відповідні обов*язки, зокрема : здійснення поточного керівництва установою у відповідності до чинного законодавства, актів, що визначають діяльність установи, організує її діяльність та забезпечує виконання завдань, організує лікувально-профілактичну діяльність, забезпечує надання якісної медичної допомоги населенню, впроваджує сучасні методи діагностики та лікування, оздоровчого режиму, аналізує показники роботи установи, вживає заходів щодо оптимізації, видає відповідні директивні документи з цього питання. Пунктом 2.3 вказаного вище контракту, Управління охорони здоров*я видає накази щодо регулювання діяльності установи та керівника, в тому числі притягнення до дисциплінарної відповідальності. Керівник повинен дотримуватись вимог та норм законів, наказів управління охорони здоров*я, концепції розвитку охорони здоров*я населення , і т.д. (п.2.9 ). Управління охорони здоров*я Миколаївської міської ради діє на підставі Положення, яке затверджене рішенням Миколаївської міської ради, та є юридичною особою, яка укладає від свого імені угоди в межах чинного законодавства, може бути позивачем і відповідачем у судах ( п.1.3 ). Основними завданнями Управління є реалізація політики органів місцевого самоврядування у галузі охорони здоров*я , виконання контрольно-наглядової функції у сфері охорони здоров*я. За діяльністю закладів охорони здоров*я та комунальних підприємств, що надають медичні послуги населенню та належать до комунальної власності міста, аналізує стан охорони здоров*я, прогнозує та розробляє регіональні та цільові програми охорони здоров*я, організує та конторолює їхнє виконання, вживає заходів щодо забезпечення закладами гарантованого рівня медично-санітарної допомоги населенню міста, готує і в установленому порядку та подає статистичну звітність про стан розвитку охорони здоров*я в місті.( розділ 2 ). Пунктом 3.4.4 передбачено, що начальник Управління підписує та видає накази у межах своєї компетенції та контролює їх виконання. Управління охорони здоров*я скликає у встановленому порядку конференції, наради, семінари з питань, що належать до його компетенції ( п. 5.1.4). Законом України "Основи Законодавства України про охорону здоров*я" передбачено, що медична допомога -це діяльність професійно підготовлених медичних працівників, спрямована на профілактику, діагностику, лікування та реабілітацію у зв'язку з хворобами, травмами, отруєннями і патологічними станами, а також у зв'язку з вагітністю та пологами( ст.3 );принципами діяльності є попереджувально-профілактичний характер, комплексний соціальний, екологічний та медичний підхід до охорони здоров'я;( ст. 4).Міністерства, інші центральні органи виконавчої влади в межах своєї компетенції розробляють програми і прогнози в сфері охорони здоров'я, визначають єдині науково обгрунтовані державні стандарти, критерії та вимоги, що мають сприяти охороні здоров'я населення, формують і розміщують державні замовлення з метою матеріально-технічного забезпечення сфери, здійснюють державний контроль і нагляд та іншу виконавчо-розпорядчу діяльність в сфері охорони здоров'я(ст. 14 ), стандарт медичної допомоги (медичний стандарт) - сукупність норм, правил і нормативів, а також показники (індикатори) якості надання медичної допомоги відповідного виду, які розробляються з урахуванням сучасного рівня розвитку медичної науки і практики;( ст. 14 -1 ). Порядок застосування методів профілактики, діагностики, лікування, реабілітації та лікарських засобів, зазначених у частині другій цієї статті, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я( ст. 44 ). 11.02.2014 року Управлінням охорони здоров*я Миколаївської міської ради проведена оперативна нарада, одним із питань якої було "Про хід виконання міської програми "Репродуктивне здоров*я нації до 2015 року у м. Миколаєві". За даними протоколу наради, начальником Управління звернена увага на посилення контролю з боку головних лікарів за показниками поширеності та захворюваності серед дитячого населення за підсумками 2013 року, та вказано, що неналежним чином надається необхідна медична допомога дитячому населенню в денному стаціонарі ЦПМСД №4; вказано на показники захворюваності на туберкульоз, який викликає занепокоєння. Захворюваність у працездатному віці найвища також у цьому закладі. При цьому, вказано головному лікарю центру на необхідність чіткого виконання функціональних обов*язків , ретельне аналізування показників роботи центру; організування вивчення причин загальної захворюваності населення; а особливо від небезпечних хвороб; розробляти дійові заходи та здійснення особистого контролю за їх виконанням. Головні лікарі несуть відповідальність за несвоєчасне та неякісне надання медичної допомоги населенню, яке обслуговується закладом, і за невиконання функціональних обов*язків керівників потрібно притягувати до дисциплінарної відповідальності. 14.02.2014 року головному лікарю КЗ ММР ЦПМСД №4 [PERSON] Управлінням охорони здоров*я направлено листа, в якому вказано на неналежне виконання своїх посадових обов*язків ним та заступником головного лікаря [PERSON], за результатами оперативної наради та запропоновано надати письмові пояснення у строк до 17.02.2014 року з цього приводу та вирішити питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника головного лікаря. 17.02.2014 року начальником Управління виданий наказ № 59 - л « Про результати оперативної наради щодо діяльності роботи КЗ ММР ЦПМСД № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 за 2013 рік». Пунктами 1, 2 затверджені рейтингові показники роботи центрів за 2013 рік, та підсумки позитивних та негативних показників роботи закладів за 2013 рік. За пунктом 6 вказаного наказу» головному лікарю [PERSON] за ряд недоліків в роботі закладу за 2013 рік та неналежне виконання своїх посадових обов'язків, постановлено притягнути до дисциплінарної відповідальності заступника головного лікаря з медичної частини [PERSON] 19.02.2014 року [PERSON] направлена інформація Управлінню охорони здоров*я на лист від 14.02.2014 року та вказано, що робота центру у цілому відповідає поставленим вимогам та виконується на належному рівні. Окремі недоліки обумовлені реорганізацією у 2013 році, та адаптацією колективу до роботи у нових умовах, а за такого, не вбачає законних підстав для притягнення заступника головного лікаря [PERSON] до дисциплінарної відповідальності . За даними Посадової інструкції заступника головного лікаря з медичної частини, він безпосередньо підпорядковується головному лікарю, затверджує плани роботи відділів, здійснює контроль за виконанням наказів та рішень колегій та оперативних нарад управління охорони здоров*я , готує проекти наказів , пропозицій з удосконалення лікувально-діагностичної роботи, несе персональну відповідальність за повноту, своєчасність та якість виконання покладених завдань та обов'язків ( п.п. 1.2.1,2.2,2.9, 3.3, 4.1 ). Посадовою Інструкцією головного лікаря передбачено безпосередня підпорядкованість начальнику управління охорони здоров*я, та метою діяльності є організація лікувально-профілактичної, діагностичної допомоги населенню, її організація, планування роботи, аналізування показників , вжиття заходів щодо їх оптимізації, видавати відповідні документи з цього питання, організовувати вивчення причин загальної захворюваності населення, планувати та проводити заходи щодо профілактики і зниження захворюваності, зниження загальної смертності, звітувати про діяльність Центру до управління охорони здоров*я, забезпечувати виконання Національних , галузевих та регіональних медичних та медико-соціальних програм, вносити пропозиції на розгляд управління пропозиції щодо покращення роботи , пов'язаної з виконанням обов'язків, передбачених посадовою інструкцією ( п.п.1.3, 1.6, 2.2,2.6,2.7,2.9,2.10, 2.12, 2.25, 3.3 ). Пунктами 4.1, 4.4 передбачена відповідальність головного лікаря за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов'язків, що передбачені цією посадовою інструкцією, а також правилами трудового розпорядку, в межах визначених законодавством України, наказів, інструкцій і розпоряджень начальника управління охорони здоров*я, та за несвоєчасне, неякісне надання медичної допомоги населенню. 21.02.2014 року начальником управління охорони здоров*я виданий наказ № 67-л, згідно якого « [PERSON] головного лікаря комунального закладу Миколаївської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» за недостатній контроль та неналежне виконання своїх посадових обов'язків, ряд недоліків в роботі закладу притягнути до дисциплінарної відповідальності згідно зі ст. 147 КЗпП України та оголосити догану. Даний наказ під розпис отриманий останнім 05.05.2014 року. Згідно ст.139 КЗпП України, працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника, додержуватися трудової дисципліни. За приписами ст. 140 КЗпП України, метою застосування дисциплінарних стягнень є забезпечення трудової дисципліни. Статтею 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення , власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення повинен бути врахований ступінь тяжкості вчиненого проступку, заподіяна шкода, обставини, за яких вчинено проступок, попередня робота працівника. Законодавством не зазначено перелік обставин, за яких висновок органу, який має право застосувати дисциплінарне стягнення , вважається прийнятим правомірно, тому, вирішуючи позови даної категорії, суд повинен виходити з конкретних обставин і враховувати будь-які докази, із числа передбачених ст. 57 ЦПК України. За такого, матеріалами справи , посадовими інструкціями, даними підсумків позитивних та негативних показників роботи за 2013 рік, протоколом оперативної наради, наказом про результати наради щодо діяльності центрів, який не оскаржений і є чинний, доведений факт неналежного виконання службових обов'язків, недостатній контроль, який привів до недоліків роботи закладу. Викладене вище свідчить про те, що відповідач діяв у межах своєї компетенції. Накладення дисциплінарного стягнення відбулось з дотриманням вимог ст. 149 КЗпП України : відібрані пояснення, вияснені обставини, оголошенню догани передувало вже затвердження негативних показників роботи закладу. Позивач жодним чином не спростував надані відповідачем докази на підтвердження правомірності притягнення до дисциплінарної відповідальності , не довів належними та допустимими доказами обставини, викладені в позовній заяві . Надані 19.02.2014 року письмові пояснення [PERSON], яку він називає інформацією, підтверджує наявність «окремих недоліків» в роботі, які, на його думку, не є підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності. Наявність недоліків у роботі інших центрів не звільняє [PERSON] від належного виконання своїх обов"язків. Не заслуговують уваги посилання позивача на невідповідність наказу обставинам, оскільки спростовується вищевикладеним. Оскільки судом не встановлено порушення трудових прав позивача, його позовні вимоги щодо визнання наказу незаконним і таким , що підлягає скасуванню задоволенню не підлягають. Строк звернення до суду позивачем не пропущений, оскільки з наказом під розпис ознайомлений 05.05.2014 року. Згідно п.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про поновлення на роботі та іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин. За такого, на підставі вимог ст. 88 ЦПК України, судовий збір слід віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed