Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом. Позов мотивовано тим, що 26 вересня 2012 року померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим [PERSON] сільською радою Лохвицького району Полтавської області від 28 вересня 2012 року серії І-КЕ № 218380. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, до складу якого входить садибний (індивідуальний) житловий будинок з допоміжними господарськими побудовами, що знаходиться за адресою: с. Млини, вул. Гадяцька, 31, Лохвицького району, Полтавської області. [PERSON], прийняла спадщину після померлого 09.03.2004 року [PERSON], як спадкоємець , яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заяву про прийняття спадщини, після смерті [PERSON], до нотаріальної контори ніхто не подавав, спадкова справа не заведена, від імені спадкодавця заповіти не посвідчувалися. У будинку, в якому була зареєстрована та проживала на момент смерті [PERSON], ніхто інший не був прописаний, але [PERSON] проживала рзом з матір"ю, доглядала за нею, а після смерті провела поховання. Інші діти спадкодавиці : [PERSON], [PERSON], [PERSON] від спадщини відмовилися заявами. Оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок, [PERSON] позбавлена можливості оформити право власності на житловий будинок за собою, як за спадкоємцем за законом, про що свідчить [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом Другої лохвицької державної нотаріальної контори від 13.07.2016 року. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивачка просить суд винести рішення, яким визнати в порядку спадкування за законом за нею право власності на садибний (індивідуальний ) житловий будинок (літ.А-1) загальною площею 64,4 м?, житловою площею 38,6 м?, з допоміжними господарчими побудовами : погріб з шийкою (літ.В), прибудова (літ.б), сарай (літ.Б), убиральня (літ.Г), колодязь питний (№1), що розташований за адресою: с. Млини, вул. Гадяцька, 31, Лохвицького району, Полтавської області, після померлої 26 вересня 2012 року [PERSON]. В судове засідання позивачка та її представник не з"явилися, надавши письмові заяви якими вони позовні вимоги підтримують, просять справу слухати без їх участі. Відповідач [PERSON] сільська рада Лохвицького району Полтавської області, на розгляд справи не направила свого представника, але надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі її представника, не заперечує щодо задоволення позову. Третя особа Друга лохвицька державна нотаріальна контора на розгляд справи не з"явилася, але надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, не заперечує щодо задоволення позову. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з"явилися, в матеріалах справи маються їхні письмові заяви про відмову від спадщини померлої [PERSON]. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обовязків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. \~ \~ \~ \~Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. \~ \~ \~ \~Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що 26 вересня 2012 року померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим [PERSON] сільською радою Лохвицького району Полтавської області від 28 вересня 2012 року серії І-КЕ № 218380. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, до складу якого входить садибний (індивідуальний) житловий будинок з допоміжними господарськими побудовами, що знаходиться за адресою: с. Млини, вул. Гадяцька, 31, Лохвицького району, Полтавської області. [PERSON], прийняла спадщину після померлого 09.03.2004 року [PERSON], як спадкоємець , яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заяву про прийняття спадщини, після смерті [PERSON], до нотаріальної контори ніхто не подавав, спадкова справа не заведена, від імені спадкодавця заповіти не посвідчувалися. У будинку, в якому була зареєстрована та проживала на момент смерті [PERSON], ніхто інший не був прописаний, але [PERSON] проживала рзом з матір"ю, доглядала за нею, а після смерті провела поховання. Інші діти спадкодавиці : [PERSON], [PERSON], [PERSON] від спадщини відмовилися заявами. Оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок, [PERSON] позбавлена можливості оформити право власності на житловий будинок за собою, як за спадкоємцем за законом, про що свідчить [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом Другої лохвицької державної нотаріальної контори від 13.07.2016 року. Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради від 11.04.2018 року за № 02-27/247, спадкоємиця [PERSON] проживала незареєстрована в одному господарстві з померлою 26.09.2012 року матір"ю [PERSON], яка проживала та була зареєстрована в [INFO], та провела її поховання. Згідно наданої 19.04.2018 року [PERSON] сільською радою Виписки з погосподарської книги за № 7 за 2011-2015 роки, особовий рахунок № 0554-5, в житловому будинку з господарськими побудовами за адресою с. Млини вул. Гадяцька, 31, Лохвицького району, проживала та була зареєстрована [PERSON], [INFO], яка померла 26.09.2012 року. На час будівництва будинку правовстановлюючі документи на будинки в сільській місцевості не виготовлялись та за життя спадкодавець оформити не встиг належним чином спадкове майно. У відповідності листа №12/5-126 від 23.03.1999 р. Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України, що обєкти збудовані до 05 серпня 1992 року тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається Бюро технічної інвентаризації. Так, в узагальненні ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» з даного питання зазначено наступне. У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності\~Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966, яка була чинною до 13.12.1995, реєстрації підлягали усі будинки і домоволодіння, які були закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію за актом, затвердженим виконкомом місцевої [PERSON] депутатів трудящих, на підставі документів, що підтверджують право власності. До компетенції виконкомів місцевих [PERSON] відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у\~ погосподарські книги місцевих [PERSON], які є особливою формою статистичного обліку, що здійснювалось в Україні (УРСР) із 1979 року. На виконання\~[PERSON] Міністрів УРСР від 11.03.1985 року № 105\~сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних [PERSON] із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права, а записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. КП "Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" станом на 27.11.2009 року на ім"я [PERSON] виготовлено відповідну технічну документацію на будинок, що знаходиться в с. Млини, вул. Гадяцька, 31, Лохвицького району Полтавської області. Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Встановлено, що згідно постанови від 13.07.2016 року державний нотаріус Другої лохвицької державної нотаріальної контори, розглянувши документи, подані позивачем для видачі Свідоцтва про право на спадщину, відмовив у вчинені нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. На запит суду, державний нотаріус Другої лохвицької державної нотаріальної контори ГТУЮ у Полтавській області, надала інформаційну довідку зі СР (заповіти/спадкові договори), інформаційну довідку зі СР (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), відповідно до якої заяву про\~прийняття спадщини,\~після смерті\~26.09.2012\~року [PERSON],\~до нотаріальної\~контори ніхто\~не подавав,\~спадкова справа\~не заведена,\~від імені\~спадкодавця заповіти\~не посвідчувалися. Звернувшись до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, позивачкою надано відповідні докази того, що на сьогоднішній день існують реальні перешкоди у оформленні її спадкових прав, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок. Відповідно до ч.1\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно\~ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Разом з цим при розгляді спору між сторонами суд вважає, що заслуговують на увагу слідуючі норми законодавства. \~Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя який пережив його. \~ Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст. 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. З огляду на вказані норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, так як не порушують чиї-небуть права чи інтереси.

Outcome: approved