Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Гайворонського професійного аграрного ліцею про скасування дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди. Позов мотивувала тим, що вона працює на посаді головного бухгалтера Гайворонського професійного аграрного ліцею (ГПАЛ) з 2000 року і по даний час. Наказом в.о. директора Гайворонського професійного аграрного ліцею від 28.02.2017р., №15 була притягнута до дисциплінарної відповідальності, за несвоєчасну подачу документів на реєстрацію до управління державної казначейської служби у Гайворонському районі, по оплаті електроенергії ПАТ «Кіровоградобленерго» за лютий 2017 р. Вважає наказ від 28.02.2017 р. №15 незаконним, і таким, що винесений з особистих мотивів в.о. директора Гайворонського професійного аграрного ліцею [PERSON], оскільки вона не вчиняла жодних дисциплінарних проступків, не порушувала трудової дисципліни, належним чином і в повному обсязі виконувала всі свої посадові обов'язки, визначені посадовою інструкцією. На виконання вказівки, безпосереднього керівника, в.о. директора [PERSON], було підготовлено платіжні документи для оплати електроенергії ПАТ «Кіровоградобленерго» згідно рахунку-фактури №73/1 від 15.02.2017 р., на суму 41798,30 грн., які [PERSON] підписала 16.02.2017р. В цей же день документи подані в УДКСУ в Гайворонському районі, для реєстрації зобов'язань. В зв'язку з технічною помилкою по розміщенню інформації в системі "Прозоро", про проведені процедури закупівель електричної енергії (голова комітету з конкурсних торгів [PERSON].) зобов'язання по оплаті електроенергії були перереєстровані 24.02.2017р., а 28.02.2017р. оплачені в повному обсязі. Отримане повідомлення, про припинення подачі електроенергії, від 28.02.2017р. №184/23 Гайворонського РЕМ ПАТ «Кіровоградобленерго» в день оплати, залишилось лише папірцем, без будь-яких наслідків. На звинувачення про намір приховати лист із казначейської служби, було надано пояснення на ім'я керівника, але відповідно до Посадової інструкції №11 від 12.03.2012р, вона працює головним бухгалтером навчального закладу, а не листоношею, тому вважає, що не допустила ніяких порушень трудової дисципліни. Будь-які дані, що свідчили б про порушення нею обов'язків працівника, визначених ст. 139 КЗпП України у відповідача відсутні, а застосування до неї стягнення, у вигляді догани, застосоване не на підставах та не у відповідності до вимог чинного трудового законодавства. У зв'язку з чим спірний наказ №15 від 28.02.2017р. підлягає скасування як незаконний. Протягом лютого місяця в.о. директора Гайворонського професійного аграрного ліцею [PERSON] їй неодноразово пропонувалося написати заяву про звільнення за власним бажанням, а у разі невиконання даної вимоги, її буде звільнено з посади за невиконання трудових обов'язків або в зв'язку із втратою до неї довіри з боку керівництва. 13.03.2017 року, питання про недовіру до неї, як до головного бухгалтера, було винесено на збори трудового колективу працівників аграрного ліцею. Шляхом адміністративного тиску на працівників з боку керівництва ліцею, її колегами були написані доповідні записки, в яких її безпідставно звинувачують у невиконанні посадових обов'язків, на зборах в її сторону були висловлені безпідставні звинувачення, що призвели до душевних страждань та переживань. Вважає, що незаконно притягнута до дисциплінарної відповідальності, і порушення її прав та гарантій, як працівника, призвели до значних моральних страждань, втрати впевненості в завтрашньому дні та побоювання незаконного звільнення «по статті» з боку керівництва Гайворонського професійного аграрного ліцею, що призводять до необхідності прикладання нею додаткових зусиль по організації свого життя. Вважає, що відповідач повинен відшкодувати моральну шкоду в розмірі 6000 грн. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позові. Позивач пояснила, що в неї на підриємстві є комітет по проведенню тендерних торгів. 6 лютого було проведено конкурс по закупівлі електроенергії. Головою комітету з конкурсних торгів був [PERSON] 13.02.2017 року уклали договір з обленерго, отримали рахунки. 24.02.2017 року зателефонували з казначейства, сказали, що не бачать їх в системі «Прозоро». Тоді все переробили і направили в казначейство. Вона, в подальшому, була призначена головою тендерного комітету без її згоди, що було встановлено при перевірці інспекцією праці. 16.02.2017 року були вперше визначені фінансові зобов'язання по системі «Прозоро», вони були підписані нею і керівником та були подані в казначейство. Документи на розгляд подавала [PERSON] 24.02.2017 року зателефонувала начальник казначейства [PERSON], сказала, що ГПАЛ не має в системі «Прозоро» і зриваються закупівлі, тому потрібно перереєструватися. Тоді вона сказала все перереєструвати і вони все переробили і зробили нові платіжні доручення, які підписала керівник. Тоді 24.02.2017 року казначейство зробило її письмове попередження. 28.02.2017 року її керівник запитала, чому приховала попередження. 28.02.2017 року зателефонували з обленерго і зробили попередження про можливе відключення електроенергії. 28.02.2017 року вже пройшла оплата, жодних наслідків від цього не настало. Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Відповідач пояснила, що у лютому між ГПАЛ і обленерго укладено договір. Реєстр про платіжні зобов'язання не був поданий в казначейство в 7 денний строк. Їй повідомили, що було допущено помилки і тому вона підписала документи повторно. Вважає, що такі самі порушення головний бухгалтер допускала систематично. Наказ про догану був виданий на підставі попереджень з обленерго про припинення подачі електроенергії та за приховування попередження від казначейства. Від 16 і 24 лютого 2017 року платіжні доручення були підписані нею. Вважає, що діями позивача могла бути завдана шкода підпиємству. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що працює в ГПАЛ техніком по експлуатації споруд. 15.02.2017 року було виставлено рахунки на оплату. 16.02.2017 року вона занесла всі документи в казначейство. 23.02.2017 року передзвонили з казначейства і сказали, що не бачать (ГПАЛ) в системі «Прозоро», не бачать річний план. Почали шукати варіанти виправлення ситуації. 24.02.2017 року переробили всі документи. Перед цим, 22.02.2017 року отримала попередження від казначейства і віднесла його з іншими документами головному бухгалтеру. Відповідальність за правильність розміщення інформації в системі «Прозоро» несе тендерний комітет. Якби казначейство раніше сказало, що допущена помилка, то б виправили її раніше. Шкода спричинена не була. Заслухавши пояснення сторін по справі, свідка, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що позивач працює на посаді головного бухгалтера Гайворонського професійного аграрного ліцею з 2000 року і по даний час. Наказом в.о. директора Гайворонського професійного аграрного ліцею від 28.02.2017р., №15 вона була притягнута до дисциплінарної відповідальності, за несвоєчасну подачу документів на реєстрацію до управління державної казначейської служби у Гайворонському районі, по оплаті електроенергії ПАТ «Кіровоградобленерго» за лютий 2017р. Вказані факти підтверджуються копією наказу в.о. директора Гайворонського професійного аграрного ліцею від 28.02.2017р. №15 (а.с.4) та копією пояснення (а.с. 5). Згідно ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано догану. Відповідно до ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Наказ про оголошення [PERSON] догани був вмотивований тим, що остання несвоєчасно подала документи на реєстрацію до УДКСУ в Гайворонському районі Кіровоградської області. У відповідності з ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. За змістом ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України). Підсумовуючи зазначене вище, суд приходить до висновку, що відповідачем хоча і було дотримано процедуру застосування дисциплінарного стягнення до позивача в частині отримання письмового пояснення, однак не доведено з підтвердженням належними та допустимими доказами невиконання позивачем покладених на неї посадових обов'язків, передбачених посадовою інструкцією. Також в наказі про дисциплінарне стягнення не викладено фактичних обставин проступку, тобто відсутнє чітке формулювання допущеного позивачем дисциплінарного проступку, не зазначено, коли саме позивачем було вчинено дисциплінарний проступок. Крім того, в порушення вимог ст.149 КЗпП відповідачем не враховано, що позивачем вперше визначалися фінансові зобов"язання по системі "Прозоро" та фактично жодних шкідливих наслідків для підприємства не настало. Відповідачем в ході розгляду справи не вказано жодних обставин неналежного виконання позивачем своїх службових обов"язків в минулому, з приводу чого проводилися службові перевірки, приймалися рішення дисциплінарного характеру. При цьому суд не приймає до уваги звернення до Гайворонського ВП ГУНП та доповідні записки працівників (а.с.43-47), оскільки жодного рішення щодо позивача з їх приводу не приймалося, а тому останні, на думку суду, є неналежними доказами по справі. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON] щодо визнання незаконним та скасування наказу про дисциплінарне стягнення № 15 від 28 лютого 2017 року. Позов [PERSON] в частині стягнення з відповідача моральної шкоди підлягає частковому задоволенню враховуючи наступне. Згідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. В п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року (зі змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівників у сфері трудових відносин, що призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Судом встановлено, що в зв'язку з незаконним притягненням позивача до дисциплінарної відповідальності, остання зазнала моральних страждань, а тому суд, приймаючи до уваги характер моральних страждань, які заподіянні [PERSON] внаслідок незаконного притягнення до дисциплінарної відповідальності, наданих нею доказів, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що позовні вимоги про стягнення на її користь моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в сумі 2000 гривень. У зв"язку з частковим задоволенням позову, відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial