Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

03 червня 2019 року позивач - Сумський національний аграрний університет (м. Суми, вул. Г. Кондратьєва, 160), звернувся до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , 14 631,95 грн. заборгованості, яка складається з 6 017,81 грн. тіла кредиту, 2 708,01 грн. відсотків за користування кредитом, 3 106,82 грн. пені, та 2 799,31 грн. інфляційних збитків, а також судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що 01 березня 2004 року між Сумським національним аграрним університетом та [PERSON] було укладено угоду № 103 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти. Згідно предмету угоди навчальний заклад - Сумський національний аграрний університет відповідно до Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 червня 2003 року №916, надав одержувачу кредиту - [PERSON] цільовий пільговий державний кредит для здобуття у навчальному закладі вищої освіти за рахунок коштів Державного бюджету за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліст та напрямком підготовки (спеціальністю) фінанси за денною формою навчання у розмірі 3000 грн. на навчальний рік та 7500 грн. на 2 семестр 3-го курсу, 4-й курс, 5 курс. Відповідач була зарахована на навчання до Сумського національного аграрного університету у 2001 році, про що виданий наказ ректора університету №893-уч від 01.08.2001. У 2005 році відповідач закінчила навчання у Сумському національному аграрному університеті та отримала вищу освіту за спеціальністю «фінанси» (кваліфікація бакалавр) згідно наказу №1167-н від 30.06.2005 року. Після одержання диплому бакалавра у 2005 році, відповідач продовжила навчання та у 2006 році отримала диплом спеціаліста згідно наказу №1394-н від 17.06.2006. Відповідач у добровільному порядку суму наданого кредиту та три відсотки річних за користування кредитом не повертає. На даний час, загальна сума заборгованості за угодою № 103 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти, з врахуванням інфляційних збитків та пені становить 14631,95 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача. Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача - адвокат Валюх Ю.В. у судовому засіданні проти позову заперечував з підстав наявності копії квитанції про сплату відповідачем 7500,00 грн. за навчання, у зв`язку з чим у позові просив відмовити за безпідставністю. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом встановлено, що 01 березня 2004 року між Сумським національним аграрним університетом та [PERSON] укладено угоду № 103 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти. Згідно предмету угоди навчальний заклад - Сумський національний аграрний університет відповідно до Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 червня 2003 року №916, надає одержувачу кредиту - [PERSON] цільовий пільговий державний кредит для здобуття у навчальному закладі вищої освіти за рахунок коштів Державного бюджету, за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліст та напрямком підготовки (спеціальністю) фінанси за денною формою навчання у розмірі 3000,00 грн. на навчальний рік та 7500,00 грн. на 2 семестр 3-го курсу, 4-й курс, 5 курс (а.с.7-9). Вказаний договір підписаний [PERSON] особисто. Відповідач [PERSON] була зарахована на навчання до Сумського національного аграрного університету у 2001 році, про що свідчить виписка із наказу № 893-уч від 01.08.2001 (а.с.10). Згідно витягу з наказу № 1167-н від 30.06.2005 [PERSON] було присвоєно кваліфікацію бакалавра з фінансів та видано диплом випускника (а.с.11). Згідно витягу з наказу № 1541-н від 25.08.2005 студент факультету економіки та менеджменту [PERSON] була зарахована на V курс навчання з 01 вересня 2005 року за спеціальністю "Фінанси" (а.с.12). Згідно витягу з наказу № 1394-н від 17.06.2006 [PERSON] було присвоєно кваліфікацію спеціаліст з фінансів та видано диплом випускника (а.с.13). 06 липня 2013 року відповідач [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , та змінила своє дошлюбне прізвище " [PERSON] " на " [PERSON] ", що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.67). Постанова Кабінету Міністрів України № 916 від 16 червня 2003 року «Про затвердження Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти», якою керувались сторони при укладанні вищезгаданої Угоди втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 673 від 29 серпня 2018 року «Про затвердження Порядку пільгового кредитування для здобуття професійно - технічної та вищої освіти», тому, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач керується чинним Порядком пільгового кредитування для здобуття професійно-технічної та вищої освіти. Згідно п. 3.3 укладеної між сторонами Угоди одержувач кредиту зобов`язався повернути протягом 15 років всю суму наданого навчальним закладом кредиту та три відсотки річних за користування кредитом після закінчення навчання, починаючи з дванадцятого місяця, а у разі відрахування одержувача кредиту із навчального закладу, - починаючи з третього місяця після відрахування. Проте, відповідач у добровільному порядку суму наданого кредиту не повертає. З метою досудового врегулювання спору Сумським національним аграрним університетом неодноразово надсилались: лист-попередження № 2242/1 від 02.07.2014, лист-претензія № 3251 від 26.10.2015, претензія № 1758 від 24.06.2016, з вимогами щодо сплати заборгованості по кредиту, але жодних дій для погашення кредиту зі сторони відповідача не вчинялось. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Пунктами 7.1 та 7.2 Угоди, укладеної між позивачем та відповідачем, визначено, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цією Угодою сторони несуть відповідальність згідно із законодавством. У випадку ухилення одержувача кредиту від повернення кредиту чи відсотків за користування ним, одержувач кредиту сплачує навчальному закладу пеню у розмірі подвійної кредитної ставки Національного банку України від неповернутої в строк суми. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одержувач кредиту, відповідно до укладеної угоди, повертає кожного року 1/15 частину від загальної суми кредиту та відсотки за користування ним, починаючи з 01.07.2007 до 30.06.2022 (п. 6.1). Загальна сума кредиту за угодою № 103 від 01.03.2004 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти складає 10500 грн. Враховуючи, що відповідач повинен сплачувати 1/15 (10500/15=700) частину від загальної суми кредиту та відсотки за користування ним щорічно до 31 грудня кожного року, заборгованість по тілу кредиту становить 6017,81 грн. Загальна заборгованість по відсоткам за користування кредитом за угодою № 103 від 01.03.2004 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти становить 2708,01 грн. Відповідно до п. 7.2. Угоди у випадку ухилення одержувача кредиту від повернення кредиту чи відсотків за користування ним, одержувач кредиту сплачує навчальному закладу пеню у розмірі подвійної кредитної (облікової) ставки НБУ від неповернутої в строк суми. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пеня за розрахунком, вказаним позивачем в позові, становить 3106,82 грн. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При нарахуванні інфляційних збитків позивачем застосовано загальний строк позовної давності 3 роки, тому інфляційні витрати становлять 2799,31 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості за угодою № 103 від 01.03.2004 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти, враховуючи інфляційні збитки та пеню становить 14631,95 грн. Із змісту ст. ст. 525, 526 ЦК України вбачається, що зобов`язання має виконуватися належним чином, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Отже, оскільки до теперішнього часу відповідачем не сплачена сума заборгованості за угодою № 103 від 01.03.2004 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти, тому суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача грошову суму за прострочення грошового зобов`язання у розмірі 14631,95 грн. Квитанція до прибуткового касового ордеру б/н від грудня 2005 року із зазначенням: підстава - «за навчання» прийнято від [PERSON] , з відтиском печатки - «сплачено» (а. с. 70), на яку посилається представник відповідача на обґрунтування заперечень щодо відсутності заборгованості відповідача перед позивачем, не є належним доказом щодо сплати відповідачем заборгованості перед позивачем, оскільки свідчить лише про оплату навчання у Сумському національному аграрному університеті наданими відповідачу кредитними коштами. Інша копія квитанції на суму 500 грн. із зазначенням «4 курс. фін. за інтенс.» (а. с. 71), на яку також посилається представник відповідача на обґрунтування заперечень щодо відсутності заборгованості відповідача перед позивачем, також не є належним доказом відсутності заборгованості відповідача перед позивачем, оскільки ніяким чином не підтверджує повернення відповідачем кредиту. Будь які інші докази на підтвердження заперечень відповідача щодо відсутності заборгованості перед позивачем, представником відповідача не надані. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати, пов`язані з оплатою судового збору в розмірі 1921 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved