Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Службу у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, в якому просить звільнити її від сплати судового збору за подання позову про визначення місця проживання дітей згідно доданого клопотання; залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Службу у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради (місцезнаходження: м.Рівне, вул. Поштова, 2); визначити місце проживання дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з матір"ю - [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обгрунтовані тим, що з 2008 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 08 квітня 2016 року згідно рішення Рівненського міського суду Рівненської області, шлюб між ними розірвано, проте питання визначення місця проживання дітей на той час не було вирішено. Після розлучення, за домовленістю з відповідачем, їх спільні діти постійно проживають разом з нею. Вона повністю опікується інтересами і потребами дітей, займається їх вихованням, слідкує за розвитком та здоров"ям дітей. Діти повністю забезпечені усім необхідним одягом, харчуванням, книгами, розвиваючими іграми та іншими речами для розвитку. Вона, як мати дітей докладає максимум зусиль, аби доньки зростали гармонійно, всесторонньо-інтелектуальними особистостями. Рішення суду щодо визначення місця проживання дітей з нею потрібне для того, щоб мати можливість для тимчасового виїзду за межі України на строк, що не перевищує одного місяця, з метою лікування, у туристичних цілях, оздоровлення та відпочинку дитини за кордоном, у тому числі у складі організованої групи дітей. В добровільному порядку відповідач на це не погоджується, у зв"язку з чим, вона, з року у рік змушена звертатися до Служби у справах дітей про підтвердження місця проживання дітей для їх тимчасового виїзду за межі України за наданням їй відповідного висновку. Зокрема, за результатами розгляду такого клопотання у 2020 році Рівненський міський голова видав розпорядження про затвердження висновку служби у справах дітей про підтвердження місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] разом з матір"ю [PERSON] для її тимчасового виїзду за межі України. Станом на сьогодні вона перебуває у другому шлюбі та має дитину, [PERSON] . Ухвалою суду від 25 лютого 2021 року по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 23 березня 2021 року з повідомленням (викликом) сторін. Визначено сторонам строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді та заперечень, пояснень. Задоволено клопотання [PERSON] та звільнено останню від сплати судового збору у даній справі. Залучено до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Службу у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради. Ухвалою суду від 23 березня 2021 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 23 квітня 2021 року. В судове засідання позивач не з"явилася, подала заяву про слухання справи за її відсутності.Позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задоволити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, жодних заяв чи клопотань від нього не надходило. Враховуючи, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд ухвалив провести розглядати справу у відсутність відповідача за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №279 та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №1907. Діти, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що стверджується Довідками про реєстрацію місця проживання особи за відомостями Управління забезпечення адміністративних послуг РМР від 27.05.2019 за №32381 та від 27.05.2019 за №32382. Відповідно Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 15.12.2016, місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Згідно рішення Рівненського міського суду Рівненської області у справі №569/16219/15-ц від 08 квітня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 13 квітня 2017 року, визнано [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] внаслідок відсутності понад шість місяців без поважних причин зі зняттям [PERSON] з реєстрації за вказаною адресою. 07 квітня 2021 року за вх.№19790/21 Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордоннної служби України на виконання ухвали суду від 23 березня 2021 року надіслано інформацію, згідно якої, [PERSON] , 09 листопада 1983 року перетнув кордон 11 серпня 2016 року в пункті пропуску Шегині. Іншої інформації немає. Судом також встановлено, що після реєстрації шлюбу [PERSON] з [PERSON] , останній присвоєно прізвище " [PERSON] ", що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №82. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров"я, в якому вона проживає. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дітей суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов"язків, вік дітей, стан їх здоров"я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. ст. 1, 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов"язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні в справі "М.С. проти України" від 11.07.2017 року Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання проте, що найкраще відповідає інтересам дитини, у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому, Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв"язків із сім"єю, крім випадків, коли сім"я є особливо непридатною або неблагополучною; по - друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що є неблагонадійним. Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків. Саме з урахуванням зазначених принципів ЄСПЛ здійснював оцінку того, чи національні суди вжили всіх заходів для визначення найкращих інтересів дитини у цій справі та визначили її місце проживання з дотриманням вимог статті 8 Конвенції Згідно ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права і обов"язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов"язків щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України). Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов"язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров"я та інші обставини, що мають істотне значення (ч.ч.1,2 ст. 161 СК України). Службою у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради надано висновок від 12 квітня 2021 року за №08-646, згідно якого вважають за доцільне визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з матір"ю, [PERSON] . Враховуючи, що на даний час неповнолітні діти проживають разом з матір"ю, позивачем по справі за місцем проживання дітей створені всі необхідні умови для проживання та розвитку дітей, а тому суд вважає доцільним визначити місце проживання дітей з матір"ю, у зв"язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов"язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що ухвалою суду від 25 лютого 2021 року звільнено [PERSON] від сплати судового збору, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави у розмірі 908,00 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved