Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

позивач звернулася до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги вона обґрунтовує тим, що вони з [PERSON] перебувають у шлюбі, який 13 серпня 2010 р. зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області. Від даного шлюбу у сторін народилися діти - донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя, шлюб та сім`ю, ведення спільного господарства та виховання дітей. Протягом останніх років стоснки між сторонами поступово погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин. З 01 лютого 2018 року сторони окремо проживають та не ведуть спільне господарство; не пов`язані спільним побутом. Спільні спроби зберегти сім`ю бажаних результатів не дали. Шлюб існує формально. На підставі положень ст.ст.274-279 ЦПК України та відсутністю заперечень відповідача, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 серпня 2010 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області, про що складено актовий запис № 227. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Спір щодо поділу спільного майна та визначення місця проживання дитини між сторонами відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що з 01.02.2018 року сторони окремо проживають; не підтримують шлюбних стосунків. Сторони не ведуть спільне господарство; мають окремий бюджет. Шлюб існує формально. Кожен із них має діамерально протилежні погляди на життя. Подальше існування сім"ї є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє почуття любові, відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім"ї.. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім"ї є неможливим в зв"язку з відсутністю бажання сторін на відновлення шлюбних стосунків, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння. Сім"я існує формально, а отже шлюб може бути розірваний. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved