Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

22.11.2015 р. позивач звернувся до суду з даним позовом. Посилаючись на те, що в [INFO] помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, загальною площею 6,15 га, кадастровий номер [NUMBER] розташованої на території Андріївської сльської ради, Волноваського району, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала їй згідно державного акта про право власності, серія [NUMBER] від 13 квітня 2009 року. Інші спадкоємці після смерті [PERSON] за законом або заповітом відсутні. Прийняти спадщину та зареєструвати спадкову справу в нотаріальній конторі за місцем знаходження земельної ділянки в установлений законом строк вона не змогла, узв"язку з тим, що відсутній оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку. Тому просила суд визнати право власності на земельну ділянку площею 6,15 га. Позивач у судове засдання не з"явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, на позові наполягає. Відповідач Андріївська сільська рада в судове засідання не з"явився, надав заяву з проханням розглянути справу за відсутністю представника Андріївської сільської ради, з позовом згодні. Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що земельна ділянка, загальною площею 6,15 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Андріївської сльської ради, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія [NUMBER] (а.с.5). Те, що [PERSON] помер [INFO] вбачається з свідотцтва про смерть, серія [NUMBER] виданого Андріївською селищною радою Тельманівського району Донецької області 03.04.2009 року.(а.с.7). Згідно свідотцтва про народження [PERSON], [INFO], виданого Андріївським бюро РАЦС Тельманівського району Донецької області 24.11.1969 року, її батьком є [PERSON].(а.с.6). [PERSON] 05.09.1987 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та взяла прізвище чоловіка "[PERSON]", що вбачається з свідотцтва про укладення шлюбу, виданого Андріївською сільською радою Тельманівського району, Донецької області 05.09.1987 року.(а.с.7). З наданої інформації приватного нотаріуса Волноваського районного нотаріального округу Яценко О.М. від 25.11.2016 року за № 189/01-16/16 вбачається, що [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса з питанням про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] Їй запропоновано звернутися до суду, у зв"язку з втратою оригіналів правовостановлюючих документів.(а.с.16). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід правта обов"язків від физичної особи, яка померла до інших осіб. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщиниі не припинились внаслідко її смерті. Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року " Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК власник майна має право пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.18 п.є Постанови ПВСУ від 16.04.2004 року № 7 " Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" не може здійснюватися право власності за судовими рішеннями на земельні ділянки, які перебувають у власності громодяндля ведення товарного сільскогосподарського виробництва, а також земельних часток/паїв/, крім передачі їх у спадщину. Відповідно ст.81 ч.1п.г ЗК України громодяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, шляхом визнання за [PERSON] права власності на земельну діляну, загальною площею 6,15 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Андріївської сльської ради, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На підставі ст.ст. 328,1216,1217,1218, 392 ЦК Україны, ст.81 ЗК України,

Outcome: approved