Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Демидівського районного суду Рівненської області з позовною заявою до голови Демидівської районної державної адміністрації [PERSON], третя особа на стороні позивача: [PERSON] сільська рада, Демидівського району, Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: [PERSON], про визнання недійсним розпорядження голови Демидівської районної державної адміністрації № 183 від 18.06.2018 року "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою". В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що 13 червня 2018 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради за № 02-21/768 [PERSON] видана довідка, згідно якої за нею обліковується земельна частка (пай) загальною площею 1,995 га, в тому числі згідно проекту організації ріллі в масиві № 9, ділянка № 18 площею 1,85 га та кормові угіддя в масиві № 24 ділянка № 37 площею 0,145 га. На підставі наданих [PERSON] документів, головою Демидівської РДА Рівненської області було прийнято розпорядження № 183 "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою". Даним розпорядженням відповідач, надав [PERSON] дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на підставі рішення Демидівського районного суду про визнання права на земельну частку (пай) КСП "Застир"я" в масиві № 9 ділянка № 18 площею 1,85 га (рілля) та в масиві № 24 ділянка 37 площею 0,145 га (кормові угіддя) за межами населених пунктів та території [PERSON] сільської ради для ведення особистого селянського господарства. Зобов"язано [PERSON] укласти договір із землевпорядною проектною організацією на виготовлення технічної документації, яку, після виготовлення, подати на розгляд та затвердження райдержадміністрації. На виконання розпорядження, [PERSON] замовлено виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі. Вважає дане розпорядження таким, що суперечить Конституції та Законам України, порушує його право власності і тому підлягає скасуванню. \~ \~ \~ \~Позивач підставою для скасування даного розпорядження вважає наступне. Згідно договору дарування земельного сертифікату від 14.03.2000 р., [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв в дар сертифікат про право на земельну частку (пай) серії РВ №0196624 в розмірі 3.11 в умовних кадастрових гектарах із земель КГСП «Застир'я», яка знаходиться в с. Боремель Демидівського району. Сертифікат виданий Демидівською районною державною адміністрацією 14.03.2000 р. і зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за № 8257 та належав [PERSON] Відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії РВ 001638 від 21.02.2001 р. [PERSON] є власником земельної ділянки, що розташована на території [PERSON] сільської ради Демидівського району Рівненської області, загальною площею 3,99 га, з яких 3,70 га ріллі, 0,29 га кормових угідь. Рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 29.12.2017 р., на підставі якого відповідачем видано розпорядження, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Рівненської області, встановлена нікчемність укладеного 14.03.2000 р. між [PERSON] та позивачем договору дарування земельного сертифікату серії РВ 196624, тобто нікчемність переходу 1) права на пай, 2) права виділення частки землі (паю) в - натурі (на місцевості) із спільної частковій власності КСП «Застир'я» в приватну власність. Юридичні наслідки,\~які виникли\~внаслідок вчинення\~правочину дарування\~і отримання\~позивачем земельної\~ділянки у\~власність,\~а саме:\~вибуття сертифікату\~№ 6196624\~з володіння,\~його недійсність, посвідчене виданим та зареєстрованим у встановленому законом порядку, державним актом на право власності - є чинними. Отже,\~ внаслідок\~визнання \~нікчемним договору\~дарування,\~[PERSON]\~ фактично\~перебуває в\~стані права на земельну частку (пай), яку мають (мали) члени КСП «Застир'я» відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При виданні розпорядження відповідач не врахував, що набуття права членом КСП на земельну частку (пай) не являється достатнім для реалізації цим членом КСП права на виділення частки землі (паю) в натурі (на місцевості) із спільної частковій власності. При розгляді наданих [PERSON] документів і виданні розпорядження, відповідач залишив поза увагою\~обов'язкові\~вимоги законодавства,\~додержання яких\~особою необхідно\~для реалізації права на виділення частки землі (паю) в натурі (на місцевості) із спільної часткової власності КСП, а саме: - \~ \~ \~ \~посвідчення права на земельну частку (пай) сертифікатом (право [PERSON] не посвідчено сертифікатом, остання не являється його фактичним володільцем); \~ \~ \~ \~- \~ \~ \~ \~дійсністю сертифікату (сертифікат серії РВ № 0196624 від 14.03.2000 р. є недійний). Отже, відсутність у [PERSON] правовстановлювального документу і його недійсність, унеможливлює реалізацію [PERSON] вимоги про відведення їй земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) і, як наслідок, протиправність виданого відповідачем розпорядження. Право власності позивача на земельні ділянки не припинено. Отже, спірним розпорядженням відповідач надав дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] у власність із земель, які перебувають у його приватній власності. Крім того, позивач вважає, що надання відповідачем дозволу [PERSON] на встановлення меж земельної ділянки в межах і площі земельної ділянки, яка перебуває у його приватній власності, для передачі їй у власність, є вчиненням дій та прийняттям відповідачем акту стосовно приватної власності позивача, що знаходиться поза межами його повноважень і являється протиправним втручанням у його право приватної власності на землю. Під час розгляду справи в суді, позивач позовні вимоги підтримав повністю з тих же підстав, суду пояснив, що незалежно від визнання нікчемним договору дарування земельного сертифікату, він на сьогодні і надалі залишається власником земельної частки / паю / , що підтверджується Державним актом на землю. На сьогодні даний Державний акт ніким не скасовано. Він в добровільному порядку дозволив [PERSON] користуватися даним земельним паєм, не створює їй жодних перешкод, вона самостійно обробляє дану земельну ділянку. Він не оспорює сьогодні права на даний земельний пай своєї колишньої дружини [PERSON] Право на нього вона отримала працюючи в КСП " Застир'я" с. Боремель Демидівського району, була включена до списку осіб, що мають право на земельну частку / пай/ в даному господарстві та отримала в свій час сертифікат, що посвідчив її право на пай. Даний сертифікат вона подарувала йому, однак в подальшому даний договір за її позовом до суду було визнано нікчемним. Однак на сьогодні лишається не скасованим Державний акт на право приватної власності на дану земельну ділянку, що посвідчує його право на даний пай. З цих підстав вважає, що голова Демидівської райдержадміністрації не вправі був видавати розпорядження про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою на дану земельну ділянку для [PERSON], хоча вона має право на неї. Представник відповідача голови Демидівської РДА Рівненської області - [PERSON] позов не визнала, суду пояснила, що голова Демидівської райдержадміністрації [PERSON], видаючи розпорядження про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою для [PERSON] діяв згідно чинного законодавства. [PERSON] було надано документи, що підтверджували її право на дану земельну ділянку, зокрема : довідку [PERSON] сільської ради про те, що за [PERSON] обліковується земельна частка /пай/ згідно сертифіката на земельну частку /пай/ виданого 14.03.2000 року, рішення Демидівського районного суду та Апеляційного суду Рівненської області, згідно яких встановлено нікчемність договору дарування земельного сертифікату, що укладений 14 березня 2000 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом нотаріальної контори [PERSON] Згідно рішення Демидівського районного суду від 29 грудня 2017 року чітко вбачається, що [PERSON] належав сертифікат виданий Демидівською районною державною адміністрацією 14 березня 2000 року і зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку / пай/ за № 8257, який в подальшому подарований [PERSON], однак даний договір визнаний нікчемним. Усі права щодо даної земельної ділянки / паю / перейшли назад до [PERSON] Вона правомірно звернулася до адміністрації для отримання розпорядження для надання дозволу для виготовлення технічної документації із землеустрою. Дане розпорядження лише надає дозвіл на виготовлення технічної документації на дану земельну ділянку, тобто лише дає право на встановлення меж даної земельної ділянки на місцевості. Розпорядження голови адміністрації не порушує жодних прав позивача [PERSON], оскільки він сам підтвердив поясненнями в суді про те, що він не оспорює право [PERSON] на даний пай і він не створює жодних перешкод їй у користуваннні даною земельною ділянкою. Представник третьої особи на стороні позивача [PERSON] сільської ради Демидівського району Рівненської області - [PERSON] пояснив, що [PERSON] сільською радою дійсно було видано довідку [PERSON] про те, що за нею облікується земельна частка / пай/ відповідно до сертифікату на земельну частку /пай/ виданого 14.03.2000 року, яку вона в подальшому подала до Демидівської райдержадміністрації для отримання розпорядження голови райдержадміністрації про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою. Йому відомо, що на дану земельну ділянку [PERSON] виготовлено Державний акт на право приватної власності на землю, який на сьогодні ніким не скасовано. Вважає, що на етапі виготовлення лише технічної документації із землеустрою на спірну земельну ділянку права [PERSON] нічим не порушені. На підставі рішення Демидівського районного суду договір дарування земельного сертифікату [PERSON] для [PERSON] визнано нікчемним. Отже [PERSON] юридично поновила своє право на земельний сертифікат на дану земельну ділянку / пай/ і правомірно звернулася до голови адміністрації для отримання даного розпорядженням. Видача даного розпорядження не порушує права позивача [PERSON] Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача [PERSON] [PERSON] заперечує щодо позовних вимог позивача [PERSON]. Важає, що в задоволенні позову слід відмовити . Суду пояснив, що будучи членом КСП "Застир"я", що розташоване на території [PERSON] сільської ради Демидівського району під час паювання земель колективної власності [PERSON] було набуто право на земельну частку (пай), яке посвідчувалось сертифікатом серії РВ № 0196624, виданим 14.03.2000 року Демидівською РДА. 14 березня 2000 року позивачем по справі, колишнім чоловіком [PERSON] - [PERSON] без її відома та підпису, було здійснено підпис від імені [PERSON] в договорі дарування земельного сертифікату в Демидівській районній державній нотаріальній конторі. Після розірвання шлюбу, під час процедури поділу спільного майна, [PERSON] в 2017 році стало відомо про наявність такого договору, а оскільки на той час [PERSON] виготовив на своє ім"я Державний акт, то [PERSON] зверталась до суду з позовом про визнання нікчемним вищезазначеного правочину. Даний позов було задоволено рішенням Демидівського районного суду Рівненської області, яке набрало законної сили після розгляду справи в суді апеляційної інстанції і є на даний час чинним. У зв"язку з тим, що договір дарування було визнано нікчемним, то відповідно до норм законодавства, всі інші правовстановлюючі документи, які стали похідними внаслідок вчинення нікчемного правочину є нелегітимними з моменту вчинення нікчемного правочину. Отже позивач не може мати права власності на земельну ділянку, право на яку має лише [PERSON] Розпорядження голови Демидівської райдержадміністрації про надання дозволу на виготовлення технічної документації з землеустрою для [PERSON] не порушує жодним чином прав позивача на дану земельну ділянку. Заслухавши пояснення сторін, та їх представників, представників третіх осіб, вивчивши матеріали справи, повно та об"єктивно дослідивши докази по справі та оцінивши їх, суд приходить до наступних висновків. Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих учасниками справи. Під час підготовчого судового засідання за клопотанням представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] адвокатом [PERSON] було залучено [PERSON] , як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача. Інші сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З повідомлення відділу у Демидівському районі ГУ Держгеокадастру у Рівненській області 29-17-0.21-198/105/18 від 08.10.2018 року та доданих до нього копій аркушів Книги записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю, вбачається, що за [PERSON] зареєстровано державний акт на право приватної власності на землю від 21 лютого 2001 року серії РВ 001638 /а.с.17-19/. Відповідно\~до рішення\~Демидівського районного\~суду Рівненської\~області \~від 29\~грудня 2017\~року,\~було встановлено\~ нікчемність договору дарування земельного сертифікату, що укладений 14 березня 2000 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Демидівської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим № 228. Дане рішення постановою Апеляційного суду Рівненської області від 26 квітня 2018 року було залишено без змін. Рішення суду набрало законної сили 26 квітня 2018 року /а.с.10-15/. З довідки, виданої виконкомом [PERSON] сільської ради Демидівського району, Рівненської області № 02-21/768 від 13.06.2018 року вбачається, що враховуючи рішення Демидівського районного суду від 29.12.2017 року, справа № 558/312/17, згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії РВ № 0196624, виданого 14.03.2000 року за гр.[PERSON] обліковується земельна частка (пай) загальною площею 1,995 га, в тому числі згідно проекту організації ріллі в масиві № 9, ділянка № 18 площею 1,85 га та кормові угіддя в масиві № 24 ділянка № 37 площею 0,145 га /а.с.9/. Згідно заяви [PERSON] вбачається, що остання звернулась до Демидівської РДА з заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в масиві № 9 ділянка № 18 площею 1,85 га (рілля) та в масиві № 24 ділянка 37 площею 0,145 га (кормові угіддя) /а.с.48/. Відповідно до Розпорядження голови Демидівської РДА № 183 від 18 червня 2018 року "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою", [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на підставі рішення Демидівського районного суду про визнання права на земельну частку (пай) КСП "Застир"я" в масиві № 9 ділянка № 18 площею 1,85 га (рілля) та в масиві № 24 ділянка 37 площею 0,145 га (кормові угіддя) за межами населених пунктів на території [PERSON] сільської ради для ведення особистого селянського господарства. Гр.[PERSON] укласти договір із землепорядною проектною організацією на виготовлення вищезгаданої технічної документації та після виготовлення подати її на розгляд та затвердження до райдержадміністрації /а.с.16/. Нормами ст. 215 ЦК України передбачено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Ч.1 ст. 216 ЦК України, передбачено правові наслідки недійсності правочину, а саме недійсний правочин\~не створює\~юридичних наслідків,\~крім тих,\~що пов'язані\~з його\~недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 29 грудня 2017 року було встановлено нікчемність договору дарування земельного сертифікату, що укладений 14 березня 2000 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Демидівського державної нотаріальної контори [PERSON] за № 228. Тому всі правовстановлюючі документи, які стали похідними внаслідок вчинення нікчемного правочину (договору дарування) є нелегітимними з моменту вчинення нікчемного правочину. Отже [PERSON] має право на земельну ділянку (пай) згідно сертифікат серії РВ № 0196624, а відповідно має право на звернення до Демидівської РДА з заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою на вказану земельну ділянку. Враховуючи вказані обставини справи та наведені правові норми, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є безпідставними та в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ч.1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~повязаних з\~розглядом справи. До\~витрат,\~повязаних з\~розглядом справи,\~належать витрати: 1)\~на професійну\~правничу допомогу; 2)\~повязані із\~залученням свідків,\~спеціалістів,\~перекладачів,\~експертів та\~проведенням експертизи; 3)\~повязані з\~витребуванням доказів,\~проведенням огляду\~доказів за\~їх місцезнаходженням,\~забезпеченням доказів; 4) повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов"язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. Згідно ч.12 ст.141 ЦПК України, судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостіних вимог на предемт спору, стягуються на її користь із сторони , визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги. Згідно акту виконаних робіт № 5 від 8 серпня 2018 року, [PERSON], як третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, понесено витрати на надання правничої допомоги, сплачено гонорар в розмірі 2000 грн./а.с. 37/. Враховуючи те, що [PERSON], як третя особа, заперечувала проти заявлених вимог, відповідно до вище вказаних норми ЦПК, дані витрати підлягають стягненню з позивача на її користь. На підставі наведеного,

Outcome: approved