Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 23 січня 2004 року померла її бабуся по лінії батька [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок та господарські будівлі і споруди, які знаходяться по вул.Гагаріна,23 Жидачівського району Львівської області та земельну частку пай у розмірі 2,16 в умовних кадасрових гектарах на території Мельницької сільської ради. На випадок своєї смерті бабуся 05.07.1999 року залишила заповіт на її користь. При її зверненні у серпні 2015 року звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, їй було відмовлено у зв"язку із відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, право власності на який оформлено, як на майно колгоспного двору. Позивач є спадкоємцем за заповітом, та крім неї, спадкоємцем за законом першої черги є її батько [PERSON], відповідач у справі, який має право на обов"язкову частку, однак на спірне майно не претендує та не заявляє щодо нього жодних вимог. За вказаних обставин просила визнати за нею право власності на житловий будинок та земельну частку пай у порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з"явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позовної заяви підтримала та просила їх задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явився, подав письмову заяву про те, що проти задоволення позову не заперечує, просить розгляд справи проводити у його відсутності та відмовляється від належної йому обов"язкової частки у спадковому майні в користь позивачки. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Мельницької сільської ради Жидачівського району Львівської області за посадою сільський голова [PERSON] у судове засідання не з"явився, просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечив. Оскільки всі особи, які беруть участь у справі у судове засідання не з"явились, тому відповідно до ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, за вимогами ст.328 Цивільного кодексу України від 16.01.2003р. (далі ЦК України), право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із свідоцтвом про смерть(а.с.8) [PERSON] померла 23.01.2004 року та випадок своєї смерті залишила заповіт, посвідчений 05.07.1999 р. секретарем Мельницької сільської ради за реєстром №35( а.с.10), яким все належне їй майно заповіла позивачу у справі [PERSON]. Відповідно до положень ст.ст.1217,1223,1235,1236 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно із ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у строк в шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Спадкодавцю [PERSON] відповідно до сертифікату про право на земельну частку пай серії ЛВ № 0154592, який видано Жидачівською РДА Львівської області 10.06.1997 року належала право на середню земельну частку пай у землі, яка перебувала у коленктивній власності ССП ім.Шевченка у розмірі 2,16 в умовних кадастрових гектарах на території Мельницької сільської ради(.12). Із долучених до справи документів - витягу із погосподарської кнтиги по с.Буянів Мельницької сільської ради Жидачівського району Львівської області №245 від 14.08.2015 року вбачається, що спадкодавцю [PERSON] належав жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в с.Буянів, вул.Гагаріна,23 Жидачівського району Львівської області, де вона до дня смерті постійно проживала. Відповідач [PERSON] відповідач у справі, не претендує на частку в спадковому майні, що підтверджується змістом поданих заяв до суду. Інших спадкоємців, які б претендували на майно після смерті [PERSON], чи мали б право на обов"язкову частку в спадщині, відповідно до ст.1241 ЦК України, судом не встановлено. Обставин, які б вказували, що спадкодавець [PERSON] при житті набула, або володіла житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами, що розташований у с.Буянів, вул.Гагаріна,23 Жидачівського району Львівської області, в якому вона до дня смерті постійно проживала, та права на земельну ділянку (пай) розміром 2,16 в умовних кадастрових гектарах та перебуває у колективній власності ССП ім. Шевченка на території Мельницької сільської ради Жидачівського району Львівської області, неправомірно, або, що на вказане майно окрім позивача, у порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено. На підставі наведеного,

Outcome: approved