Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої\~ дитини, яка продовжує навчання. Позов мотивувала тим, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала у шлюбних відносинах з 29 серпня 1998 року по 11 грудня 2006 року. Шлюб між ними розірвано рішенням Рахівського районного суду від 11 грудня 2006 року, справа №2-958/2006. Від даного шлюбу в них 27 лютого 1999 року народився син [PERSON]. 27 лютого 2017 року їхній син досяг повноліття, однак продовжує навчатися у вищому професійному училищі №21 м. Івано-Франківськ. Їхній син навчається на денній формі навчання та не працює, щоб самостійно отримувати заробіток. Просить врахувати, що батько дітей [PERSON] не несе жодних додаткових витрат на утримання спільних дітей. На підставі наведеного, просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], який продовжує навчання у вищому професійному училищі №21 у м. Івано-Франківську, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму для працездатних осіб, щомісяця , починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] двадцяти трьох річного віку, у зв"язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позовній заяві. На задоволенні позову наполягають. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали. Просять відмовити в задоволенні позову з підстав наведених в запереченні. В запереченні поданому 25.04.2017 (реєстрація по канцелярії суду) відповідач [PERSON] вважає позовні вимоги [PERSON] необгрунтованими з наступних причин. Посилання позивача на ст. 185 СК України, вважає безпідставною, оскільки вона регламентує участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) і не має відношення до правовідносин про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, які врегульовані ст.ст. 199, 200 СК України. Так само, некоректним вважає посилання відповідачки на ст. 192, оскільки вона регламентує питання зміни розміру аліментів, а по даній справі розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання судом ще не встановлений. Згідно ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей , суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На підставі виконавчого листа від 18.07.2003 року за №2-614 виданого Рахівським районним судом Закарпатської області з нього стягувалися і частково стягуються аліменти в користь [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, щомісячно, до досягнення ними повноліття. Виконавчий лист перебуває на виконанні Рахівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області. 27.02.2017 старший син [PERSON] досяг повноліття . Згідно ч.3 ст. 183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Тобто з часу досягнення повноліття [PERSON], (з 27.02.2017) аліменти на утримання іншої спільної дитини - [PERSON] до його повноліття становлять 1/6 частини всіх видів заробітку. У своїх позовних вимогах позивач просить стягувати з нього аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку на утримання повнолітньої дитини , яка продовжує навчання. Таким чином, у разі задоволення позовних вимог, на користь повнолітнього [PERSON] будуть стягуватися аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, в той час як аліменти на утримання іншої спільної дитини - неповнолітнього [PERSON] становлять 1/6 частини всіх видів заробітку. Такий підхід суперечить принципам справедливості та рівності дітей, оскільки повнолітній син отримуватиме більший розмір аліментів ніж його неповнолітній брат. Обов"язковою умовою, за наявності якої можливе стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання згідно ст. 199 СК України є наявність можливості батьків надавати матеріальну допомогу. У даному випадку його матеріальні можливості досить обмежені. Він є інвалідом ІІІ групи загального захворювання; продовжує сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання іншої спільної дитини, [PERSON], [INFO] до його повноліття. На даний час він перебуває в іншому шлюбі, від якого має дитину - [PERSON], [INFO], які перебувають на його утриманні. У нього на утриманні перебувають інші особи, зокрема, непрацездатні батьки, які з ним проживають. На підставі наведеного вважає позовні вимоги позивача необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Третя особа, [PERSON], в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши сторін, їхніх представників, взявши до уваги заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали 11 грудня 2006 року, що стверджується рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області по справі №2-958/2006р. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], який 27 лютого 2017 року досяг повноліття, що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ФМ № 036898 від 29 серпня 1998 року та син [PERSON], [INFO]. Згідно з довідкою вищого професійного училища №21 м. Івано-Франківська №35 від 17.01.2017 року [PERSON] навчається на першому курсі у вищому професійному училищі №21 м. Івано-Франківська, з денною формою навчання. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, за загальним правилом, батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, тобто, до 18 років. Проте, існують випадки, коли право на утримання мають також повнолітні діти, як це передбачено\~ст. 199 СК України, згідно якої, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного Кодексу України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Стаття 182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, зазначено про обов'язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов'язок) настає за обов'язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Між тим, за базовим принципом змагальності цивільного процесу, закріпленого\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Позивачем [PERSON] та її представником не надано жодних доказів того, що повнолітній син [PERSON] проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні, у зв"язку з чим в силу ч.3 ст. 199 СК України, остання не володіє матеріально-правовою вимогою для пред"явлення заявлених вимог. Поряд з цим, позивачем доведено факт навчання їх повнолітьного сина у вищому професійному училищі №21 м. Івано-Франківська, однак не надано жодного доказу потреби у зв"язку з цим, матеріальної допомоги. Крім того, з довідки вищого професійного училища №21 м. Івано-Франківська №35 від 17.01.2017 року слідує, що термін закінчення училища - 30 червня 2017 року. Отже на момент винесення судом рішення, у відповідності до ч.2 ст. 199 СК України, право на утримання припинилося. Натомість, як встановлено судом, відповідач [PERSON] являється інвалідом третьої групи загального захворювання, що стверджується довідкою МСЕК серії АВ №0581743. Згідно з довідкою про доходи виданою ДП "Рахівське ЛДГ" за № 148 від 02.09.2017 року [PERSON]працює в у ДП "Рахівське ЛДГ" лісником та щомісячно отримує заробітну плату, розмір якої за період з січня 2016 року по грудень 2016 року становив 59695,14 гривень. З цієї суми стягнуто 11640,55 гривень податку з доходів фізичних осіб та сплачено аліменти на загальну суму 15858,04 гривень. Відповідачем та його представником під час розгляду справи доведено ту обставину, що з часу досягнення повноліття його старшим сином, [PERSON], відповідач сплачує аліменти на утримання іншої спільної з позивачем дитини - [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку. Більше того, відповідач має інших утриманців - дружину [PERSON] та чотирьох дітей: [PERSON]І, [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], що стверджується довідкою №4326 виданою 22.09.2017 року виконкомом Рахівської міської ради. З вище наведеного суд констатує, об"єктивну неможливість надання відповідачем відповідної допомоги. Тому, враховуючи, недоведеність позивачем права на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину, недоведеності необхідності матеріальних витрат та допомоги у зв"язку з навчанням повнолітьної дитини, та доведення відповідачем неможливості надання ним відповідних коштів на утримання повнолітьного сина, беручи до уваги ту обставину, що право на утримання припинилося 30 червня 2017 року, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню. На підставі\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір",\~ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору в сумі 640 гривень - віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed