Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], вимоги якого неодноразово уточнювала (а.с. 70-72, 124), та просила встановити факт проживання одією сім"єю із спадкодавцем, [PERSON], без реєстрації шлюбу в період з 1987 по 2015 рік, визнати за нею право на спадкування частки розміром 36% (що дорівнює 19,51 кв. м.) квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS], після смерті [PERSON], визнати автомобіль «Chery A15 Amulet» таким, що належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] та визнати за нею право власності на 1/2 вказаного автомобіля. В обгрунтування позову вказала, що вона - вдова рідного брата померлого [PERSON], [PERSON], який помер у 1985 році. З 1987 року позивач почала проживати однією сім"єю із [PERSON] Протягом 28 років вони були пов"язані спільним побутом, вели спільне господарство, разом виховували, а згодом і одружили її дітей від попереднього шлюбу. Також придбавали майно на користь сім"ї: зокрема у травні 2008 році спільно придбали автомобіль «Chery A15 Amulet». Оскільки [PERSON] хворів та внаслідок хвороби був інвалідом 2-ї групи, позивач доглядала його, сплачувала внески в «Лікарняну касу Житомирської області» та робила все необхідне для покращення його життя та здоров"я. Після смерті [PERSON] вона взяла на себе всі обов"язки та витрати по його похованню. Відповідач [PERSON] - донька померлого [PERSON], - не визнає за позивачкою права на майно, яке перебувало у їхній з покійним спільній сумісній власності, звернулася до нотаріуса із заявою про успадкування усього спадкового майна як спадкоємиця першої черги, тому позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явилася, хоча про час та слухання справи повідомлена належним чином через оголошення у пресі у відповідності до ч. 9 ст. 74 ЦПК України (а.с. 133), про причини неявки суд не повідомила, будь-яких заяв, клопотань до суду не подала. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт проживання [PERSON] однією сім"єю протягом 28 років, ведення ними спільного господарства, виховання дітей [PERSON] від попереднього шлюбу. Суд заслухав доводи позивача та її представника, пояснення свідків, дослідив матеріали справи та встановив наступне. Відповідно до норм ч. 2 ст. 3 СК України, сім'ю утворюють особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Виходячи із змісту вказаної статті, можна виокремити такі ознаки фактичної сім'ї, що складає фактичний шлюб між чоловіком та жінкою, як спільне проживання чоловіка і жінки, спільний побут, взаємні права і обов'язки. Як правило, для встановлення спільного проживання однією сім'єю, до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім'ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі- продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], починаючи з 1987 року, проживали однією сім"єю без реєстрації шлюбу та були зареєстровані в квартирі, яка належала їм на праві спільної часткової власності, за адресою: [ADDRESS], при цьому загальна площа приватизованого житла [PERSON] - 19,5 кв.м., що складає 36% від площі квартири, а [PERSON] - 33,98 кв.м., що становить 64%. Вказані факти стверджуються показами свідків та матеріалами справи, а саме свідоцтвом про право власності [NUMBER] (а.с. 10), свідоцтвом про право власності [NUMBER] (а.с. 17-18), довідками ПП «АММОНН» (а.с. 19,20). Також встановлено, що станом на 19.05.2015 на квартиру [ADDRESS] відкрито два особові рахунки на власників - на [PERSON] та [PERSON] (а.с. 21) . Протягом 28 років [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім"єю без реєстрації шлюбу у вказаній вище квартирі, були пов"язані спільним побутом, вели спільне господарство, разом виховували дітей позивачки від попереднього шлюбу, що стверджується показами свідків та матеріалами справи, зокрема фотокартками (а.с. 27-36). Також за час спільного проживання, у 2009 році, ними був придбаний автомобіль «Chery A15 Amulet», реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 22). [PERSON] хворів на серцеву хворобу, внаслідок якої був інвалідом 2-ї групи (а.с. 37- 42), позивач доглядала його, сплачувала за нього внески в «Лікарняну касу Житомирської області» із своєї заробітної плати через Редакцію газети «Житомирщина» (а.с. 43). [INFO] [PERSON] помер (а.с.5), позивач взяла на себе всі обов"язки та витрати по його похованню (а.с.45-47). Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що наявними у справі доказами достовірно встановлено, що позивач постійно проживала однією сім"єю з [PERSON] з 1987 року і по день його смерті - [INFO], в квартирі [ADDRESS], вела спільне господарство, була пов"язана із [PERSON] спільним побутом, а тому суд вважає позов в цій частині обгунтованим та задовольняє його. Як роз"яснено п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З досліджених в судовому засіданні матеріалів, а також викладених вище обставин та пояснень, не вбачається, що у позивача відсутні умови для отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки вона із відповідною заявою до нотаріуса не зверталася та не отримала відмови у вчиненні такої нотаріальної дії. Тобто, на даний момент судом не встановлено порушення права [PERSON] на спадщину у судовому порядку, а тому позовні вимоги про визнання за нею права на спадкування частки розміром 36% (що дорівнює 19,51 кв. м.) квартири [ADDRESS], та права власності на 1/2 частину автомобіля «Chery A15 Amulet» не підлягають до задоволення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] в частині встановлення факту її проживання однією сім"єю із померлим [PERSON] з 1987 року та по день його смерті - [INFO], а також роз"яснює їй про необхідність звернення до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини.

Outcome: partial