Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.11.2015 року відповідач позичив у позивача грошові кошти у розмірі 1000, 00 доларів США, на підтвердження чого була видана розписка. Строк повернення грошових коштів був встановлений до 04.12.2015 року. Однак, в установлений договором строк відповідач кошти не повернув, свої зобов"язання не виконує, уникає зустрічей з ним, а також відмовляється повернути грошові кошти. На підставі викладеного позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики у розмірі 1000, 00 доларів США. У судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача, за наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.11.2015 року відповідач [PERSON] отримав від позивача [PERSON] у борг грошові кошти у розмірі 1000, 00 доларів США. На підтвердження отримання грошових коштів відповідач [PERSON] написав розписку від 04.11.2015 року, відповідно до якої зобов"язався повернути отримані грошові кошти у строк до 04.12.2015 року. Однак, в установлений у розписці строк відповідач грошові кошти не повернув, уникає зустрічей з позивачем, не виконує свої зобов"язання. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов"язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку. Сторонами у зобов"язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України). Згідно із ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 527 ЦК України визначено, що боржник зобов"язаний виконати свій обов"язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов"язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), як це передбачено ч. 1 ст. 530 ЦК України. Як вбачається з договору позики від 04.11.2015 року, грошові кошти відповідач зобов"язувався повернути у строк до 04.12.2015 року, але до цього часу гроші не повернув. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] добровільно не виконує прийняті на себе зобов′язання за Договором позики, у зазначений у розписці строк грошові кошти не повернув, а тому неповернута сума боргу у розмірі 1000, 00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 17.03.2017 року становить 26797, 00 грн., підлягає стягненню з нього в судовому порядку у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved