Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ 1.1. 06.05.2019 Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (надалі також позивач) звернулось до Корольовського районного суду міста Житомира з позовом до [PERSON] (надалі також відповідач), в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 15.07.2016 у розмірі 13 293 грн. 52 коп. 1.2. Позов обґрунтовувався тим, що 15.07.2016 між сторонами укладено договір про отримання банківських послуг, за умовами якого відповідач отримав кошти у сумі 500,00 грн., однак умов договору належним чином не виконав, в результаті чого станом на 26.03.2019 утворилася заборгованість у розмірі 13 293 грн. 52 коп. ІІ. ПРОЦЕДУРА ТА ПОЗИЦІЇ СТОРІН 2.1. 17.05.2019 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира (суддя Галасюк Р.А.) відкрито провадження у справі №296/4431/19 та призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін у судове засідання (а.с.38,39). 2.2. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 296/4431/19 справу передано судді Рожковій О.С. (а.с.44). 2.3. 30.09.2019 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира справу №296/4431/19 прийнято до провадження судді РожковоїО.С. та призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.47). 2.4. Представник позивача подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, у позовній заяві вказував, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення, справу просив розглядати в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.3,34). 2.5. У встановлений судом строк, відповідач відзив на позов не подав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від відповідача також не надходило, про дату та місце розгляду справи повідомлялась шляхом направлення судових повісток рекомендованими поштовим відправленнями на адресу місця проживання, а також шляхом опублікування оголошення на офіційному сайті суду - https://kl.zt.court.gov.ua/ (а.с.50,51). ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 3.1. 15.07.2016 [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с.6). 3.2. Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" є правонаступником Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", що стверджується витягом із статуту Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.26-30). 3.3. Укладений між сторонами договір складається з Анкети-заяви, Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та Правил надання банківських послуг, Умов та правил надання банківських послуг. 3.4. Відповідно до наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 26.03.2019 за договором від 15.07.2016 утворилася заборгованість у розмірі 13 293 грн. 52 коп., з яких: -заборгованість за тілом кредиту 0 грн. 0 коп., -заборгованість за простроченим тілом кредиту 688 грн. 6 коп., -заборгованість за нарахованими відсотками 0 грн. 0 коп., - пеня за прострочене зобов`язання 8 745 грн. 64 коп., - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 2750 грн. 00 коп., - заборгованість по штрафу (фіксована частина) 500 грн., - заборгованість по штрафу (процентна складова) 609 грн. 22 коп. IV. ЦИВІЛЬНЕ ЗАКОНОДАВТВО УКРАЇНИ 4.1. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України). 4.2. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України). 4.3. Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 4.4. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. 4.5. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 4.6. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін 4.7. Згідно пункту 1 частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 4.8. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 Цивільного кодексу України). 4.9. Статтями 610 та 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання, що включає у себе його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. V. ВИСНОВОК СУДУ 5.1. Як вбачається з матеріалів справи, згідно договору №б/н від 15.07.2016 [PERSON] отримав кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копією анкети-заяви про приєднання до «Умов і Правил надання банківських послуг» у ПриватБанку. 5.2. В разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). 5.3. У заяві, підписаній [PERSON] , відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. 5.4. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за простроченим тілом кредиту - 688 грн. 66 коп., а також пеню та штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами (пеня за прострочене зобов`язання 8 745 грн. 64 коп., пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 2750 грн. 00 коп., заборгованість по штрафу (фіксована частина) 500 грн., заборгованість по штрафу (процентна складова) 609 грн. 22 коп.). 5.5. Банк, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 15.07.2016, посилався на Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку як невід`ємні частини спірного договору. 5.6. При цьому, позивач не надав доказів, що саме ці Умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до «Умов та Правил надання банківських послуг» АТ КБ «ПриватБанку», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, щодо сплати неустойки (пені, штрафів), у розмірах і зазначеному порядку нарахування. 5.7. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу «Умови та Правила банківських послуг», які діяли для всіх, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені, комісії та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Умови та Правила не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. 5.8. Надані позивачем «Умови і Правила надання банківських послуг» не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. 5.9. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» дотрималося вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. 5.10. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131св19). 5.11. Вимоги банку щодо стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту є безпідставними, оскільки з наданого позивачем розрахунку заборгованості не вбачається, що прострочена заборгованість за кредитом у сумі 688 грн. 66 коп. становить собою заборгованість за тілом кредиту. При цьому, жодного належного доказу на підтвердження отримання відповідачем коштів у збільшеному розмірі позивач не надав до суду. 5.12. Також відсутність такого поняття як «заборгованість за простроченим тілом кредиту» позбавляє суд можливості покладати на споживача банківських послуг відповідальність по їх сплаті, оскільки при цьому буде порушуватись принцип юридичної (правової) визначеності, який визначає якість законодавства, однозначність та точність формулювання правових норм. 5.13. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" слід відмовити. VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ МІЖ СТОРОНАМИ 6.1. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України у зв`язку із відмовою у задоволенні позову судовий збір покладається на позивача.

Outcome: dismissed