Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

03.06.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в просить суд стягнути з стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на його, [PERSON] , користь 42067,76 грн. - відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, витрати, пов`язані з оплатою судового збору - 768,40 грн., за надання правничої допомоги - 3200 грн., а всього 3968,40 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що на праві приватної власності йому - [PERSON] належить автомобіль марки і моделі BMW316, 1993 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Свідоцтво про реєстрацію ТЗ [NUMBER] . 05 вересня 2018 року о 16 годині 40 хвилин в місті Ізюмі Харківської області по вул. Європейська - відповідач по справі [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ-2121, державний номер [NUMBER] та причепом ХТЕ-810, державний номер [NUMBER] , під час виїзду на нерегульоване перехрестя з вулиці Суходольська, не надав переваги в русі автомобілю BMW316, реєстраційний номер [NUMBER] , яким з дозволу позивача керував [PERSON] , що рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, чим порушив п. 6.11. Правил дорожнього руху. Постановою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 05 грудня 2018 року - [PERSON] , [INFO] , визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення 340 грн. на користь держави. Постанова набрала чинності 15.12.2018 року .В результаті зіткнення його автомобіль отримав механічні пошкодження і матеріальний збиток складає - 86566,87 грн. - звіт № 03/11/20184 дослідження спеціаліста - автотоварознавця автомобіля BMW 316, реєстраційний номер [NUMBER] від 27 листопада 2018 року.28 лютого 2019 року страхова компанія YUNIVES частково у сумі 44499,11 грн. відшкодувала йому завдані відповідачем [PERSON] матеріальні збитки. Різниця (86566,87 - 44499,11) = 42067,76 грн. - відповідачем до теперішнього часу мені несплачена, тому я змушений звернутися до суду за захистом стоїв прав. Ухвалою від 16 жовтня 2019 року суд перейшов від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження та надав відповідачеві строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. (том 1, а.с. 88-89) 21.11.2019 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву в якому вказано, що при розгляді адміністративної справи № 623/3045/18 у Ізюмському міськрайонному суді Харківської області було призначено та проведено Харківським науково-дослідницьким інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса автотехнічну експертизу . Відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи № 25326 по справі № 623/3045/18 (31623/564/2018) про адміністративне правопорушення у відношенні водія [PERSON] складеного 08.01.2019року:«...п.12 Із приведеного вище дослідження слідує, що зіткнення транспортних засобів відбулося внаслідок невідповідностей дій водія автомобіля БМВ вимогам п.п. 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України та невідповідностей дій водія автомобіля ВАЗ-2121 вимогам п.15.11 Правил дорожнього руху України...» (копія зазначеного висновку була долучена до матеріалів даної справи). Таким чином, можливо встановити, що у ДТП , яке відбулося 05 вересня 2018р. о 16 годині 40 хвилин в місті Ізюм Харківської області по вул. Європейська винні обидва водії [PERSON] та [PERSON] , який у даній справі чомусь залучений, як третя особа, а не як відповідач. Більш того, в зв`язку з тим, що на момент ДТП [PERSON] , в супереч вимогам чинного законодавства, не було застраховано свій автомобіль, то він був змушений ремонтувати свій пошкоджений автомобіль за власні кошти. Проте, вважає, що права позивача, навіть якщо порушені, то порушені страховою компанією «ЮНІВЕС» і належним відповідачем по даній справі може бути лише ця компанія і це пояснюється наступним: У ДТП яке відбулося 05 вересня 2018 року в м. Ізюм Харківської області по вул. Європейська сталась за участю трьох автотранспортних засобів, а саме: автомобілів ВАЗ-2121, державний номер [NUMBER] , причепу ХТЕ-810 державний номер [NUMBER] , та BMW316 державний номер [NUMBER] . При цьому цивільно - правова відповідальність при використанні транспортних засобів - автомобіля ВАЗ-2121, державний номер [NUMBER] , та причепу ХТЕ-810 державний номер [NUMBER] на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК» ЮНІВЕС» за полісом № AM/24Q9293 з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну 100000 (сто тисяч) грн. , безумовна франшиза - одна тисяча грн., та полісом № АМ/2409297 з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну 100000 (сто тисяч) грн. , безумовна франшиза - одна тисяча грн. ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» здійснило страхову виплату у сумі 44499,11грн. при ліміті відповідальності за шкоду майну у 200000 (двісті тисяч)грн. за вирахуванням суми франшизи - 198000 (сто дев`яносто вісім тисяч). Таким чином Позивач повинен був звертатися до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», як страховика однієї з винних осіб в ДТП що сталась із вимогою сплатити шкоду у належному розмірі (86566,87грн. - 44499,11 = 42067,76грн.) якщо, Позивач, вважає, що страхова компанія виплатила страхове відшкодування не у повному обсязі. Дані твердження підтверджуються зокрема наступним: Потерпілий або страховик за договором КАСКО повинен звертатися з вимогою до страховика цивільно-правової відповідальності винної особи. Більш того, якщо ознайомитись зі статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Шкода, пов`язана з фізичним знищенням транспортного засобу», то можливо встановити, що Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо- транспортної пригоди. Проте, якщо ознайомитися зі звітом № 03/11/20184 складеним суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] 27.11.2018 року, то можливо встановити, що у даному звіті не встановлено вартості знищеного авто до та після дорожньо-транспортної пригоди. Невідомо яким документом керувалася страхова компанія, коли вираховувала цю різницю, та сплачувала її потерпілому. Враховуючи, що [PERSON] не визнав свій автомобіль фізично знищеним у результаті ДТП та залишив його собі, ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» виплатило йому страхове відшкодування в узгодженому з потерпілим розмірі, визначеному на підставі вищенаведених положень статей 30, 36 Закону № 1961 -IV, тобто у повному обсязі відшкодувало заподіяну майнову Шкоду в межах ліміту, встановленого пунктом 9.2 статті 9 Закону № 1961-IV. Тому відсутні правові підстави для застосування статті 1194 ІДК України та стягнення відшкодування шкоди з однієї з винної у ДТП особи - [PERSON] , у зв`язку з чим в позові слід відмовити. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення адміністративного правопорушення у повному обсязі.(том 1, а.с. 110-117) Ухвалою від 25.11.2019 року у справі залучено співвідповідача Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЮНІВЕС». (том 1, а.с. 127) 21.01.2020 року представником відповідача ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» Микитюк Д. О. подано відзив на позовну заяву в якому зазначено, 05 вересня 2018 року в на перехресті вул. Європейська та вул. Суходольська м. Ізюм Хакрівської області сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «BMW», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/2409293, який діяв на дату настання зазначеної дорожньо-транспортної пригоди. 08 лютого 2019 року [PERSON] , який діяв від імені та в інтересах власник пошкодженого автомобіля «BMW», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , звернувся до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» з заявою на виплату страхового відшкодування за вищевказаною дорожньо-транспортною пригодою. 28 лютого 2019 року підставі заяви на виплату страхового відшкодування, а також враховуючи інші матеріали страхової справи, ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 44230,26 гривень. Щодо розрахунку розміру страхового відшкодування, до заяви на виплату страхового відшкодування було долучено Звіт дослідження спеціаліста-автотоварознавця автомобіля BMW 315 держномер [NUMBER] № 03/11 /2018Ч від 27.11.2018р. Відповідно до висновків якого:1) ринкова вартість . пошкодженого автомобіля «BMW», д.н.з. [NUMBER] , на момент пошкодження складає 86566,87 грн. 2) вартість відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля «BMW», д.н.з. [NUMBER] з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, складає 104533,14 грн.3) матеріальний збиток внаслідок пошкодження автомобіля «BMW», д.н.з. [NUMBER] складає 86566,87 грн. Таким чином, вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість пошкодженого автомобіля до ДТП, тому ремонт пошкодженого автомобіля економічно необґрунтований, тому транспортний засіб вважається фізично знищеним. Відповідно до Звіту про визначення вартості утилізації автомобіля №130/19 від 11.02.2019р.. вартість утилізації автомобіля «BMW», д.н.з. [NUMBER] , (вартість автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди) складає 41336,61 грн.Розрахунок розміру страхового відшкодування: Вартість ТЗ до ДТП -86566,87 грн., Вартість ТЗ після ДТП - 41336,61 грн., Франшиза, передбачена умовами Полісу - 1000,00 грн., Страхове відшкодування 86566,87-41336,61-1000,00=44230,26 грн. Виходячи з вищенаведеного, ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» в повному обсязі виконало зобов`язання щодо здійснення страхового відшкодування в порядку та на умовах, регламентованих ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Просить суд в задоволенні позовних вимог [PERSON] до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» відмовити в повному обсязі у зв`язку з їх необґрунтованістю та незаконністю. (том 1, а.с. 151-152) Представник позивача [PERSON] та третьої особи [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав, в подальшому в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його особистої участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.(том 2, а.с. 81) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився надав заяву про розгляд справи без його участі та без участі його представника [PERSON] просив відмовити у задоволенні позовних вимог. (том 2, а.с. 80) Представник відповідача ПАТ «СК ЮНІВЕС» - Микитюк Д. О. в судовому засіданні в режимі відеоконференції заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на відзив на позовну заяву. Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Матеріалами справи встановлено, що постановою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 05 грудня 2018 року у справі № 623/3045/18, 05 вересня 2018 року о 16 год. 40 хв. [PERSON] в м. Ізюм Харківської області керував автомобілем ВАЗ-2121, державний реєстраційний номер [NUMBER] по вул. Суходольська не надав переваги в русі автомобілю ВМW 316, державний номерний знак [NUMBER] , що рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, чим порушив п. 16.11 ПДР транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Правопорушник [PERSON] в суді свою вину не визнав. [PERSON] визнано винним в вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу. Постанова набрала чинності 15.12.2018 року. (том 1, а.с. 27-28) Відповідно до ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Отже питання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення не підлягає доведенню в цій справі. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля марки ВМW модель 316 номер шасі [NUMBER] , чорного кольору, 1993 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] . (том 1, а.с. 156,157) Відповідно до довіреності від 20 вересня 2017 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Нескородовою О. А., зареєстровано в реєстрі за № 4754 якою [PERSON] передав повноваження [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] користуватися та розпоряджатися, а також експлуатувати та слідкувати за технічним станом і проводити ремонт належного [PERSON] автомобіля марки і моделі BMW 316,1993 року виписку, шасі [NUMBER] , тип ТЗ легковий седан-В, реєстраційний номер [NUMBER] , довіреність дійсна до 24.03.2020 року. (том 1, а.с. 158) На момент зазначеної вище ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СК«Юнівес» відповідно до Поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/2409293, страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну, складає 100000 грн., розмір франшизи - 1000 грн., забезпечений транспортний засіб -автомобіль марки ВАЗ 2121, реєстраційний номер [NUMBER] . (том. 1 а.с. 119) На момент зазначеної вище ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СК«Юнівес» відповідно до Поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/2409297, страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну, складає 100000 грн., розмір франшизи - 1000 грн., забезпечений транспортний засіб - причеп [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . (том. 1 а.с. 118) Відповідно до звіту про вартість майна № 130/19 від 11.02.2019 року, який замовив ПАТ «СК «Юнівес» автомобіля BMW 316 д. н. [NUMBER] вартість утилізації автомобіля складає 41336,61 гривень. (том 1,а.с. 159) Відповідно розрахунку страхового відшкодування по справі № ГО-12712/ДП від 11.02.2019 року автомобіля BMW 316 д. н. [NUMBER] 1993 року випуску ліміт відповідальності на дату події - 100000,00 гривень, вартість залишків ТЗ (ДО) - 41336,61 гривень, ринкова вартість ТЗ на момент ДТП - 86566,87 гривень, франшиза - 1000,00 гривень. Тому розмір страхового відшкодування становить 44230,26 гривень. (том 1, а.с. 172) 04.02.2019 року [PERSON] звернувся повторно до ПАТ «СК «ЮНІВЕС» про здійснення відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП, що сталося 05.09.2018 на перехресті вул. Європейська та вул. Суходольська за участю транспортних засобів BMW 316 д. н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та ВАЗ2121(НИВА) д. н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Належне відшкодування просить перерахувати на рахунок [PERSON] . (том 1 а.с. 153) Згідно платіжного доручення № 33658 від 28.02.2019 року ПАТ «СК ЮНІВЕС» перерахувало 44230,26 гривень страхове відшкодування [PERSON] за СА №ГО-12712/ДП/1 від 11.02.2019 року отрим. По договір [PERSON] [NUMBER] . (том1, а.с. 173) Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Системний аналіз статей 1187, 1188 ЦК України дає підстави для висновку, що факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоду (боржник). За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом або договором передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно зі ст.6 Закону страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Матеріали справи свідчать про те, що винним у ДТП, яка сталася 05.09.2018 року, визнано [PERSON] (том 1, а.с. 27-29). Власником автомобіля марки ВАЗ-2121, 1990 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та причепа ХТЕ810 державний номер [NUMBER] є [PERSON] . На момент зазначеної вище ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» відповідно до Поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/2409293 та № АМ/2409297, страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну, складає 100 000 грн., розмір франшизи - 1000 грн., забезпечений транспортний засіб - автомобіль марки Ваз2121, номерний знак [NUMBER] та транспортний засіб - причеп ХТЕ810, номерний знак [NUMBER] (том 1, а.с.118,119). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З матеріалів справи убачається, що 04 лютого 2019 року [PERSON] звернувся із заявою до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» про виплату страхового відшкодування, в якій зазначив, що погоджується з вартістю відновлювального ремонту. (том 1, а.с. 153). Сторони не заперечують, що страхове відшкодування у розмірі 44230,26 грн. було виплачено ПрАТ "СК "ЮНІВЕС» позивачу. Згідно звіту № 03/11/2018Ч дослідження спеціаліса-автотоварознавця автомобіля BMW 316 державний номер [NUMBER] складеного 27.11.2018 року: - матеріальний збиток, завданий власникові BMW 316, державний реєстраційний номер [NUMBER] на момент ДТП складає 86566,87грн. - вартість відновленого ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу складає 262079,62 грн. - коефіцієнт фізичного зносу (Ез) автомобіля BMW 316, державний реєстраційний номер [NUMBER] : 0,70 - ринкова вартість автомобіля BMW 316, державний реєстраційний номер [NUMBER] на момент пошкодження складає 86566,87 грн.( том 1, а.с. 10-13). Статтею 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Аналогічну правову позицію викладено в постанові пленум Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 №6 в пункті 9 абзацу 4. Суд вважає, що при визначенні розміру матеріальної шкоди, завданої позивачу внаслідок ДТП, яка сталася 05 вересня 2018 року, слід враховувати саме вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля на момент ДТП. Так, зокрема, вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля BMW 316, державний реєстраційний номер [NUMBER] на момент ДТП складає 72 86566,87 грн., що встановлено звітом дослідження спеціаліста-автотоварознавця № 03/11/2018Ч від 27.11.2018 року. Відповідно до Поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/2409293, № АМ/2409297, страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну, складає 100 000 грн., розмір франшизи - 1000 грн., забезпечений транспортний засіб - автомобіль марки ВАЗ2121, реєстраційний номер [NUMBER] з причепом [NUMBER] , державний номер [NUMBER] . Вимоги ст. 1194 ЦК України встановлюють обов`язок особи відшкодувати перевищення розміру спричиненої ним шкоди над розміром страхового відшкодування лише у разі належного та повного виконання страховою компанією своїх обов`язків. Матеріали справи свідчать про те, що ПрАТ "СК "ЮНІВЕС» виплатило страхове відшкодування позивачу у розмірі 44230,26 грн. Обгрунтовуючи позовні вимоги, [PERSON] вказував, що наявні підстави для стягнення з [PERSON] на його користь матеріальні збитки у розмірі 42067,76 грн. (86566,87 грн. - 44499,11 грн.). Разом з тим відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 16 ЦК України встановлено, що звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту права на вчинення певних дій позивач, в силу ст. 12 ЦПК України, зобов`язана довести правову та фактичну підставу своїх вимог. Збитки позивачу, завдані йому в результаті ДТП, яка мала місце 05 вересня 2018 року (86566,87 грн.), не перевищують межі страхового ліміту (100 000 грн.). Натомість вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля на момент ДТП складає 86566,87 грн., що знаходиться в межах страхового ліміту. Суд вважає, що у задоволенні позову про стягнення вартості відновлювального ремонту слід відмовити. При цьому суду вважає, що саме з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню франшиза у розмірі 1000 грн., - відповідає вимогам закону, з огляду на таке. Поняття «франшиза» міститься в статті 9 Закону України «Про страхування», відповідно до якої франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. У ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування має бути компенсована страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки (п. 36.6 ст. 36 Закону). Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 76, ч.1, 2 ст.77, ч.1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами. Частиною 1, 3 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. З [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути франшизу у розмірі 1 000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Загальна сума судового збору складає 768,40 грн. Отже з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 18,29 грн. пропорційно задоволеним вимогам про стягнення матеріальної шкоди. Судовий збір розраховано за ставками, які діяли в 2019 р. на момент звернення до суду. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). На підставі викладеного та

Outcome: partial