Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання втраченим права користування жилим приміщенням особами та зняття з реєстрації місця проживання, а саме визнання їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS], посилаючись на те, що вона є власником вказаного будинку. Відповідачі з квітня 2008 року з її дозволу були зареєстровані та проживали у вказаному будинку. З серпня 2010 року відповідачі переїхали проживати в інше місце і на даний час проживають в [ADDRESS]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачі в судове засідання не з"явилися про день і час слухання справи повідомлені вчасно і належним чином, надали до суду письмові заяві де позовні вимоги визнають та просять справу слухати у їх відсутність. Представник третьої особи надали письмову заяву де просять справу слухати у відсутність їх представника. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 квітня 2003 року, посвідченого державним нотаріусом Фастівської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №1419, позивач - [PERSON], стала власником житлового будинку [ADDRESS]. За даною адресою крім позивача прописані відповідачі, як її члени сім"ї. Як зазначив в своїх поясненнях представник позивача та вбачається з довідок №1101 та №1102 від 30 жовтня 2012 року, виданих Борівською селищною радою, відповідачі за вищевказаною адресою не проживають з серпня 2010 року. Даний факт підтверджено крім письмових матеріалів визнанням відповідачами позовних вимог. На даний час місце проживання відповідачів - [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст.ст.317,319 ЦК України) Відповідно до вимог ст.ст. 64, 156 ЖК України, члени сім"ї власника житлового будинку (квартири) користуються житловим приміщенням нарівні з власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування житлом. Статтею 405 ЦК України встановлено, що член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин відповідачів слід визнати такими, що втратили право користування спірним житлом, оскільки вони без поважних причин відсутні там більше одного року. Що стосується позовних вимог про зобов"язання Фастівський МВ ГУМВС України в Київській області зняти з реєстрації відповідача з реєстраційного обліку то відповідно до ст.7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Отже, приведена норма закону прямо вказує на те, що рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, є прямим доказом для зняття особи з реєстрації місця проживання і не потребує інших додаткових рішень суду для зняття даної особи з реєстрації.

Outcome: partial