Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

В вересні місяці 2015 року позивач звернувся до суду з позовом зазначивши ,що відповідач 15 березня 2010 року на підставі укладеного між ним та банком безномерного договору, отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим поверненням ,що відповідає строку дії картки та надав згоду позивачу на зміну /збільшення або зменшення / в будь який момент встановленого ліміту кредиту.Погашення заборгованості,відповідно до умов договору має здійснюватись відповідачем щомісячно, у відповідності до розробленого графіка.Взяті на себе фінансові зобов"язання відповідач належним чином не виконував та допустив на час пред"явлення позову заборгованість на загальну суму - 7581,95 грн. На неодноразові звернення комерційного банка до відповідача, з вимогою сплатити заборгованість по кредитним зобов"язанням останній не реагує, що і спонукало позивача звернутись до суду з позовом про стягнення заборгованості та понесених при зверненні до суду судових витрат . В судове засідання представник позивача подав клопотання , яким підтримав заявлений позов просив розглянути справу без участійого представника ,а в разі неявки відповідача , провести заочний розгляд справи. Належним чином повідомлений через оголошення в пресі відповідач,про час та місце слухання справи відповідач в судове засідання не з"явився, клопотань про відкладення розгляду справи на іншу дату від нього до суду не надходило тому суд визнав неявку останнього ,як без поважної причини та проводив розгляд справи в заочному режимі. Суд дослідивши матеріали справи вважає , що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Змістом ст.11 ЦК України 2003 року визначено цивільні права та обов"язки ,які виникають в осіб ,з дій передбачених актами цивільного законодавства ,а однією з підстав для їх виникнення - являється договір. Диспозицією ч.1 та 2 ст.509 ЦК України 2003 року обумовлено ,що під зобов"язанням необхідно розуміти правовідношення в якому сторона /боржник/ зобов"язана вчинити на користь іншої сторони /кредитора/певну дію,тобто сплатити гроші чи виконати якусь роботу іт.п. Сторонами у зобов"язанні, у відповідності до ст.510 ЦК України є боржник та кредитор,які не можуть у віповідності до ст.525 ЦК України відмовитись від виконання зобов.язання в односторонньому порядку та зобов.язані згідно до вимог ст.526 цього ж кодекса, належним чином виконувати взяті зобов.язання у відповідності до умов договору.. У відповідності до ч.1 ст.1054 ЦК.України -2003 року, за кредитним договором банк зобов.язується надати грошові кошти позичальнику ,а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. В даному ж випадку судом встановлено ,що між сторонами дійсно 15 березня 2010 року ,було укладено безномерний договір згідно змісту якого, банк надав відповідачу картковий кредит, що складається з Анкети-заяви позичальника та ,,Умов надання банківських послуг,, /ас.6-32/ в розмірі -1000гр.під 36% на рік від суми залишку заборгованості , а сам відповідач зобов"язався повернути його разом з нарахованими відсотками та надав позивачу право в будь який момент самостійно збільшити чи зменшити розмір наявного ліміту.У відповідності до п.п.1.17.12 ,,Умов та правил надання банківських послуг,,строк дії укладеного договору складає - 12 місяців . Відповідач невиконував належним чином умов кредитного договору та не додержувався графіка щодо своєчасного погашення наявних платежів ,що потягло за собою заборгованість ,яка з розрахукнків позивача складає на час подання позову -7581,95 гр. з яких тіло кредиту складає -463,20гр. ,заборгованість по відсотках-3701,51 грн., пеня - 2580,00 грн., 500 грн. штраф фіксована частина та 337,24 грн.- штраф/процентна складова/. Таким чином, відповідач дійсно істотно порушив вимоги кредитного договору та допустив на час звернення позивача до суду наявну заборгованість чим порушив право позивача на своєчасне отримання належних йому коштів та вільне володіння ними, що являється підставою для задоволення позову . Судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача пропоційно до розміру задоволених позовнних вимог. Приймаючи до уваги вищевикладене ,

Outcome: approved