Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Свалявська РДА як орган опіки та піклування звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідачка являється матір"ю малолітнього [PERSON], [INFO], якого згідно клопотання Свалявської ЦРЛ про влаштування дитини у обласний Будинок дитини за заявою матері у зв"язку з важкими матеріально-побутовими умовами, розпорядженням голови Свалявської РДА дитину [PERSON] влаштовано на повне державне утримання у обласний Будинок дитини м. Свалява до досягнення ним трирічного віку. Державна реєстрація народження дитини проведена відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Батьком дитини зазначений [PERSON]. Згідно чинних рішень Свалявського районного суду від 01.03.2016 року та 02.03.2016 року шлюб між відповідачкою та [PERSON] розірвано, дитину [PERSON], [INFO] залишено проживати разом з батьком, внесено зміни у актовий запис про народження, складений Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Свалявського РУЮ - виключено із запису про народження [PERSON], [INFO] особу, яка записана батьком дитини - [PERSON]. Оскільки відповідачка не виявляє щодо сина батьківського піклування, його долею не цікавиться, участі в утриманні і вихованні не бере, чим ухиляється від своїх батьківських обов"язків, просить суд позбавити батьківських прав відповідачку [PERSON] щодо малолітнього [PERSON], стягувати з відповідачки на користь обласного Будинку дитини м. Свалява аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17.05.2016 р. і до досягнення нею повноліття та закріпити збереження за дитиною права користування житлом. Представник позивача - органу опіки та піклування Свалявської РДА у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідачка у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечила, непіклування про дитину пояснила важкими матеріально-побудовими умовами. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково зважаючи на наступне. Згідно статті 150 СК України , батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Пунктом 16 Постанови Пленуму ВСУ від 30 березня 2007 року № 3 передбачено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. За правилами ст. 164 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Згідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке розлучення може бути необхідним, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї. Відповідно до заяви відповідачка [PERSON] просить влаштувати свою дитину [PERSON], [INFO] до обласного Будинку дитини у зв"язку з важкими матеріально-побутовими умовами, терміном на три роки (а.с. 11). Відповідно до клопотання Свалявської ЦРЛ № 406 від 15.07.2014 року, адміністрація такої просить влаштувати до обласного Будинку дитини хлопчика - [PERSON], [INFO] у зв"язку з важкими матеріально - побутовими умовами матері (а.с. 7). Розпорядженням голови Свалявської РДА від 16 липня 2014 року № 166 дитина - [PERSON], [INFO], мешканець с. Драчино, вул. Драчинська, 303, Свалявського району влаштований на повне державне утримання в обласний Будинок дитини м. Свалява до досягнення ним трирічного віку (а.с. 10). Згідно повідомлення Свалявського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції від 17 травня 2016 року № 608-06/04-05, державна реєстрація народження дитини [PERSON], [INFO] проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 16). Відповідно до чинного рішення Свалявського районного суду від 02 березня 2016 року у актовий запис про народження дитини [PERSON] № 8 від 29.05.2014 року, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Свалявського РУЮ внесено зміни - виключено із запису про народження [PERSON], [INFO] особу, яка записана батьком дитини - [PERSON] (а.с. 15). Як убачається з акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім"ї, за адресою відповідачки - [PERSON], а саме: [ADDRESS], житловий будинок дерев"яний, потребує ремонту (є прибудови з саману). Опалення пічне, водопостачання природнє. У кімнатах холодно, умови проживання важкі. Згідно висновку, зробленого комісією ССД, умов для проживання малолітньої дитини не створено і повернення дитини в сім"ю недоцільно (а.с. 9). Правовою підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав є висновок Свалявської районнної державної адміністрації Закарпатської області № 01-18/266 від 16.05.2016 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] щодо малолітньої дитини: [PERSON], [INFO] (а.с. 5-6). За правилами ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов"язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини - аліменти присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, яка буде стягуватись на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства", батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 3 та чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Свідоцтвом про народження дитини встановлено, що матір"ю малолітнього [PERSON], [INFO] є відповідачка - [PERSON] (а. с. 8). Обгрунтовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскільки відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків по вихованню дитини [PERSON], її слід позбавити батьківських прав та стягувати аліменти на користь обласного Будинку дитини м. Свалява на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі ? всіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. У задоволенні вимоги, про закріплення збереження за дитиною права користування житлом слід відмовити з огляду на наступне. Статтею 248 СК України стверджується право дитини, позбавленої батьківського піклування, яка проживає у дитячому закладі на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Так як позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо порушення житлових прав дитини, обраний ним спосіб захисту не передбачений цивільним законом, дана вимога до задоволення не підлягає.

Outcome: partial