Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачів, мотивуючи його тим, що його мати [PERSON], [INFO], є інвалідом після інсульту, в результаті чого потребує догляду. Однак відповідачка [PERSON], яка є його сестрою забрала її до себе додому та, користуючись тим, що мати проживає з нею, відмовляє йому та родичам у можливості бачитися та спілкуватися з матір"ю. На його численні прохання про зустріч з матір"ю [PERSON] не реагує, на телефонні дзвінки не відповідає та не пускає його на подвір"я свого будинку, чим позбавляє його можливості виконувати обов"язок по догляду за людиною похилого віку. Крім того, від сусідів йому стало відомо, що [PERSON] майже не доглядає матір, принижує її та знущається (не забезпечує належним одягом, продуктами харчування та ліками), не дозволяє виходити за межі подвір"я та спілкуватися із сусідами. Оскільки дане питання неможливо вирішити іншим способом, просить суд зобов"язати [PERSON] І,А. припинити вчиняти дії, які перешкоджають йому бачитися, зустрічатися та спілкуватися з матір"ю, піклуватися про неї, проявляти турботу, надавати їй допомогу та безперешкодно відвідувати її. \~ \~ В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити з вищезазначених підстав та надати йому можливість безперешкодно спілкуватися з матір"ю в телефонному режимі та по можливості відвідувати матір за межами будинку [PERSON] щонеділі з 12-00 до 18-00 год. \~ \~ \~ \~ Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з"явилися, надіслали суду письмове заперечення проти позову, в якому просять суд розглядати справу без їх участі. В запереченні посилаються на те, що 07.09.2015 року позивач сильно побив своїх батьків [PERSON] та [PERSON], в результаті чого останній знаходився в хірургічному відділенні Пулинської районної лікарні, де і помер 03.10.2015 року. [PERSON] не дає позивачу бачитися з хворою матір"ю, оскільки він не дає спокою ні їй, ні її сім"ї, приходить до матері та шантажує її, що приводить до погіршення її самопочуття. Позивач веде аморальний спосіб життя, вживає спиртні напої. Коли в [PERSON] стався інсульт [PERSON] жодного разу не відвідав її в лікарні та не надавав допомоги на її лікування. Щодо заяв позивача про те, що його мати позбавлена можливості виходити на вулицю та спілкуватися з людьми, неналежно доглядається дочкою [PERSON], то це є неправдою, оскільки [PERSON] дочкою забезпечені всі необхідні умови для проживання та лікування, що підтверджується доданою заявою написаною власноручно.\~ Крім того [PERSON] зазначила, що якщо суд, присудить [PERSON] бачитися з матір"ю, то тільки в її присутності і тільки тоді, коли мати буде знаходитись на вулиці.\~\~ Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права вразі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] та рідним братом [PERSON], що не заперечується сторонами. Відповідачка [PERSON] мешкає у квартирі, яка належить її дочці [PERSON] та не є недієздатною особою й має можливість здійснювати свої цивільні права вільно на свій власний розсуд. З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово звертався до Пулинського ВП Новоград-Волинського ВП ГУ НП в Житомирській області та до голови ради з опікунства при Пулинській селищній раді із заявами з приводу обмеження доступу до будинку та спілкування з матір"ю [PERSON] (а.с.5, 6, 9). Згідно відповіді т.в.о.начальника Пулинського ВП №3371/224/02-2016 від 19.09.2016 року з [PERSON] проведено профілактичну бесіду про неспримустимість протиправної поведінки, попереджено про адміністративну та кримінальну відповідальність за вчинення правопорушень (а.с.7). Як вбачається з висновку старшого інспектора Пулинського ВП Новоград-Волинського ВП ГУ НП в Житомирській області [PERSON] про результати розгляду звернення громадян від 17.09.2016 року в ході перевірки усної заяви [PERSON] від 08.09.2017 року про те, що його сестра [PERSON] обмежує доступ до будинку, в якому він прописаний, та спілкуванні з матір"ю [PERSON] встановлено, що 03.10.2015 року [PERSON] в зв"язку з поганим станом здоров"я матері [PERSON] забрлала її до себе та доглядає її по теперішній час. В ході розмови з [PERSON] остання повідомила, що її влаштовують умови проживання в дочки [PERSON], але вона все таки хоче додому (вул.Корольова 7 смт.Пулини). В своїй заяві на адресу суду відповідачка [PERSON] повідомила, що її дочка [PERSON] доглядає її, одягає, годує, забезпечує ліками, по мірі можливості виводить на вулицю, де вона спілкується із сусідами. Згідно виписки з історії стаціонарного хворого №24105 від 23.11.2010 року нейрохірургічного центру Житомирської обласної клінічної лікарні ім.О.Ф.Гербачевського [PERSON] 04.11.2010 року перенесла інсульт. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивач у своєму позові зазначає, що відповідачка [PERSON] не дає йому можливості вільно спілкуватись з матір'ю. Сама відповідачка в своєму письмовому запереченні вказала, що проти спілкування позивача з матір"ю. У відповідності до вимог ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч.1 ст.172 СК України дитина, повнолітні дочка, син зобов"язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Відповідно до ч.8 ст 8 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутністю такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Враховуючи, що у ст.153 СК України мова йде про дитину, то суд вважає за можливе застосувати зазначену норму до даних правовідносин, які не врегульовані іншим законом, адже як встановлено в судовому засіданні мати сторін по справі є жінкою похилого віку, інвалідом та потребує стороннього догляду, а тому бажання позивача на безперешкодне побачення з матір'ю та бажання добровільного виконання свого обов'язку щодо догляду за мамою та надання їй матеріальної допомоги є зрозумілим та відповідає встановленим моральним засадам в громадянському суспільстві. Суд виходить з того, що відмовитись від спілкування з позивачем може виключно мати. Мати сторін [PERSON] в силу свого похилого віку та у зв"язку з хворобою, не змогла пояснити свого ставлення до дітей, однак в своїй заяві, поданій суду, не висловлювала небажання спілкуватись із сином [PERSON] На підставі викладеного, суд дійшов висновку про доцільність часткового задоволення позову та визначає такий спосіб участі позивача у спілкуванні з матір"ю, який прийнятний для останньої, яка є людиною похилого віку, інвалідом та не є надмірним чи таким, що може негативно вплинути на інтереси сторін шляхом зобов'язання відповідачки [PERSON] не чинити перешкоди у здійсненні позивачем своїх обов"язків стосовно матері [PERSON] шляхом надання йому можливості безперешкодно спілкуватися з нею в телефонному режимі та відвідувати її на вулиці за межами квартири [PERSON], піклуватися про неї, проявляти турботу та надавати допомогу кожної 2-ої та 4-ої неділі з 12.00 год. до 16.00 год. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: partial