Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому, враховуючи зменшення позовних вимог, просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) з дня подання позову і до досягнення сином двадцяти трьох років, за умови, що він буде продовжувати навчання. В обґрунтування позову зазначала, що з 29 серпня 1998 року сторони перебували у шлюбі. 25 липня 2012 року рішенням суду шлюб між ними розірвано. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу проживає з матір`ю. До досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] , з відповідача [PERSON] на її користь відповідно до рішення суду стягувалися аліменти на дитину. На даний час син [PERSON] досяг повноліття, навчається він на другому курсі денної форми навчання на агробіологічному факультеті Національного університету біоресурсів і природокористування України за спеціальністю "Агрономія", термін навчання до 30 червня 2021 року. З моменту повноліття сина відповідач фінансувати будь-які витрати сина відмовляється. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу у її відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позов, у якому проти стягнення з нього на повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, аліментів у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) з дня подання позову і до 30 червня 2021 року, але не більше ніж до досягнення сином двадцяти трьох років, не заперечував. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] із 29 серпня 1998 року перебували у шлюбі. 25 липня 2012 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області шлюб між ними розірвано. Від шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу сторонами залишився проживати з матір`ю. Відповідно до рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 липня 2012 року, ухваленого у цивільній справі № 1007/7218/2012, із відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягувалися аліменти на їхнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. 15 жовтня 2013 року позивач уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище з " [PERSON] " на "[PERSON]", що підтверджується свідоцтвом про шлюб. [INFO] року сину сторін [PERSON] виповнилося 18 років та він досяг повноліття. Із довідки № 302 від 09 жовтня 2018 року, виданої Національним університетом біоресурсів і природокористування України, вбачається, що повнолітній син сторін [PERSON] , є студентом ІІ курсу денної форми навчання за державним замовленням агробіологічного факультету цього вищого навчального закладу, навчається за спеціальністю "Агрономія". Термін закінчення навчання 30 червня 2021 року. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України у п. 15 постанови № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснив, що відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. У відзиві на позов відповідач [PERSON] зазначав, що проти стягнення з нього на користь позивача аліментів на їхнього повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) до закінчення сином навчання 30 червня 2021 року, але не більше ніж до досягнення сином двадцяти трьох років, він не заперечує, сплачувати аліменти в більшому розмірі можливості не має, оскільки допомагає матеріально своїм батькам, які є особами пенсійного віку та сестрі, яка є інвалідом І групи. Також вказував, на те що у нього діагностували міжхребцеві грижі, тому значну суму коштів він витрачає на лікування та профілактику ускладнень захворювання. За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи розмір заявлених позовних вимог, визнання відповідачем позову, який не заперечує проти стягнення з нього на користь позивача аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу), суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. За змістом ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. Виходячи з наведеного, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved