Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

13 лютого 2014 року Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" (надалі Банк) звернулося до суду з указаним позовом, ціною 104086грн., вказавши на не виконання відповідачем прийнятих зобов'язань за кредитним договором від 18 квітня 2012 року. У судове засідання сторони не з'явилися. Представник позивача письмовою заявою просив слухати справу у його відсутність. Відповідач за належності повідомлення про дату, час та місце судового слухання врученням судового виклику особисто 22 березня 2014 року, до суду не з'явився, про причини неявки не сповістив і заяви про розгляд справи у його відсутність не надав. Судом, за письмової згоди представника позивача, на підставі ст.224 ЦПК України, ухвалено про заочний розгляд справи. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 18 квітня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено договір №R53100240146B. За його умовами Банк надав відповідачу грошові кошти у сумі 50000грн. на споживчі потреби в інтересах сім"ї на зворотнє зобов"язання повернення коштів у строк по 18 квітня 2015 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у 32% річних, щомісячними до 18 числа кожного місяця ануїтетними платежами відповідно до графіка у сумі 2178грн. Згідно п.7.1. кредитного договору, у разі прострочення позичальником зобов"язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору позичальник зобов"язаний сплатити на користь Банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0.5% від суми прострочених зобов"язань за кожен день прострочки. На підставі ст.259 ЦК України сторони погодили визначення строку позовної давності до вимог про стягнення пені, передбаченої договором, у три роки - п.9.6. Договір набрав чинності з моменту його підписання стронами і діє до повного виконання ними ж взятих на себе зобов"язань у повному обсязі (а.с.10-13). За отримання кредитних коштів, відповідач прийняті по договору зобов'язання належним чином не виконав. Погашення по кредитному договору провадив частково, що підтверджується випискою по особовим рахункам. Згідно представленого розрахунку загальна заборгованість станом на 15 січня 2014 року складає 104086грн., з яких: 28049грн.80коп. - поточна заборгованість за кредитом, 19337грн.79коп. прострочена заборгованість за період з 19.09.2012 року по 14.01.2014 року, 1203грн.58коп. проценти, нараховані за період з 18.12.2013 року по 14.01.2014 року, 16716грн.23коп. прострочені відсотки за період з 19.09.2012 року по 17.12.2013 року, штрафні санкції за несвоєчасне повернення кредиту та процентів за період з 15.01.2013 року по 15.01.2014 року - 38778грн.60коп. (а.с.8,9). Між сторонами мають місце цивільно-правові відносини, які виникають із зобов'язального права по кредитному договору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Договір є обов"язковим для виконання сторонами - ст.629 ЦК України. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) - ст.610 ЦК України. Статтею 623 ЦК України визначається, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. І, згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами (з ростроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Право вимоги дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, неустойки протягом тридцяти календарних днів з дати відправлення позичальнику відповідного повідомлення у разі неналежного виконання зобов"язань щодо внесення платежів сторони передбачили п.п.5.2.1,5.2.2 кредитного договору. Зазначене повідомлення направлено позивачем боржнику 18 грудня 2013 року (а.с.15-17). Враховуючи, що відповідач не виконав умови кредитного договору, строк повернення позики не дотримав, позикодавець несе втрати матеріального характеру, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою i підлягає задоволенню. При цьому, суд виходить з того, що положення ч.3 ст.551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача - п.27 Постанови №5 ПВССУ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин». Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок відшкодування стороні позивача понесених при подачі позову судових витрат, розмір яких підтверджено документально на суму 1040грн.86коп. платіжним дорученням від 07 лютого 2014 року (а.с.1).

Outcome: approved