Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ 1.1. 21.12.2019 Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (надалі також позивач) звернулось до Корольовського районного суду міста Житомира з позовом до [PERSON] (надалі також відповідач), в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 16.01.2012 у розмірі 57345 грн. 71 коп. 1.2. Позов обґрунтовувався тим, що 16.01.2012 між сторонами було укладено договір про отримання банківських послуг, за умовами якого відповідач отримав кошти у сумі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 1.3. Посилаючись на те, що відповідач умов договору належним чином не виконав, в результаті чого станом на 31.10.2019 утворилася заборгованість у розмірі 57345 грн. 71 коп., що складається з заборгованості за тілом кредиту 1909 грн. 58 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 49229 грн. 19 коп., заборгованості за пенею 3000 грн., заборгованості по штрафу (фіксована частина) 500 грн.; заборгованості по штрафу (процентна складова) 2706 грн. 94 коп., у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. ІІ. ПРОЦЕДУРА 2.1. 15.01.2020 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира відкрито провадження у справі №296/12183/19, розгляд якої призначено у спрощеному провадженні з викликом сторін. 2.2. Представник позивача подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі (а.с. 5, 44). 2.3. Відповідач в судові засідання 24.02.2020, 24.03.2020 та 26.05.2020 не з`явився, про розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця його проживання. 2.4. Враховуючи повторну неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутність відзиву на позов, а також наявну згоду позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 3.1. 16.01.2012 [PERSON] підписав анкету заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, що стверджується анкетою-заявкою (а.с. 8). 3.2. Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" є правонаступником Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", що стверджується витягом із статуту Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 37-40). 3.3. Укладений між сторонами договір складається з Анкети-заяви, Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. 3.4. Відповідно до наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 31.10.2019 за договором від 16.01.2012 утворилася заборгованість у розмірі 57345 грн. 71 коп., що складається з заборгованості за тілом кредиту 1909 грн. 58 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 49229 грн. 19 коп., заборгованості за пенею 3000 грн., заборгованості по штрафу (фіксована частина) 500 грн.; заборгованості по штрафу (процентна складова) 2706 грн. 94 коп. IV. ЦИВІЛЬНЕ ЗАКОНОДАВТВО УКРАЇНИ 4.1. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України). 4.2. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України). 4.3. Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 4.4. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 4.5. Згідно пункту 1 частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 4.6. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 Цивільного кодексу України). 4.7. Статтями 610 та 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання, що включає у себе його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. 4.8. Згідно статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ 5.1. Встановлено, що між сторонами у справі виникли кредитні правовідносини. 5.2. Обґрунтовуючи позовні вимоги, АТ КБ «Приватбанк» вказувало, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, підписавши Заяву-анкету, Умови та Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку. 5.3. Проте, наданий позивачем Витяг з Тарифів з обслуговування кредитних карт, Умов та Правил надання банківських послуг не містить підпису позичальника, а тому не може вважатися доказом на підтвердження умов надання кредиту та того, що під час підписання заяви відповідач був ознайомлений саме з цими Умовами та правилами надання банківських послуг. Надані банком Умови та Правила надання банківських послуг, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору. 5.4. При цьому, роздруківка із сайту позивача не може виступати належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. 5.5. Зазначений висновок Суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17. 5.6. Суд звертає увагу, що у підписаній відповідачем анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 16.01.2012 процентна ставка за користування кредиту та відповідальність за порушення виконання договірних зобов`язань не зазначені, а тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. 5.7. Приймаючи до уваги, що доведення факту укладення договору і наявності заборгованості є обов`язком позивача, Суд дійшов висновку, що банком не доведено обов`язку сплати відповідачем процентів за користування кредитом, а також неустойки (пені, штрафів). 5.8. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а тому суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. 5.9. За таких обставин Суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) за період з 16.01.2012 по 31.10.2019 в розмірі 1909 грн. 58 коп. VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ МІЖ СТОРОНАМИ 6.1. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягнення судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 63 грн. 97 коп. (1921 грн х 1909,58 грн /57 345,71 грн).

Outcome: partial