Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину в ідеальній долі в спільно нажитому домоволодінні з наступних підстав. 05.08.2007 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, доньку [PERSON]. Під час шлюбу ними придбано домоволодіня в с. Займище, вул. Щорса, 27-а Щорського району. Після придбання вказаного домоволодіння, вони прибудували частину будівлі та зробили євроремонт. На даний час вони шлюб розірвали і припинили спільне сімейне проживання як чоловік та жінка. За таких обставин, вважає, що домоволодіння придбане ними в період шлюбу, є їх спільною сумісною власністю і тому просить визнати за нею право власності на 1/2 частину в ідеальній долі у спільному нажитому домоволодіні. Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], третя особа на стороні відповідача [PERSON] про стягнення 31221 грн. з таких підстав. Позивачі вважають , що спірне домоволодіння, яке розташоване в с. Займище, вул. Щорса, 27-а Щорського району , було придбане ними для сім"ї їх сина [PERSON] та за їх власні кошти зроблені в ньому прибудова та ремонт. Вони витратили на будівельні матеріали та проведення газифікації будинку 62443 грн.. Вважають, що вони мають право на відшкодування понесених ними витрат, оскільки вони надавали допомогу не безоплатно. Просили стягнути з [PERSON] 31221 грн.-половину понесених ними затрат на ремонт спірного будинку. В судовому засіданні позивачка- відповідачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволені, оскільки спірний будинок придбаний ними в період шлюбу, про що свідчить договір купівлі-продажу, він є спільною сумісною власністю подружжя і вона має право на 1/2 частину спірного домоволодіння. Просить визнати за нею право власності на 1/2 частину домоволодіня в ідеальній долі без реального його поділу. Проти позову [PERSON], [PERSON] заперечує, оскільки вважає, що він безпідставний, просить відмовити [PERSON], [PERSON] в задоволені позову. Однак не заперечувала того факту, що в період шлюбу будинок був дійсно утеплений, обкладений сайдінгом, замінена покрівля будинку на металочерепицю. Відповідач [PERSON] пояснив, що позов визнає частково, згоден подарували 1/4 частину будинку своїй неповнолітній доньці. Позивачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні зменшили розмір позовних вимог до 28621 грн. та пояснили, що спірний будинок належав [PERSON] та [PERSON] Вони за свої кошти купили половину спірного будинку для сім"ї сина у [PERSON] та сплатили їй гроші в сумі 15 тис.грн., про що від неї мається розписка. Іншу половина даного будинку [PERSON] подарував сину, [PERSON] В нотаріальній конторі вони вирішили укласти один договір - договір купівлі-продажу будинку. За період шлюбу їх сина з невісткою [PERSON], вони допомогали зробити прибудову будинку, ремонт, утеплили будинок мінватою, обшили сайдінгом, замінили покрівлю на металочерепицю. Невістка перебувала у відпустці по догляду за дитиною, син працював, але все одно їх сім"я потребувала матеріальної допомоги. Вони допомогали матеріально сім"ї сина, але попереджали, що це не безоплатно, оскільки їх власний будинок також потребував і потребує ремонту. Всього , згідно накладних та розписки, вони затратили 62443 грн .Таким чином, вони вважають, що мають право на відшкодування половини витрат по купівлі, ремонту та прибудові будинку. З [PERSON] вони не будуть стягувати кошти, оскільки він є їх сином, а просять стягнути лише з [PERSON] Свідок [PERSON] пояснив, що він встановлював паркан та обкладав сайдінгом будинок та виконував інші роботи по ремонту будинку. Розрахунок з ним проводила [PERSON] Свідок [PERSON] пояснив, що він на той період часу працював сільським головою с.Займище і до нього зверталися [PERSON] та [PERSON] завірити розписку. Але він не мав на те таких повноважень, тому розписка була написана в його присутності. Він був свідком передачі грошей [PERSON] гр. [PERSON] в сумі 15 тис. грн. Крім того, позивачі є його сусідами і він знає, що вони матеріально допомогали сім"ї сина з ремонтом, прибудовою будинку. Суд, заслухавши сторін, свідків, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ЕЛ № 024587 від 05.08.2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 05 серпня 2007 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, дочку [PERSON]. Відповідно до договору купівлі-продажу від 14.05.2009 року покупець [PERSON], відповідач по справі, купив у [PERSON], [PERSON] будинок в с. Займище, вул. Щорса, № 27-а загальною площею 56,7кв.м. Відповідно до характеристики будинку житловий будинок є 1936 року забудови, у 2009 році до нього прибудовані тамбур та прибудова, а також у 2013 році - убиральня. Станом на 25.08.2015 року загальна площа приміщень становить 66,30 кв.м. Відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є, зокрема, майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 3 ст. 368 ЦК, ст. 60 СК). Спільна сумісна власність це власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності. Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов'язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі. Відповідно до статті 60 СК України воно вважається таким, що належить подружжю. Не є перешкодою для набуття права спільної сумісної власності та обставина, що один із подружжя з поважної причини не мав самостійного заробітку (доходу). Праця вдома, пов'язана з веденням домашнього господарства, вихованням дитини, доглядом за непрацездатним членом сім'ї є дуже відповідальною і не менш важливою, ніж праця на виробництві. Відповідно до статті 10 Хартії прав сім'ї, працю матері вдома потрібно визнавати і поважати, бо вона має цінність для сім'ї та для суспільства. Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК . Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, судом встановлено, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину в спільно нажитому домоволодіні є обгрунтованими та підлягають задоволеню. В зв"язку з задоволенням позовних вимог, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати, а саме: судовий збір у сумі 229 грн.40 коп та 564 грн. 60 коп., витрати на юридичну допомогу в сумі 1800 грн. ( квитанції № 367 від 10.09.15р., № 373 від 29.09.15р), а всього - 2594 грн. Вирішуючи спір про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON] коштів в сумі 28621 грн. суд приходить до наступного. Позивачі [PERSON] та [PERSON] просять стягнути з відповідачки [PERSON] кошти в сумі 28621 грн., тобто половину витрат, понесених в зв"язку з купівлею, прибудовою та ремонтом спірного домоволодіня. Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, поясненнями свідків було достовірно встановлено, що починаючи з часу, коли подружжя [PERSON] почали проживати в домоволодінні по вул. Щорса, 27-а в с.Займище Щорського району, за допомогою коштів батьків [PERSON], тобто позивачами [PERSON], [PERSON], була проведена добудова будинку, побудувані господарчі споруди, паркан, зроблений ремонт: будинок утеплений, обшитий сайдінгом, покрівля будинку була замінена на металочерепицю. Вказані факти підтверджуються накладними, а також характеристикою будинку та господарських споруд, згідно яких тамбур, прибудова та убиральня зроблені у 2009 роках та у 2013 році. Відповідно до постанови Пленуму ВС України № 7 від 04.10.1991 року " Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", зокрема до п. 4 , відповідно до якого " Інші особи, які приймали участь у будівництві жилого будинку (його купівлі) не на підставі угоди про створення спільної власності, яка відповідає законодавству, вправі вимагати не визнання права власності на будинок, а відшкодування своїх затрат на будівництво (купівлю будинку), якщо допомогу забудовнику (покупцю) вони надавали не безоплатно." Позивачі [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що допомогу в ремонті вони надавали не безоплатно. Позивачами в якості доказів на обгрунтування позову надані розписка від [PERSON], квитанції до прибуткових касових ордерів від 16.08.2007р., 22.01.2008 р. накладні за 2009-2014 р.р. Суд не може визнати розписку [PERSON] як належний доказ, оскільки вказана розписка не містить відомостей, що гроші [PERSON] отримала саме від продажу своєї частки будинку [PERSON] Крім того, з договору купівлі-продажу вбачається, що будинок був проданий продавцями [PERSON] та [PERSON] , і не вбачається, що [PERSON] подарував свою половину спірного будинку сину. Квитанції до прибуткового касового ордера без номерів від 16.08.2007 року та від 22.01.2008 року також суд розцінює як такі, що не містять інформації щодо предмета доказування, оскільки вони датовані 2007-2008рр, тобто до виникнення спірних правовідносин. Таким чином, 14.05.2009 року [PERSON] придбав будинок вже газифікований , тобто з врахуванням вартості газифікації. Видатковою накладною № 15 від 21.04.2009 року підтверджується , що [PERSON] придбала у ФОП [PERSON] мінеральну вату вартістю 2035 грн. Позивачка-відповідачка [PERSON] в судовому засіданні погодилася, що вони дійсно в період шлюбу утеплювали будинок мінеральною ватою. Видатковою накладною № 19 від 10.05.2009 року підтверджується, що [PERSON] придбала у ФОП [PERSON] металочерепицю, вітрові планки, гідробар"єр, саморізи всього на суму 10860 грн. В судовому засідані [PERSON] не заперечувала, що в період шлюбу вони замінили покрівлю на будинку на металочерепицю. Відповідно до накладної № 8 від 17.06.2013 року ФОП [PERSON] продав [PERSON] пиломатеріал на суму 500 грн., який був використаний для ремонту спірного домоволодіння. Вказаний факт [PERSON] не оспорювався. Відповідно до накладної від 16.07.2012 року, виданої ПП [PERSON], [PERSON] придбала сайдінг та інші необхідні матеріали для обшивання будинку сайдінгом на загальну суму 6248 грн. [PERSON] не заперечувала того, що будинок в період шлюбу дійсно був обкладений сайдингом. Накладною № 16 від 21.07.2014 року підтверджується, що ФОП [PERSON] продав [PERSON] пиломатеріал на суму 7200 грн. Даний факт [PERSON] визнала частково, вказала, що [PERSON] сплатила [PERSON] лише 2000 грн., решту грошей вони сплачували з сімейного бюджету. В судовому засідані встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] надавали допомогу на ремонт і прибудову спірного домоволодіння не безоплатно, оскільки їх власне домоволодіння також потребувало ремонту, але вони вимушені були матеріально допомогати сім"ї сина. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме: позивачами по справі [PERSON] та [PERSON] доведений факт того, що вони приймали участь у ремонті та прибудові спірного домоволодіння, допомогу по ремонту будинку вони надавали не безоплатно, тому мають право на відшкодуваня своїх затрат по ремонту будинку у сумі 10821 грн.50 коп. ( 2035 грн.-накладна №15 + 6248 грн.-накладна від 16.07.2012р.+ 10860 грн.- накладна № 19 + 500 грн.- накладна № 8 + 2000 грн. -накладна № 16= загальна сума 21643 грн.; 1/2 частина вказаної суми становить - 10821грн.50 коп., оскільки витрати позивачі просять стягнути лише з [PERSON]В.) Відповідно до ст. 88 ЦПК України у разі часткого задовлення позову з відповідача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задовлених вимог. Позивачами при зверненні до суду сплачений судовий збір у сумі 487 грн.20 коп. та понесені витрати в зв"язку з наданям юридичної допомоги в сумі 1000 грн. Таким чином, на користь [PERSON] та [PERSON] підлягають стягненню з [PERSON] у повернення сплаченого судового збору 168 грн. 90 коп ( 31221 грн - ціна позову, сплачено 487 грн.20 коп. Позовні вимоги задовольняються на суму 10821 грн.50 коп., тому відповідно до пропорціії стягненню підлягають 168 грн.90 коп.) та 346 грн.60 коп.- витрат на юридичну допомогу , а всього на суму 515 грн.50 коп.

Outcome: partial