Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості за договором. Позов обґрунтовує тим, що 24.06.2020р. між позивачем та відповідачкою укладено кредитний договір №10415/000/2020, відповідно до умов якого банк зобов"язався надати у власність позичальнику грошові кошти (кредит) у розмірі 70 377 (сімдесят тисяч триста сімдесят сім) гривень 53 коп., на рефінансування заборгованості, зі сплатою 48% річних за користування кредитом та терміном повернення до 15.01.2023р. включно. Зазначає, що згідно умов п.1.4 кредитного договору, видача банком кредиту здійснюється одноразово, безготівково шляхом спрямування кредитних коштів на погашення заборгованості за кредитним договором №08221/000/2020 від 16.01.2020р. Факт перерахування відповідачці коштів підтверджується меморіальни ордером від 24.06.2020р. №586066. Вказує, що відповідачка систематично не виконує взяті на себе кредитні зобов"язання, своєчасно кредит не погашає. Відповідачці скеровався лист - вимога про повернення кредиту, однак відповідачкою не вчинено жодних дій, які б свідчили про погашення заборгованості по зобов"язанню. З урахуванням того, що відповідачка не виконує взяті на себе договірні зобов"язання, позивач набув права вимагати погашення кредитної заборгованості в судовому порядку. Відтак, просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в розмірі 84 920 (вісімдесят чотири тисячі дев"ятсот двадцять) гривень 42 коп. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 20 квітня 2021 року закрито підготовче\~провадження та\~призначено до\~судового розгляду\~по суті\~цивільну справу, визнано обов"язковою явку в судове засідання позивача для дачі пояснень з приводу обставин справи, якого зобов"язано представити оригінал кредитної справи для її дослідження у суді. В чергове судове засідання учасники судового процесу не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Представником позивача подано заяву про часткову відмову від позовних вимог, відповідно до якої позивач відмовляється від позовних вимог в розмірі 44 499 (сорок чотири тисячі чотириста дев"яносто дев"ять) гривень 75 коп., оскільки відповідачкою дана сума боргу погашена. Відтак, просить стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 40 420 (сорок тисяч чотириста двадцять) гривень 67 коп. та понесені судові витрати на оплату судового збору в розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) гривень 00 коп., та проводити розгляд справи без сторони позивача. Відповідачка в судове засідання не прибула, подала заяву про визнання позовних вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 40 420 (сорок тисяч чотириста двадцять) гривень 67 коп. та понесених позивачем судових витрат на оплату судового збору в розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) гривень 00 коп. У відповідності до вимог п.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ Дослідивши\~матеріали цивільної\~справи,\~письмові заяви\~позивача та\~відповідачки, з`ясувавши фактичні обставини, у їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, та визнається сторнами, що 24.06.2020р. між позивачем та відповідачкою укладений кредитний договір №10415/000/2020 відповідно до умов якого банк надав кредит відповідачці для рефінансування заборгованості позичальника, відповідачки, за кредитним договором №08221/000/2020 від 16.01.2020р. Згідно п. 5.1 кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені Кредитним договором та/або додатками до нього. Повернення суми кредиту, сплата нарахованих процентів здійснюється за ануїтетною схемою згідно додатку 1, що є невід`ємною частиною кредитного договору. Частиною 1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання із порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в розмірі 40 420 (сорок тисяч чотириста двадцять) гривень 67 коп. та понесені судові витрати на оплату судового збору в розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) гривень 00 коп., які відповідачка визнала, що підтверджується її письмовою заявою. \~ \~ Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Пунктом 2\~Постанови пленуму\~Верховного суду\~України №\~14\~від 18\~грудня 2009\~року «Про судове рішення у цивільній справі»\~встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,\~може бути\~визначено тільки\~у світлі\~конкретних обставин\~справи (рішення\~ЄСПЛ від\~18\~липня 2006\~року №\~63566/00\~«Проніна проти\~України (Pronina\~v.\~Ukraine)»,\~§ 23). Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved