Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Згурівського районного суду Київської області із вищезазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що [INFO] року померла [PERSON], спадкоємцем четвертої черги за законом якої є позивачка. Спадкоємець першої черги за законом, відповідач [PERSON] спадщину не прийняв та на неї не претендує. До складу спадщини за законом входить право на земельну частку (пай) розміром 2,94 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала в колективній власності КСП «Малосупоївське» на території Малосупоївської сільської ради Згурівського району Київської області. Право на земельну частку (пай) належало [PERSON] на підставі Сертифікату серії [NUMBER], виданого 12 квітня 2000 року Згурівською районною державною адміністрацією Київської області. Починаючи з 1998 року позивачка проживала разом з померлою однією сім"єю, вели спільне господарство. 05 грудня 2008 року Згурівським районним судом Київської області ухвалено рішення, яким встановлено, що позивачка [PERSON] проживала однією сім"єю не менш п"яти років з [PERSON] до часу її смерті 29 листопада 2004 року, а також за позивачкою визнано право власності на житловий будинок, який належав на праві власності померлій. Спадкова справа до майна померлої [INFO] року [PERSON] не заводилась. Позивачці було відмовлено нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) у зв'язку із пропуском шестимісчного терміну для прийняття спадщини та не підтвердженням факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В досудовому порядку вирішити питання оформлення спадкових прав позивачка не має можливості. Враховуючи вищевикладене, позивачка [PERSON] просить суд: 1.Визнати за нею - [PERSON], як спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, право власності на земельну частку (пай) розміром 2,94 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала в колективній власності КСП«Малосупоївське» на території Малосупоївської сільської ради Згурівського району Київської області без визначення меж цієї частки (паю) в натурі (на місцевості), яке належало померлій [PERSON] згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого та 12 квітня 2000 року Згурівською районною державною адміністрацією Київської області. 2.В разі задоволення позову не застосовувати до відповідача ст. 88 ЦПК України. В судове засідання особи, які беруть участь у справі не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, направили до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи у їх відсутність. Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю та просила позов задовольнити, відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, третя особа відділ Держгеокадастру у Згурівському районі Київській області проти задоволення позову не заперечував. Суд визнав можливим розглядати справу у відсутність осіб, які беруть участь у справі, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв"язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами встановлено, [PERSON] згідно Сертифікату серії [NUMBER] належало право на земельну частку (пай) розміром 2,94 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала в колективній власності КСП «Малосупоївське» на території Малосупоївської сільської ради Згурівського району Київської області без визначення меж цієї частки (паю) в натурі (на місцевості), що встановлено з копії Сертифікату (а.с.15), викопіювання земельних ділянок (паїв) по Малосупоївській сільській раді Згурівського району Київської області (а.с.14). Позивачка [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги за законом померлої [INFO] року [PERSON], позивачка вважається такою, що спадщину прийняла, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спадкоємець першої черги за законом, відповідач [PERSON] спадщину у встановленому законом порядку не прийняв та на спадщину не претендує. Спадкова справа до майна померлої [INFO] року [PERSON] не заводилась, що встановлено з копії свідоцтва про смерть (а.с.10), довідки Малосупоївської сільської ради (а.с.13), копії рішення суду (а.с.16-17), листа Згурівської районної державної нотаріальної контори (а.с.27). Позивачці було відмовлено нотаріальною конторою у прийнятті заяви про прийняття спадщини у зв"язку із пропуском пропуском шестимісчного терміну для прийняття спадщини та не підтвердженням факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини (нотаріальна відмова - а.с.11). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Положеннями ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 116 ЗК України набуття права на землю здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В силу ст. 80 та ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають , зокрема, громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Пунктом 11 Постанови Пленуу Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року N 7 визначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. В ході судового розгляду встановлено, що позивачка [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги за законом померлої [INFO] року [PERSON] Позивачка спадщину у встановленому законом порядку прийняла. Спадкоємець першої черги за законом - відповідач [PERSON] спадщину у встановленому законом порядку не прийняв та на спадщину не претендує. Спадкові права позивачки ніким не оспорюються, вона є єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину, строк для прийняття спадщини закінчився. До складу спадщини за законом входить право на земельну частку (пай) розміром 2,94 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала в колективній власності КСП «Малосупоївське» на території Малосупоївської сільської ради Згурівського району Київської області без визначення меж цієї частки (паю) в натурі (на місцевості), яке належало померлій [PERSON] згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Позивачка не має можливості в нотаріальних органах вирішити питання прийняття спадщини та оформлення своїх спадкових прав на земельну частку (пай). Враховуючи те, що померлій [PERSON] належало саме право на земельну частку (пай), яке і входить до складу спадщини, а не право власності на земельну частку (пай), суд не вбачає за можливе визнати за позивачкою право власності на земельну частку (пай) та в цій частині позов до задоволення не підлягає. Суд вважає за необхідне визнати за позивачкою [PERSON] в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) згідно Сертифікату серії [NUMBER] та не застосовувати до відповідача ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed