Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРАВЕКС-БАНК" звернувся в суд із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2119-010/08Р від 17.03.2008 року у розмірі 21406,95 долар США. Під час судового розгляду справи позивачем уточнено позовні вимоги (а.с. 129-131) та позивач просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором № 3589-002/08Р від 13.03.2008 року станом на 17.06.2015 року у розмірі 12380,51 доларів США та 229707,55 гривень, з яких: 8652,00 доларів США - заборгованість за кредитом, 3728,51 доларів США - заборгованість за процентами, 162270,83 гривень - неустойка (пеня) за кредитом, 67436,72 гривень - неустойка (пеня) за процентами, при цьому розмір пені в національній валюті України визначено відповідно до офіційного курсу обміну валют, встановленому Національним банком України станом на дату подання уточнення - 02.02.2016 року (25,4483грн./1 долар США). Позов обґрунтовано тим, що 13 березня 2008 року між АКБ "ПРАВЕКС-БАНК", правонаступником прав та обов"язків якого є позивач, та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 3589-002/08Р, за умовами якого відповідачеві надано грошові кошти у розмірі 10114,00 доларів США для своєчасної оплати останнім вартості автомобіля, що купується за договором купівлі-продажу автомобіля № 3589-002/08Р від 07.03.2008 року та сплати страхових платежів за договорами страхування автомобіля. Згідно п. 1.2 кредитного договору кредит надано терміном з 13.03.2008 року до 13.03.2015 року зі сплатою 11,99% річних. Кредитним договором передбачено погашення заборгованості за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами та порядок сплати відсотків. 10 лютого 2009 року з метою реструктуризації поточної заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором з ним було укладено договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору, Додатком № 2 якого встановлено новий графік та розмір щомісячних платежів по кредиту. Проте після закінчення строку повернення кредиту станом на 17 червня 2015 року відповідач [PERSON] не виконує належним чином зобов"язання за кредитним договором, в результаті чого виникла вказана вище заборгованість. В забезпечення виконання відповідачем [PERSON] зобов"язань за кредитним договором 13 березня 2008 року з відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 3589-002/08Р, пунком 1.1 якого передбачено солідарну майнову відповідальність поручителя перед кредитором за виконання у повному обсязі зобов"язань відповідачем [PERSON] за кредитним договором. З огляду на викладене позивач вимушений звернутися з позовом до суду. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з викладених у ньому підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце його проведення повідомлявся у порядку, передбаченому ст. 74 ЦПК України (а.с. 50, 52, 61, 68, 76, 85, 90), про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду чи про розгляд справи у його відсутності не поступали. Відповідач [PERSON] з"явилася в судове засідання, відношення до позову не висловлювала, пояснення по суті позовних вимог не надавала, її інтереси представляла представник. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, зіславшись на обставини, викладені у письмовому запереченні на позов та заяві про застосування строків позовної давності (а.с. 168-171). Зокрема, просить зменшити суму заборгованості по процентах на 1980 доларів, які були внесені відповідачем [PERSON] в касу банку та зараховані на погашення прострочених відсотків [PERSON] за період з 25.11.2015 року по 28.03.2016 року. Отже, сума заборгованості за процентами, яка підлягає сплаті, становить 1748,51 долар США. Також просить застосувати позовну давність: загальну - до вимоги про стягнення заборгованості за кредитом та спеціальну - до вимог щодо стягнення неустойки з тих підстав, що погашення заборгованості за договором повинно було здійснюватися щомісячними платежами, які відповідач [PERSON] перестав вносити на погашення кредиту - 18.08.2009 року, а позивач звернувся з позовом до суду 08 липня 2015 року. Відтак, просить постановити рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково, а саме: зменшити суму заборгованості за кредитом з 8652,00 доларів США на суму 3528 доларів США, заборгованості за процентами - з 3728,51 доларів США на суму 1748,51 доларів США, неустойки (пені) за кредитом - з 162270,83 гривень на суму 47295,92 гривень, неустойки (пені) за процентами - з 67436,72 гривень на суму 21117,71 гривень. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до таких висновків. Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими ст.11 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 13 березня 2008 року між акціонерним комерційним банком "ПРАВЕКС-БАНК", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРАВЕКС-БАНК", - позивач у справі та [PERSON] - відповідачем було укладено кредитний договір № 3589-002/08Р. На підставі даного договору відповідач [PERSON] отримав кредит в іноземній валюті на загальну суму 10114,00 доларів США терміном з 13.03.2008 року до 13.03.2015 року зі сплатою 11,99 відсотків річних. Згідно п. 11.5 договір діє від дня його підписання і до повного виконання зобов"язань за договором. 10 лютого 2009 року між сторонами кредитного договору було укладено договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору (в частині умов погашення заборгованості і сплати відсотків). У відповідності до умов укладеного договору відповідач [PERSON] зобов"язався: забезпечити своєчасне повернення коштів і сплату нарахованих відсотків (п. 6.1.1), зокрема, відповідно до п. 4.4 (із змінами згідно договору від 10.02.2009 року) погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами щомісяця до 10 числа включно шляхом внесення грошових коштів згідно графіку погашення кредиту, за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування коштами сплачувати пеню за кожен день прострочення в розмірі процентної ставки, зазначеної в п. 1.2 договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення (п. 10.1). Згідно п. 4.5 договору відсотки за користування кредитом підлягають сплаті позичальником щомісяця (за час фактичного користування коштами протягом календарного місяця) у термін до 10 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також на момент припинення дії договору, зазначеного в п. 1.2 договору. В порушення умов кредитного договору відповідач не виконував своєчасно взяті на себе зобов"язання, в результаті чого утворилася заборгованість. Сума заборгованості відповідача станом на 17.06.2015 року становить 12380,51 доларів США та 229707,55 гривень, з яких: 8652,00 доларів США - заборгованість за кредитом, 3728,51 доларів США - заборгованість за процентами, 162270,83 гривень - неустойка (пеня) за кредитом, 67436,72 гривень - неустойка (пеня) за процентами. В забезпечення виконання відповідачем [PERSON] зобов"язань за вказаним вище кредитним договором 13 березня 2008 року між АКБ "ПРАВЕКС-БАНК", правонаступником якого є позивач у справі, та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 3589-002/08Р. Згідно п. 1.1 договору поруки поручитель в порядку та на умовах, передбачених договором, зобов"язалася нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі зобов"язань [PERSON] за кредитним договором № 3589-002/08Р від 13.03.2008 року та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом у строк до 13.03.2015 року у розмірі 10114 доларів США та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачено умовами кредитного договору, відшкодування збитків та іншої заборгованості. Договір діє до 13.03.2018 року (п. 4.1). Наведені вище обставини повністю та об"єктивно стверджені дослідженими судом письмовими доказами, які є належними та допустимими, а саме: копією кредитного договору № 3589-002/08Р від 13.03.2008 року (а.с. 8-13) та договору про внесення змін та доповнень до кредитного договору від 10.02.2009 року (а.с. 15-17), копією договору поруки № 3589-002/08Р від 13.03.2008 року (а.с. 14), розрахунком заборгованості відповідача [PERSON] станом на 17.06.2015 року (а.с. 21-23), іншими письмовими доказами. В частині розміру заборгованості за процентами, то суд приймає до уваги заперечення представника відповідача та приходить до таких висновків. Згідно розрахунку заборгованості (а.с. 21-23) прострочена заборгованість за процентами станом на 17.06.2015 року становила 3728,51 доларів США, нарахування процентів припинилося 31.03.2015 року. В судовому засіданні було досліджено виписку банку - ПАТ КБ "ПРАВЕКС-БАНК" за особовим рахунком 37399799846932/USD, назва: [PERSON], дог. № 3589-002/08ВР від 13.03.2008, за період з 01.11.2015 по 25.04.2016, згідно якого протягом даного періоду внесено кошти на загальну суму 1980 доларів США та усі із них із призначенням платежу - погашення прострочених відсотків згідно договору № 3589-002/08Р від 13.03.2008, укладеного з [PERSON] (а.с. 242). З врахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що розмір заборгованості за процентами слід зменшити на вказану вище суму та до стягнення підлягає заборгованість за процентами в розмірі 1748,51 долар США (3728,51 - 1980 = 1748,51). Суд констатує, що між сторонами виникли договірні правовідносини, врегульовані нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 549 ЦК України та ч. 1 ст. 550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Як встановлено судом відповідач [PERSON] в порушення умов кредитного договору, укладеного з позивачем, не виконував своєчасно зобов"язання за договором, в результаті чого утворилася заборгованість за кредитом, процентами за користування кредитними коштами та виник обов"язок передати позивачеві передбачену договором неустойку. Такими діями відповідач порушує право позивача на отримання виконання за договором. З огляду на те, що зобов"язання відповідача [PERSON] за кредитним договором забезпечено порукою згідно договору поруки, укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON], відповідач [PERSON] порушила забезпечене порукою зобов"язання, вона є солідарним боржником разом з відповідачем [PERSON] по погашенню заборгованості перед кредитором за кредитним договором. Щодо позовної давності, про застосування якої заявлено представником відповідача, суд виходив з наступного. Як зазначалося вище, сторони встановили як строк дії договору до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобов"язань, так і строки виконання зобов"язань, зокрема, по погашенню заборгованості за кредитом зі щомісячним погашенням платежів. Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Строк виконання кожного щомісячного зобов"язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України). Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Так, за зобов"язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п"ята статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов"язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Виходячи з наведеного, у зв"язку з тим, що умовами кредитного договору, укладеного з відповідачем [PERSON], передбачені окремі самостійні зобов"язання, які деталізують обов"язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов"язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, ураховуючи, що за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами до 10 числа включно, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів підлягає обчисленню з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов"язань. Відповідач [PERSON] згідно розрахунку заборгованості (а.с. 21-23) перестав виконувати щомісячні зобов"язання з погашення кредиту у червні 2009 року, зі сплати процентів - у лютому 2014 року, у зв"язку з простроченням нараховувалася пеня за кожен день прострочення. Позивач звернувся з позовом 31.08.2015 року, що стверджується поштовим штемпелем на конверті (а.с. 29). Виходячи з викладеного, встановлених законом строків позовної давності, про застосування яких подано заяву, суд прийшов до висновку, що позивачем пропущено строк звернення до суду в частині вимог про стягнення заборгованості за кредитом у період до 31.08.2012 року та пені за кредитом та за процентами у період до 01.09.2014 року, що є підставою для відмови у позові в цій частині. Заборгованість за кредитом у межах трирічного строку позовної давності складає за період із 31.08.2012 року до 31.08.2015 року суму 3990 доларів США (126,00 (очікувана сума для погашення) х 31 + 84 (очікувана сума для погашення у період із 01.03.2015 по 31.03.2015) = 3990). Пеня за кредитом в межах річного строку позовної давності складає 41140,49 грн. (157,79+165,51+162,82+170,88+173,32+158,96+177,82+172,90+178,66+97,97 = 1616,63 долари США х 25,4483 грн. (офіційний курс обміну валют, встановлений Національним банком України станом на 02.02.2016 року) = 41140,49 грн.). Пеня за процентами в межах річного строку позовної давності складає 17170,99 грн. (62,80+66,60+66,31+70,35+72,05+66,80+76,11+74,51+76,99+42,22 = 674,74 долари США х 25,4483 грн. (офіційний курс обміну валют, встановлений Національним банком України станом на 02.02.2016 року) = 17170,99 грн.). За таких обставин, оцінивши всі докази в їх сукупності та взаємозв'язку, відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Зокрема, з відповідачів слід стягнути солідарно в користь позивача заборгованість за кредитним договором № 3589-002/08Р від 13 березня 2008 року в сумі 5738,51 доларів США, з яких 3990 доларів США - заборгованість за кредитом, 1748,51 доларів США - заборгованість за процентами, та 58311,48 грн. неустойки (пені), з яких 41140,49 грн. - неустойка (пеня) за кредитом, 17170,99 грн.- неустойка (пеня) за процентами. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У відповідності до абз. 6 п. 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Згідно матеріалів справи позивач при зверненні до суду сплатив 3654 гривень судового збору за подання позовної заяви (а.с. 1). З врахуванням висновків суду щодо часткового задоволення позовних вимог із відповідачів підлягає стягненню на користь позивача пропорційно до розміру позовних вимог, що підлягають задоволенню, судовий збір у розмірі 1388,52 грн. Дану суму слід стягнути з відповідачів на користь позивача в рівних частинах, а саме по 694,26 грн. з кожного.

Outcome: partial