Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовними вимогами, які в ході розгляду справи було збільшено та просив позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. Передати малолітню [PERSON], [INFO], під опіку гр. [PERSON], [INFO], мешканки [ADDRESS] Стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини у вигляді 1/4 усіх видів її заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідачка по справі є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO]. Однак вона не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, веде аморальний спосіб життя, постійно зловживає спиртними напоями, не створює належних умов для всебічного та гармонійного розвитку дитини, не приймає ніякої участі у її вихованні, не виконує жодного з покладених на неї державою батьківських обов'язків, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування. Батька дитина не має, відомості про нього у свідоцтві про народження дитини записані згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. При обстеженні умов проживання дитини було виявлено антисанітарійні умови у будинку, де мешкала родина, в будинку відімкнено електропостачання та газопостачання, мати дитини зловживає спиртними напоями, часто залишала дитину одну вдома , не створює для дитини належних санітарно- гігієнічних умов, не піклується про здоров"я та емоційний стан дитини, не забезпечує належного харчування, та взагалі не виконує жодного з покладених на батьків обов"язків по вихованню та утриманню дитини. Малолітня [PERSON] [INFO] неодноразово вилучалась з родини та була поміщена до Козятинської центральної районної лікарні 14.07.2017 року до органу опіки та піклування надійшла заява від громадянки [PERSON] з проханням призначити її опікуном над малолітньою [PERSON], [INFO], з якою вона познайомилась у березні 2017 року у дитячому відділенні КП "Козятинська ЦРЛ",в той час коли малолітня [PERSON] в черговий раз була вилучена з родини матері. Між жінкою та дівчинкою встановилися теплі та дружні стосунки, дитина потягнулася до гр. [PERSON], оскільки, проживаючи у біологічній родині була обділена материнською любов'ю та турботою. Гр. [PERSON] стала допомагати дівчинці продуктами харчування, одягом, гігієнічними засобами та ін. Порадившись, подружжя [PERSON], звернулося до служби у справах дітей з проханням тимчасово взяти малолітню у свою родину, оскільки, їм стало відомо, що органом опіки та піклування підготовлено позов до Козятинського міськрайонного суду про позбавлення батьківських прав матері дитини. Відповідно до наказу служби у справах дітей Козятинської міської ради від 20.03.2017 року № 1 [PERSON], [INFO], була тимчасово влаштована у сім'ю [PERSON] відповідно до п. 31 Постанови КМУ від 24.06.2008 року «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини». [PERSON] домогосподарка, має постійне місце проживання, де зареєстрована та проживає, перебуває у шлюбі з гр. [PERSON], який є підприємцем та має постійний стабільний дохід. Також, подружжя [PERSON] виховує трьох власних синів - [PERSON], 2000 р.н., [PERSON], 2001 р.н., [PERSON], 2008 р.н. Ні чоловік, ні діти гр. [PERSON] не заперечують щодо проживання малолітньої [PERSON] на їх спільній житловій площі. Родина [PERSON] проживає у двоповерховому приватному будинку, що на праві власності належить гр. [PERSON], де створені усі необхідні матеріально - побутові умови для проживання та розвитку неповнолітніх та малолітніх дітей. За місцем проживання характеризується позитивно, судимостей не має та у розшуку не перебуває, що підтверджено усіма необхідним документами. Малолітня [PERSON] називає гр.[PERSON] матір'ю та не заперечує щодо подальшого проживання у даній родині про що повідомила під час спілкування з працівниками служби у справах дітей. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та підтвердила зазначені вище обставини. При цьому пояснила, що родина [PERSON] перебувала у них на контролі як неблагополучна родина. Служба у справах дітей неодноразово перевіряли житлово-побутові умови відповідачки. При перевірці було встановлено, що відповідачка була в нетверезому стані , дитина була брудна, голодна, в будинку було відключено елекстроенергія та газ, пічне опалення відсутнє. Відповідачці надавався неодноразово шанс покращити побутові умови, створити належні умови для дитини, але висновків нею зроблено не було, жінка не усвідомила всієї відповідальності за життя та здоров'я дитини. При черговому відвідування відповідачки за місцем її проживання, її було виявлено в кволому стані , викликано було швидку допомогу , відповідачку було поміщено в реанімаційне відділення Козятинської ЦРЛ. Відповідачці була надана допомога на лікування, але повернувшись з лікарні , вона не змінила своєї поведінки та відношення до дитини. Тому в інтересах дитини [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав, а дитину передати під опіку [PERSON],де для дітей створені всі належні умови. Прокурор Кубайчук А.В. в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, просила позбавити батьківських прав відповідачку. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні заперечувала про позбавлення її батьківських прав та пояснила, що в даний час вона вже менше вживає алкогольні напої, буде старатись, щоб дитині були створені належні умови для проживання, постарається влаштуватись на роботу. В даний час вона співмешкає з іншим чоловіком, живуть на його пенсію Третя особа - представник органу опіки та піклування Козятинської міської ради [PERSON], в судовому засіданні не заперечує поти задоволення позову, вважає, що в інтересах дитини позбавити батьківських прав відповідача.. Таке рішення було прийняте і на засіданні комісії,оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків, що полягає у незабезпеченні необхідних умов проживання , виховання та утримання дитини, систематично зловживає алкогольними напоями. Заінтересована особа - [PERSON] в судовому засіданні просить призначити її опікуном над малолітньою [PERSON] При цьому пояснила, що вона познайомилась з дівчинкою [PERSON] , коли та перебувала в Козятинській ЦРЛ. Вона дізналася, що мама дівчинки випиває, до неї не навідується. Вона щодня стала навідуватись до дитини, приносила їй продукти харчування, одяг, іграшки, книги, по декілька годин проводити з дівчинкою. Коли стало питання щодо влашутвання дитини під опіку, то вона з чоловіком вирішили взяти дівчинку в свою родину. Дівчинка вже з березня місяця знаходиться в їхній родині , вони з чоловіком відносяться до неї як до своєї рідної дитини, їй в них подобається, дитина стала життєрадісною та просить не повертати її до мами. Суд, вислухавши позивача, прокурора, відповідача, думку органу опіки та піклування, зацікавлену особу, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити . Судом встановлено, що матір"ю малолітньої [PERSON], [INFO] є [PERSON], відомості про батька дитини зазначено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.7,8) Стаття 51 Конституції України, а також статті 150 і 180 Сімейного кодексу України встановлюють для батьків обов'язок виховувати та утримувати своїх дітей до їх повноліття. Крім цього, стаття 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ зобов'язує батьків виховувати дітей, піклуватись про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя, праці, розвивати їх особистість, повагу до прав, свобод людини та громадянина. Такий же обов'язок щодо виховання та розвитку дитини на батьків покладає і стаття 59 Закону України "Про освіту". У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до статті 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм насильства, образи чи зловживань, відсутності належного піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Судом на підставі пояснень представника позивача [PERSON], а також наявних у справі письмових документів достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] протягом тривалого часу ухиляються від виконання батьківських обов'язків відносно своєї неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], зокрема від її належного виховання та утримання, не забезпечує її, не створює їй будь-яких умов для існування та розвитку, не забезпечує її належними умовами проживання, лікуванням, одягом, засобами навчання, продуктами харчування тощо. Так, відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов малолітньої [PERSON] від 05.01.2016 року, в результаті обстеження житлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS], виявлено, що стан житла не задовільний та не відповідав санітарно-гігієнічним нормам, а тому було прийнято рішення вилучити дитину з родини та тимчасово влаштувати у родину сусідів,що проживають [INFO] (а.с.12) 20.10.2016 року в результаті обстеження житлово-побутових умов малолітньої [PERSON], виявлено, що що стан житла в якому проживає малолітня не задовільний та не відповідав санітарно-гігієнічним нормам, а тому було прийнято рішення вилучити дитину з родини та помістити у дитяче відділення "Козятинська ЦРЛ Козятинської районної ради" (а.с.17) Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов малолітньої [PERSON] від 17.03.2017 року виявлено, що з моменту останнього вилучення у будинку де мешкає родина житлово- побутові умови не змінилися, а тому згідно висновку комісії дитину терміново вилучено з родитни та поміщено у дитяче відділення КП "Козятинська ЦРЛ Козятинської районної ради"(а.с.20,21) Однак, незважаючи на прийняті заходи, відповідач [PERSON] продовжує ухилятись від належного виховання малолітньої [PERSON]. Така поведінка відповідача свідчить про її ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню малолітньої [PERSON] З висновку комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Козятинської міської ради встановлено, що виконком вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] Миколаївну по відношенню до малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 30-31). Так, відповідно до ч.2 ст.164 СК України батько або мати можуть бути позбавлені батьківських прав відносно дитини, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по її вихованню. Аналізуючи вказану норму суд приходить до висновку про те, що ухилення від виконання обов'язку по вихованню дитини є актом свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій і не бажає цього робити в майбутньому. В п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В п.16 цієї ж постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені факти як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, при цьому, малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своїми батьками. Таким чином, в ході судового розгляду справи отримані достовірні відомості, які свідчать про навмисне та злісне невиконання відповідачем своїх обов'язків по вихованню малолітньої доньки - [PERSON]. Згідно із ст. 243 СК України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Статтею 244 СК України, передбачено, що опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Судом встановлено, що [PERSON] сама виявила бажання стати опікуном, є дієздатною, повнолітньою особою, яка не зловживає спиртними чи наркотичними засобами, має постійне місце проживання та роботи і здатна матеріально підтримувати дитину. Її особисті якості, здатність до виховання дитини та ставлення до нього в суду сумнівів не викликають. [PERSON] зібрано всі необхідні документи для призначення її опікуном малолітньої дитини та перешкоди для цього відсутні.Остання пройшла курси підготовки опікунів, піклувальників, прийомних батьків-вихователів дитячих будинків сімейного типу та її реомендовано включити в Єдиний електронний банк як потенційного опікуна. Таким чином, є всі наявні підстави для призначення [PERSON] опікуном малолітньої [PERSON] На підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Нормами ч.2 ст.166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що у судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по її вихованню дитини, її матеріальному утриманню, своєю безвідповідальною поведінкою травмує психічне здоров,я дитини, що перешкоджає її нормальному гармонічному розвитку, а тому є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, а отже позовні вимоги суд вважає обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Що стосується вимог позивача про стягнення аліментів, то вони також підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідач хоч і не працює, але є працездатною особою, інших утриманців не має, тому зобов'язаний працевлаштуватися та сплачувати аліменти на утримання доньки у запропонованому позивачем розмірі. При цьому суд враховує, що заперечень проти позову та жодних доказів щодо неможливості сплати аліментів відповідач суду не надав, навпаки проти їх стягнення не заперечував. Встановленим в судовому засіданні фактам відповідають правовідносини, які регулюють умови та порядок позбавлення батьківських прав, а також з аліментних обов'язків батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей. За наведених обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь держави, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за розгляд судом вимоги про стягнення аліментів.

Outcome: approved