Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала в шлюбних відносинах з 17.06.1995 по 04.03.2013. Шлюб між ними розірвано 04 березня 2013 року, на що вказує рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області. Від даного шлюбу є дочка - [PERSON] [INFO] . На даний час [PERSON] є повнолітньою, однак продовжує навчатись у Національному університеті харчових технологій Міністерства освіти і науки України (платна основа денної форми навчання), термін навчання складає з 01.09.2019 по червень 2024 року. Відповідно до договору про надання освітньої послуги №509-БТд0435 від 01.08.2019 вартість освітньої послуги становить за рік 19700 грн. (п.5.3 Договору). Враховуючи, що в їхньої дочки [PERSON] денна форма навчання, вона не має можливості влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Окрім витрат на оплату навчання, витрати на навчання в університеті включають в себе оплата за проживання в гуртожитку, придбання необхідної літератури та канцелярського приладдя, харчування, проїзд та інші витрати пов`язані з розвитком матеріально-технічної бази коледжу. В цілому витрати їхньої дочки в один місяць навчання становлять приблизно 6000 грн. Зокрема, оплата за навчання, становить 1641 грн. на місяць, проїзд з м.Монастирище в м.Київ і у зворотньому напрямку 500 грн., двічі на місяць - 1000 грн.; оплата за проживання в гуртожитку 433 грн. на місяць; харчування 70 грн. на день, що становить 2100 грн. на місяць, проїзд з місця проживання в гуртожитку, що по [ADDRESS] до навчального закладу, що по [ADDRESS] і у зворотньому напрямку 30 грн. в день, протягом 20 робочих днів, що становить 600 грн. на місяць, придбання необхідних підручників, зошитів та іншого канцелярського приладдя, а також витрати пов`язані з навчальним процесом в університеті, в цілому близько 300 грн. на місяць. Не дивлячись, що вона офіційно працевлаштована, однак її заробітна плата в розмірі 4723 грн. не дозволяє їй самостійно забезпечувати дочку всім необхідним за час її навчання, оскільки вимушена самостійно сплачувати комунальні платежі за житло, що становить близько 3000 грн. на місяць, а інших доходів не має. Відповідач офіційно не працевлаштований, однак має дохід, так як проводить роботи по встановленні та налаштуванні кондиціонерів в м.Монастирище та за межами міста, отримуючи при цьому прибуток, що становить близько 2500 грн. лише за встановлення та налаштування однієї одиниці, у зв`язку з чим має змогу утримувати їхню спільну дитину. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання в розмірі 2500 грн. щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання, тобто до 30.06.2024 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з"явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. На адресу суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнає частково, а саме стягнення з нього аліментів в сумі 1000 грн., оскільки він має статус безробітного, перебуває на обліку в Монастирищенському РЦЗ, офіційно ніде не працевлаштований, має можливість сплачувати аліменти лише в такій сумі. В судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] не з"явилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність. При винесенні судового рішення покладається на думку суду. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши викладені у заяві по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, що підтверджується копією рішення Монастирищенського районного суду від 04.04.2013, яке вступило в законну силу 19.03.2013 (а.с.5). Судом встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін є повнолітня дочка - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.02.2002, актовий запис № 16, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області (а.с.6) Згідно довідки № 19/20-163 від 24.09.2019 [PERSON] , навчається у Національному університеті харчових технологій на денній формі навчання на першому курсі. Закінчує навчання у червні 2024 року (а.с.8). Згідно договору № Б09-БТд 0435 про надання освітньої послуги між Національним університетом харчових технологій та [PERSON] , [PERSON] від 01.08.2019, форма навчання денна, ступінь вищої освіти бакалавр, строк навчання з 01.09.2019 по 30.06.2023, загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання на момент укладення договору становить: 78800 грн, за перший календарний рік навчання вартість освітньої послуги становить: 19700 грн. (а.с.9, 10). Згідно копії квитанцій АТ КБ Приватбанк № 0.0.1437711391.1 від 16.08.2019 [PERSON] сплатила Національному університету харчових технологій за навчання [PERSON] - 9850 грн, № 0.0.1564773301.1 від 24.12.2019 [PERSON] сплатила Національному університету харчових технологій за навчання [PERSON] - 9850 грн (а.с.11). Згідно копії квитанцій АТ КБ Приватбанк № 0.0.1546299422.1 від 09.12.2019 [PERSON] сплатила Національному університету харчових технологій за проживання в гуртожитку [PERSON] - 2600 грн, № 0.0.1437717619.1 від 16.08.2019 [PERSON] сплатила Національному університету харчових технологій за проживання в гуртожитку [PERSON] - 2600 грн, (а.с.11). Згідно Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.7) Відповідно до довідки № 647 від 12.05.2020, виданої виконавчим комітетом Монастирищенської міської ради [PERSON] склад її сім`ї становить: дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог ч.1 ст.199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов"язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частина 1 ст. 199 СК України, зобов`язує батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, надавати їм матеріальну допомогу, але лише за умови, що батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Згідно ч. 3 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд вважає, що позивач не надала суду доказів, що відповідач має можливість сплачувати аліменти (надавати матеріальну допомогу), саме в сумі 2500 грн. щомісячно. Натомість, відповідачем надано суду докази, які підтверджують той факт, що він ніде не працевлаштований, має статус безробітного (а.с. 32). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем не доведено наявність обставин, передбачених ст. 199 СК України, для задоволення позову в повному обсязі, а тому враховуючи, що відповідач визнає позов частково, а саме в розмірі 1000 грн. щомісячно, суд вважає, що саме в такому розмірі слід стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини, задоволивши позов частково. В задоволенні позову в іншій частині, з вищеописаних підстав необхідно відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача стягнути на користь держави судовий збір. Суд вважає за необхідне на підставі ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved