Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

ТОВ "Перший український експертний центр" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зобов»язання приведення системи гарачого водопостачання приміщення квартири у попередній стан. Мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS], а будинок знаходиться на обслуговуванні позивача. 26 січня 2016 року працівниками позивача було проведено обстеження приміщення квартири [NUMBER] того ж будинку, що знаходиться поверхом вище квартири відповідачки /по стояку/ й за результатами заміру води, встановлено, що температура гарячого водопостачання у ванній кімнаті становить 420 С. Причиною зниження температури гарячого водопостачання у квартирі [NUMBER] є те, що у квартирі [NUMBER], яка знаходиться по стояку нижче, виконано втручання /перепланування/ системи циркуляції гарячого водопостачання, а саме - перенесено стояк гарячого водопостачання та встановлено додаткову рушникосушарку, чим здійснено порушення системи циркуляції гарячого водопостачання, що впливає на якість гарячого водопостачання інших квартир будинку. Проектно-дозвільної документації на встановлення додаткового приладу гарячого водопостачання відповідачка не має. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], діюча на підставі довіреності від 04 липня 2016 року (а.с.38), позовні вимоги підтримала з тих же підстав та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с.31, 35-36). За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача. Суд, вислухавши пояснення позивача, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні дотавини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають відмові у задоволенні із наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею та мешканкою квартири [ADDRESS] (а.с.19, 20-21). Згідно акту, складеного майстром ТОВ "Перший український експертний центр" від 26 січня 2016 року про те, що працівниками позивача було проведено обстеження приміщення квартири [NUMBER] того ж будинку, що знаходиться поверхом вище квартири відповідачки /по стояку/ й за результатами заміру води, встановлено, що температура гарячого водопостачання у ванній кімнаті становить 420 С. Причиною зниження температури гарячого водопостачання у квартирі [NUMBER] є те, що у квартирі [NUMBER], яка знаходиться по стояку нижче, виконано втручання /перепланування/ системи циркуляції гарячого водопостачання, а саме - перенесено стояк гарячого водопостачання та встановлено додаткову рушнико сушарку, чим здійснено порушення системи циркуляції гарячого водопостачання, що впливає на якість гарячого водопостачання інших квартир будинку. Проектно-дозвільної документації на встановлення додаткового приладу гарячого водопостачання відповідачка не має (а.с. 15). Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Проте, порушення прав позивача судом не встановлено. Так, матеріали справи про це не містять, й в ході розгляду справи по суті не доповненні ними. За таких підстав суд розцінює позицію позивача такою, що будується на припущенні, оскільки останній лише припускає про факт переобладнання системи гарячого водопостачання та можливі негативні наслідки вказаного переобладнання саме мешканцем квартири [NUMBER], при цьому останні не досліджені в цій квартирі, яка на думку позивача, є джерелом порушення, відповідно й не встановлені. Обставини справи, відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов"язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проте позивач, звертаючись до суду, не надав достовірності, повноти доказів, які обґрунтовують його вимоги. Судове рішення - акт судового розгляду справи будь-якого виду провадження, яке відповідно до ст. 124 Конституції України, ухвалюється судами іменем України і є обов»язковими до виконання на всій території України. У цивільному судочинстві судове рішення виноситься по суті правових вимог місцевими загальними судами, а у разі зміни судового рішення по суті - в апеляційному і в касаційному порядку. Діюче процесуальне законодавство, з урахуванням постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» зазначає, що рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість судового рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення. В судовому засіданні, відповідно до вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України, за положенням якої суд сприяє всебічному і повному з»ясуванню обставин справи, судом запропоновано позивачу уточнити зміст вимог, проте позивачем позовні вимоги не уточнені. Відповідно, судом встановлено, що матеріали справи не містять технічних розмірів конструкції, які мали б бути досліджені експертом /інженером/ в квартирі [NUMBER], яка на думку позивача, є джерелом порушення, та їх технічні розрахунки, здійснені відповідальною особою - інженером, й в складі комісії, та покладені в основу позовних вимог. Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими статтею 11 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки позивачем ставиться вимога в редакції, яка не допускає ухвалення рішення, яке буде зрозумілим для його виконання, а суд при постановленні рішення не може виходити за межі позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову й з цих підстав. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимогипозивача не доведені, обставини, викладені в позовній заяві не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, оскільки вони взагалі відсутні, відтак законні підстави для задоволення позову судом не встановлені. На підставі вищевикладеного, Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: dismissed