Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

16.03.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача [PERSON], який мотивувала тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано у 1998 році. Від шлюбу сторони мають двоє дітей:сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу залишились мешкати з позивачкою та знаходяться на її утриманні. За судовим рішенням аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини були стягнуті з відповідача до їх повноліття. На даний час виплата аліментів на них припинена. Однак на даний час син навчається на 3 курсі денного відділення Львівської філії приватного вищого навчального закладу "Європейський універститет" на контрактній основі, а дочка - на 1 курсі факультету геодезії НУ "Львівська політехніка". У зв"язку з навчанням діти потребують матеріальної допомоги, оскільки навчаються, не мають можливості працювати, їм необхідні кошти на оплату навчання, проїзд до місця навчання, одяг, харчування, придбання підручників. Батько дітей матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює, має регулярну заробітну плату. Просить стягнути з відповідача із врахуванням уточнених позовних вимог на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] та повнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у зв"язку з їхнім навчанням у розмірі у розмірі 350 (триста п"ятдесять) грн. на кожного щомісячно, починаючи з 16.03.2016 року і до закінчення дітьми навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні уточнені вимоги позовної заяви підтримала та просила їх задовольнити із підстав вказаних у позові. Відповідач у судове засідання повторно не прибув, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, заяву про розгляд справи у його відсутність не надав, причини неявки не повідомив. Суд, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, приходить до висновку, що відповідно до ст.224 ЦПК України слід провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про народження(а.с.4,5). [PERSON] навчається на 3 курсі денного відділення Львівської філії приватного вищого навчального закладу "Європейський універститет", на контрактній основі, закінчення навчання 30.06.2017 року, форма навчання - контрактна (а.с.12,14). [PERSON] навчається на 1 курсі факультету геодезія НУ "Львівська політехніка", термін навчання [INFO] року (а.с.13). Після розірвання шлюбу діти сторін залишились проживати з матір"ю - позивачкою у справі і на даний час проживають у [ADDRESS].(а.с.15). На підставі виконавчого листа, який виданий 13.03.2000 року Жидачівським районним судом Львівської області, з відповідача на користь позивачки на утримання двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON],[INFO] та дочки - [PERSON],[INFO] були стягнуті аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу щомісячно до повноліття дітей (а.с.6,7). На даний час [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO], досягли повноліття і виплата аліментів на їх утримання припинена. Позивачка не працює та не має інших видів доходів. Згідно із ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком, повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Оцінивши обставини справи, надані суду докази в їх сукупності, суд вважає доведеною ту обставину, що син та дочка сторін [PERSON] та [PERSON] у зв"язку з навчанням потребують матеріальної допомоги з боку батька, оскільки форма навчання сина відбувається на контрактній основі, дочка - на бюджеті і це потребує матеріальних витрат на оплату навчання, проїзд до місця навчання, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання. Позивачка [PERSON], з якої мешкають [PERSON] та [PERSON] та на утриманні якої фактично знаходяться, надає дітям посильну матеріальну допомогу. Суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON], як батько може надавати сину та дочці матеріальну допомогу, оскільки працездатний, має регулярний дохід. Ніяких належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості надання матеріальної допомоги сину та дочці у зв"язку з навчанням відповідач суду не надав, до суду не прибув, свої заперечення щодо позову на виказав, будучи при цьому належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд відповідно до ст.182, 200 СК України враховує те, що діти сторін [PERSON] та [PERSON] здорові, матеріально не забезпечені, відповідач працездатний, здоровий, ніяких належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, які могли вплинути на визначення розміру аліментів, відповідач суду не надав. За вищевказаних обставин, а також виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає доцільним визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки- 350 грн. щомісячно на кожну дитину, і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23-х років,задовольнивши уточнений позов. При цьому, суд вважає необхідним стягнути аліменти з дня пред"явлення даного позову, тобто з 16 березня 2016 року відповідно до ст.191 СК України, дія якої відповідно до ст.201 СК України розповсюджується на спірні правовідносини, оскільки аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно із ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд приходить до висновку, що слід допустити негайне виконання рішення в частини стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved