Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного сторонами 28.08.2010 року, під час якого у них [INFO] року народилася донька [PERSON], мотивуючи свої вимоги щодо розірвання шлюбу несумісністю характерів подружжя та постійними сімейними сварками, в зв"язку з чим сторони на даний час не підтримують подружніх відносин. У судовому засіданні позивачка підтримала позов і викладені у позовній заяві обставини справи, вказавши, що вона на даний час фактично створила нову сім"ю. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши пояснення вказаних осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3,4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Отже, відповідно до ст. ст. 24,110 СК України шлюб являється вільним союзом чоловіка та жінки і кожен із подружжя вправі ставити питання про його розірвання, якщо виниклі між подружжям відносини не задовольняють інтереси тієї чи іншої сторони. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, що випливає з роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя". Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебувають в шлюбі з 28.08.2010 року, під час якого у них [INFO] року народилася донька [PERSON], яка на даний час проживає з матір"ю, що підтверджується довідкою Чуднівської міської ради від 08.08.2014 року № 1689. Судом встановлено, що на даний час сторони фактично не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не ведуть спільне господарство та проживають окремо, а позивачка фактично створила нову сім"ю, проживаючи з іншим чоловіком. Отже, між позивачкою та відповідачем склалися відносини, які перешкоджають збереженню сім"ї, і позивачка категорично настоює на розлученні, не бажаючи поновлювати подружні відносини та втративши почуття поваги та любові до чоловіка, який, в свою чергу, такожпідтримує вказану вимогу. При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що сім'я сторін існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, а тому не бачить причин для відмови у задоволенні позовних вимог. З огляду на позицію позивачки, після розірвання шлюбу її прізвище слід залишити шлюбне "[PERSON]". Зважаючи на проживання з матір"ю малолітньої дитини, з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені останньою судові витрати по сплаті судового збору, на що той погоджується. На підставі викладеного,

Outcome: approved