Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить: - позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; - позбавити [PERSON] , [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 усіх видів доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь особи чи установи, яка у подальшому буде здійснювати догляд за ними; - стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 усіх видів доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь особи чи установи, яка у подальшому буде здійснювати догляд за ними; - стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 усіх видів доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь особи чи установи, яка у подальшому буде здійснювати догляд за ними; В обгрунтування вимог вказано, що з 15.11.2019 року малолітні діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку Служби у справах дітей як діти, які проживають в сім"ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов"язків. Матір [PERSON] злісно та систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, а саме не створює належних та безпечних умов для проживання дітей, не забезпечує їм належних та безпечних умов для проживання дітей, не забезпечує їм належного лікування та догляду, матір зловживає спиртними напоями. У серпні 2020 року [PERSON] застосувала фізичне насильство до сина - [PERSON] 09.09.2020 року. Дітей було вилучено та поселено у будинок дитини, оскільки їх подальше перебування в родині матері становило безпосередню загрозу їх життю та здоров`ю. У позові указано, що батьки дітей - [PERSON] та [PERSON] відмовилися забрати дітей до себе на виховання та утримання. На підставі чого, в інтересах неповнолітніх дітей, позивач просить позбавити батьківських прав відповідачів та стягувати аліменти на утримання дітей. Від представника позивача - Баб`яка М.М. 05.05.2021 року надійшла заява про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про проведення розгляду справи без його участі. Від представника третьої особи - Органу опіки та піклування - Кур`яти В.Ц. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, підтримав заявлені позовні вимоги. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст. 211 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 17, 18). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 19). 06.10.2018 року, 02.10.2019 року, 30.06.2020 року, 01.09.2020 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були доставлені працівниками поліції до КУ «Дитяча лікарня ім. В.Й. Башека» Житомирської міської ради, у зв`язку з тим, що були залишені без батьківського піклування (а.с. 24, 25, 27, 28). 19.10.2018 року, 25.10.2018 року було обстежено умови проживання неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та встановлено задовільні умови квартири (а.с. 29, 30). 18.10.2019 року Службою у справах дітей складено висновок про оцінку потреб сім`ї [PERSON] та неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , де встановлено, що основними ознаками та чинниками, що спричиняють складні життєві обставини сім`ї є низький виховний потенціал, зловживання спиртними напоями, відсутність належних умов для проживання дітей; стан задоволення потреб дітей - незадовільний, матір потреби дітей не задовольняє, фактори сім`ї та середовища негативно впливають на розвиток та виховання дітей (а.с. 32). 15.11.2019 року неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] поставлено на облік в службі (управлінні) у справах дітей Житомирської міської ради, у зв`язку з ухиленням батьків від виконання своїх обов`язків (а.с. 20). Згідно відповідей Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №19 м. Житомира від 19.09.2019 року, 02.10.2019 року, 09.12.2019 року, 30.01.2020 року, 04.03.2020 року спеціалістами соціально-психологічної служби школи неодноразово здійснено вихід у родину [PERSON] , проте до наданих рекомендацій [PERSON] не дослухається, про відсутність дітей у школі класних керівників не попереджає. Зі слів неповнолітньої [PERSON] вхідні двері квартири не замінені, в квартирі холодно, отоплення приміщення здійснюється газовою плитою. [PERSON] більшість часу знаходиться у бабусі, пропускає заняття без поважних причин, не виконує домашні завдання. З матір`ю [PERSON] зв`язатись не завжди вдається, остання уникає спілкування із адміністрацією школи (а.с. 33-41). 10.07.2020 року Житомирським міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді повідомлено Службу у справах дітей Житомирської міської ради, що станом на 10.07.2020 року центром зафіксовано невиконання матір`ю батьківських обов`язків, [INFO] [PERSON] продовжує зловживати спиртними напоями, самоусунулась від виконання батьківських обовязків, на спробу фахівців соціальної роботи провести профілактичну роботу поводила себе агресивно, не йшла на контакт, до житлового приміщення не допускала; місце перебування дітей на час візиту встановити не вдалося, мати перебувала в стані, який нагадував алкогольне сп`яніння. Крізь відчинене вікно було видно захаращений пляшками з-під алкогольних напоїв стіл. На зустріч 09.07.2020 року з завідуючою ДНЗ № 63, про яку фахівцем соціальної роботи було домовлено, [PERSON] не з`явилась (а.с. 42). 25.08.2020 року [PERSON] , 2011 року народження взято на облік дітей, як такого, що зазнав фізичного насильства (а.с. 21). Згідно листа начальника Житомирського відділу поліції від 02.01.2020 року, в ході перевірки належного виконання батьківських обовязків [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , було встановлено, що остання на вихованні має трьох неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , але належним чином не виконує батьківських обов"язків, систематично зловживає спиртними напоями, неодноразово залишала дітей без опіки та піклування, не створила належних умов проживання для дітей (а.с. 23). З викладеного вище в сукупності вбачається, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дітей. Відповідач [PERSON] проживає фактично у с. Заріччя Овруцького району. Службою у справах дітей Овруцької міської ради було відвідано сім`ю [PERSON] у квітні 2021 року про що складено відповідний акт від 28.04.2021 р. Зі змісту акту вбачається, що в будинку проживають [PERSON] , його батьки - [PERSON] та [PERSON] . За місцем проживання умови проживання незадовільні, антисанітарія, прибудинкова територія занедбана, [PERSON] має третю групу інвалідності (наслідки інсульту) та потребує сторонньої допомоги. За [PERSON] доглядає його матір - [PERSON] , яка не виявила наміру забрати дитину [PERSON] та вказала, що не зможе надати дитині належне виховання. [PERSON] подано до суду зустрічну заяву про оспорення батьківства та виключення йогоз актового запису про народження дитини, оскільки він з 2009 року з відповідачем не проживав та не може бути біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 05.05.2021 р. зустрічна позовна заява виділена в окреме провадження. Не може бути позбавлена батьківських прав особа, яка не виконує своїх батьківських обов`язків внаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших незалежних від неї причин, тривалого відрядження, утворення перешкод з боку іншого з батьків, з яким проживає дитина відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3. Доказів щодо ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дітей суду не надано. Разом з тим, відповідач [PERSON] заперечував щодо позбавлення його батьківських прав відносно його дочки - [PERSON] , пояснював, що належним чином виконує свої батьківські права, спілкується з дочкою, приймає участь у її вихованні, забезпечує її продуктами харчування. В період з 29.05.2020 року по 03.12.2020 року [PERSON] перебував на службі в м. Сєвєродонецьк Луганської області (а.с. 173). На підставі судового наказу, виданого Богунським районним судом м. Житомира від 28.05.2019 року із [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 17.04.2019 року та до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку заборгованості від 10.02.2021 року Богунського ВДВС у м. Житомирі, [PERSON] сплачує аліменти щомісяця з жовтня 2019 року, та станом на 01.02.2021 року борг по аліментах становить 2601,19 грн (а.с. 185-186). Відповідно до ст. 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11.07.2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (§ 76). Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 2 ст. 155 Сімейного кодексу України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до частин 3, 4 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Згідно ч. 1 ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 року роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - це акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, мати (батько) можуть вважатися такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, якщо вона (він) не проявляють про неї батьківської турботи, хоча мають таку можливість. Беручи до уваги, що з письмових доказів підтверджується та обставина, що відповідач [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків належним чином, не бере участі у вихованні дітей, не турбується про їх фізичний, духовний та моральний розвиток при цьому, відомостей про те, що відповідачу чиняться перешкоди у здійсненні своїх батьківських прав та обов`язків матеріали справи не містять, на підставі чого суд дійшов висновку, що такі дії відповідача є свідомою поведінкою та є доцільним позбавлення батьківських прав. Згідно частин 2, 3 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів (Відомості Верховної Ради (ВВР), 2017, № 25, ст.291), який набрав чинності 08.07.2017 року, внесено зміни до Сімейного кодексу України. Так, відповідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, у статті 182 СК України законодавець, з метою захисту та забезпечення права дитини на належне утримання, закріпив, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного, беручи до уваги, що з письмових доказів підтверджуються ті обставини, що [PERSON] протягом тривалого часу не бере участі у вихованні дітей та ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не турбується про фізичний, духовний та моральний розвиток дітей, попередження та профілактичні бесіди не призвели до переусвідомлення [PERSON] важливості значення статусу матері у житті дітей та до належного виконання батьківських обов`язків, суд дійшов висновку про наявність підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей. Враховуючи викладене вище та положень статей, що регулюють порядок призначення аліментів, суд вважає за необхідне стягувати з [PERSON] аліменти на утримання трьох дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів її доходу. Виходячи із встановлених судом обставин щодо виконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків відносно [PERSON] , суд дійшов висновку, що відповідачем спростовано доводи позову в частині щодо невиконання ним батьківських обов`язків. Крім того, з [PERSON] на підставі судового рішення вже стягуються аліменти на утримання [PERSON] , відомостей про перегляд судового наказу відсутні, а тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у цій частині. Суд відмовляє в задоволенні позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів щодо відповідача [PERSON] , оскільки з наданих доказів вбачається, що останній має третю групу інвалідності (наслідки інсульту) та потребує сторонньої допомоги, тобто не приймає участі в вихованні дітей з незалежних від нього причин, інших належних та переконливих доказів того, що останній свідомо ухиляється від виконання батьківських обов"язків та не приймає участь у вихованні дітей суду не надано. На підставі ст. 141 ЦПК України, виходячи з обсягу задоволених позовних вимог, суд стягує з відповдіачів на користь держави судовий збір по позовній вимозі про стягнення аліментів (по 908,00 грн з кожного) та по позовній вимозі про позбавлення батьківських прав (по 908,00 грн з кожного).

Outcome: partial