Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

05.10.2015 року [PERSON], який діє від імені та в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом про поновлення на роботі, відшкодування моральної шкоди до Національного університету харчових технологій, третя особа ректор Національного університету харчових технологій [PERSON] В обґрунтування заявлених вимог представником позивача зазначено, що 12.03.2012 року між [PERSON] та Національним університетом харчових технологій (надалі по тексту НУХТ) було укладено контракт № 1052 з науково-педагогічним працівником. Відповідно до зазначеного контракту, позивача було прийнято на посаду декана факультету економіки і менеджменту НУХТ на строк з 12.03.2012 року по 11.03.2019 року. Наказом № 270-К від 20.05.2015 року [PERSON] звільнено з посади декана факультету економіки і менеджменту НУХТ на підставі п. 4 ст. 40 Кодексу законів про працю України за прогули без поважних причин. Наказом ректора НУХТ від 01.09.2015 року № 530-К внесено зміни до наказу від 20.05.2015 року № 270-К, пункт 1.1. якого доповнено наступним змістом: «Датою звільнення к.пед.н., доцента [PERSON] з посади декана факультету економіки і менеджменту за прогули без поважних причин, відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України, вважати наступний день після закінчення періоду тимчасової непрацездатності, а саме, 01.09.2015 року». Крім того, цим же наказом було розірвано контракт з науково-педагогічним працівником, а саме, з позивачем, [PERSON] від 12.03.2012 року № 1052, зроблено розпорядження бухгалтерії про виплату [PERSON] грошової компенсації за 30 календарних днів невикористаної відпустки». Вважає, що [PERSON] звільнили незаконно, накази ректора НУХТ [PERSON] від 20.05.2015 року № 270-К, та від 01.09.2015 року № 530-К є протиправними та такими, що не відповідають фактичним обставинам, у зв»язку з чим розірвання контракту № 1052 з [PERSON] є незаконним з огляду на наступне. Підставою для звільнення позивача, [PERSON], з займаної посади відповідно до наказу від 20.05.2015 року № 270-К є службова записка проректора [PERSON] з резолюцією ректора [PERSON], акти від 18.05.2015 року, від 19.05.2015 року та заяви [PERSON] Зміст службової записки [PERSON] до відома [PERSON], недоведений. В акті від 18.05.2015 року зазначено, що [PERSON] був відсутній на робочому місці у п»ятницю, 15.05.2015 року протягом усього робочого дня. В акті від 19.05.2015 року зазначено, що позивач, [PERSON] у період з 01.04.2015 року по 19.05.2015 року був відсутній на робочому місці більше чотирьох годин, 02-04 квітня, 08-10 квітня, 17 квітня, 23 квітня, 24 квітня, 25 квітня, 28 квітня, 30 квітня, 12 травня, 13 травня, 19 травня 2015 року. Вищевказані обставини є надуманими, необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності, оскільки позивач був присутній на робочому місці, у вказані дні протягом усього робочого часу, що підтверджується відповідними табелями обліку робочого часу. Акт від 19.05.2015 року містить 19 випадків порушення [PERSON] трудової дисципліни, проте посадовими особами НУХТне вчинялись дії, спрямовані на притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності, встановленої ст. 147 КЗпП України, що свідчить про надуманість та недостовірність викладених у вказаному Акті обставин. В порушення вимог ч. 1 ст. 149 КЗпП України, письмові пояснення від позивача, стосовно порушень, вказаних в Актах від 18.05.2015 року та від 19.05.2015 року, не відбирались, що доводить безпідставність підстав для розірвання трудового договору з [PERSON] Крім того, пунктом 9 контракту [PERSON] встановлено посадовий оклад в розмірі 3 609, 00 грн., та надбавка 150 % до посадового окладу за складність та напруженість в роботі, які виплачувались НУХТв повному обсязі за дні, в які він відповідно до Актів від 18.05.2015 року та 19.05.2015 року був відсутній на робочому місці. Відповідно до виписок по рахунку № 5168742019377567 від 30 вересня 2015 року в ПАТ "Приват Банк", на який позивач отримував заробітну плату, в розмірі та в порядку, визначеному в контракті № 1052, що є підтвердженням того, що [PERSON] працював повні робочі дні, оскільки з нього не утримувались кошти за фактично невідпрацьований час. При підписанні наказів від 20.05.2015 року № 270-К та від 01.09.2015 року № 530-К ректором НУХТ не дотримано вимог ч. 3 ст. 149 КЗпП, відповідно до якої при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Також зазначив, що крім встановлення самого факту відсутності працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня визначальним фактором для вирішення питання про звільнення з роботи є з"ясування поважності причин його відсутності. У зв"язку з незаконним звільненням за час вимушеного прогулу відповідач має сплатити позивачу заробітну плату в сумі посадового окладу декана факультету економіки і менеджменту, та 150 % надбавки до посадового окладу згідно пункту 9.3 контракту від 12.03.2015 року № 1052. Крім того, зазначив про те, що неправомірні дії керівництва відповідача призвели до внутрішніх страждань позивача, оскільки внаслідок погіршення стану здоров"я, останній протягом тривалого часу був вимушений лікуватись в амбулаторному режимі, що підтверджується відповідними доказами - листками непрацездатності. Просив скасувати наказ Національного університету харчових технологій від 20.05.2015 року № 270-К про звільнення [PERSON] з посади декана факультету економіки і менеджменту та наказ ректора Національного університету харчових технологій від 01.09.2015 року № 530-К про внесення змін до наказу Національного університету харчових технологій від 20.05.2015 року № 270-К; поновити [PERSON] на посаді декана факультету економіки і менеджменту Національного університету харчових технологій; стягнути з Національного університету харчових технологій на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.09.2015 року по 30.09.2015 року в розмірі посадового окладу декана факультету економіки і менеджменту та надбавку 150 % до посадового окладу за складність та напруженість у роботі; стягнути з Національного університету харчових технологій на користь [PERSON] завдану моральну шкоду в сумі 20 000, 00 грн. Представник позивача у судовому засіданні заявлені вимоги з зазначених у позовній заяві підстав підтримав тільки в частині скасування наказу про звільнення та поновлення [PERSON] на посаді декана факультету економіки і менеджменту Національного університету харчових технологій, а також у частині стягнення з Національного університету харчових технологій на користь [PERSON] 20 000, 00 грн. на відшкодування моральної шкоди. Представник відповідача проти позову заперечувала, зазначивши, що вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними з огляду на наступне. [PERSON], кандидат педагогічних наук, на підставі наказу № 671-к від 06.10.2011 року прийнятий на посаду доцента кафедри українознавства з 06.10.2011 року до проведення конкурсу. Одночасно на нього покладено виконання обов"язків декана факультету економіки і менеджменту до призначення у встановленому законом порядку. Наказом № 173-к від 12.03.2012 року [PERSON] переведений з посади доцента кафедри українознавства на посаду декана факультету економіки і менеджменту як обраний за конкурсом на 7 років з 12.03.2012 року по 11.03.2019 року на умовах, викладених у контракті № 1052. Відповідно до умов контракту № 1052 від 12 березня 2012 року працівник зобов"язується виконувати роботу, визначену цим контрактом, а роботодавець зобов"язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи. Працівник зобов"язується додержуватись вимог Закону України "Про вищу освіту", виконувати навчальну, методичну, наукову і виховну роботи, передбачені в індивідуальному робочому плані, дотримуватись встановленого графіка робочого часу. Згідно з пунктом 13 контракт припиняється, зокрема, з ініціативи роботодавця до закінчення строку дії контракту з підстав, передбачених чинним законодавством (ст.ст. 40, 41 КЗпП України). Наказом від 20 травня 2015 року № 270к [PERSON] звільнено з посади декана факультету економіки і менеджменту за прогули без поважних причин, п. 4 ст. 40 КЗпП України. Датою звільнення є наступний день після закінчення періоду тимчасової непрацездатності. Наказом від 01 вересня 2015 року № 530к доповнено наказ № 270к від 20 травня 2015 року наступним пунктом: датою звільнення [PERSON] з посади декана факультету економіки і менеджменту за прогули без поважних причин (п. 4 ст. 40 КЗпП України) вважати наступний день після закінчення періоду його тимчасової непрацездатності, а саме 01 вересня 2015 року. Розірвати контракт від 12 березня 2012 року № 1052. Первинна профспілкова організація Національного університету харчових технологій на засіданні 01.09.2015 року у присутності [PERSON] надали згоду на його звільнення з посади декана факультету економіки і менеджменту за п. 4 ст. 40 КЗпП України за вчинення прогулів без поважних причин. У день звільнення, 01.09.2015 року, позивач отримав трудову книжку, що підтверджується його підписом у журналі обліку трудових книжок, запис за № 1578. Відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку НУХТ (з відповідними змінами) тривалість робочого дня для наукових працівників, працівників адміністративно-господарського та навчально-допоміжного складу становить 40 годин на тиждень, для наукових працівників 36 годин на тиждень. У НУХТ встановлюється такий режим роботи: початок роботи о 9-00, закінчення о 18-00 (у п"ятницю - 17-00), перерва для відпочинку та харчування з 13.00 до 13.48, вихідні - субота, неділя. Режим роботи для науково-педагогічних працівників встановлюється відповідно до розкладу занять та індивідуального робочого плану не більше 1548 годин на навчальний рік при середньо тижневій тривалості робочого часу не менше 36 годин. Декан факультету відноситься до категорії науково-педагогічних працівників, отже, середньоденна тривалість робочого тижня 36 годин, тривалість робочого дня декана відповідно становить 7 год. 12 хв. У Національному університеті харчових технологій діє контрольно-перепусткова система ("STOP-Net" 3.5 Учет рабочего времени Версия программи 3.5.1.400), яка фіксує, зокрема, час приходу працівника на роботу та час його виходу. Зазначена система призначена для автоматичного обліку робочого часу персоналу та контролю за дотриманням трудової дисципліни. Дані контрольно-перепусткової системи точно та неупереджено відображають фактичний робочий час працівника. [PERSON] систематично був відсутній на робочому місці без поважних причин. Після виявлення зазначених фактів, університет склав відповідні акти від 18 травня 2015 року та 19 травня 2015 року, у яких зафіксовано відсутність [PERSON] на роботі більше трьох годин. У своїх поясненнях від 20.05.2015 року [PERSON] про причини відсутності на роботі не пояснив та відповідних документів, які підтверджують поважність його відсутності на роботі не надав. 20 травня 2015 року перед засіданням Вченої ради Університету секретар факультету економіки і менеджменту повідомила ректора про те, що декан факультету захворів. Після виходу з лікарняного [PERSON] інших пояснень щодо поважності причин відсутності на роботі та будь-яких документів, які б підтверджували поважність причин відсутності на роботі у квітні та травні 2015 року, не надав. На засіданні первинної профспілкової організації НУХТ 01.09.2015 року він надав пояснення, відповідно до яких документи, які б підтверджували поважність причин відсутності на роботі, у нього відсутні. Крім того, зазначила, що НУХТ виявлено неправильність складення табелів обліку робочого часу, що зумовлено тим, що за квітень 2015 року, табель обліку робочого часу складено секретарем позивача, на яку покладено обов"язки табельника та підписано особисто позивачем, табель за травень 2015 року також складено секретарем позивача, який виконував обов"язки табельника та підписано в.о. декана, яка не перевірила достовірність даних, внесених табельником для подання до бухгалтерії. Через вказані причини у вересні 2015 року в.о. декана [PERSON] скоректовано помилково складені табелі обліку робочого часу шляхом складення табелів, які відповідають відпрацьованому позивачем часу. Необгрунтованими є й позовні вимоги про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок). З урахуванням цих норм, зокрема абз. 3 п. 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов"язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи. Положеннями розділу III Порядку передбачені види виплат, які не підлягають урахуванню при обчисленні середньої заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплати за час вимушеного прогулу, до яких, зокрема, відноситься допомога у зв"язку з тимчасовою непрацездатністю. За липень-серпень 2015 року позивач отримував допомогу у зв"язку з тимчасовою непрацездатністю, а відтак розмір середнього заробітку становить 0,0 грн. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди зазначила, що моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; спричинення працівникові моральних страждань, або втрата ним нормальних життєвих зв"язків, або виникнення у нього необхідності докладати додаткових зусиль для організації свого життя; існування причинного зв"язку між двома попередніми умовами. Позивач [PERSON] не зазначив, чим підтверджується факт моральних страждань та з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди. Також зазначила, що позивачем пропущені строки звернення до суду. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] з зазначених у запереченнях підстав у повному обсязі. Представник третьої особи ректора НУХТ [PERSON] проти позову заперечувала, з тих же підстав, що і відповідач, просила у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Заслухавши думку учасників судового розгляду справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені [PERSON], який діє від імені та в інтересах [PERSON] вимоги про поновлення на роботі, відшкодування моральної шкоди, не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.10.2011 року на підставі наказу № 671-к [PERSON], прийнятий на посаду доцента кафедри українознавства НУХТ з 06.10.2011 року до проведення конкурсу. Одночасно на нього покладено виконання обов"язків декана факультету економіки і менеджменту НУХТ до призначення у встановленому законом порядку (а.с. 52). 12.03.2012 року між НУХТ в особі ректора [PERSON] та [PERSON] укладено контракт № 1052 з науково-педагогічним працівником (а.с. 7-8). 12.03.2012 року на підставі наказу № 173-к [PERSON] переведений з посади доцента кафедри українознавства на посаду декана факультету економіки і менеджменту НУХТ, як обраний за конкурсом на 7 років з 12.03.2012 року по 11.03.2019 року на умовах, викладених у контракті № 1052 (а.с. 53). Відповідно до умов контракту, [PERSON] прийнято на посаду декана факультету економіки і менеджменту на строк з 12.03.2012 року по 11.03.2019 року, а пунктами 4, 6., 7, 11, 12, 14 визначено, що: працівник зобов"язується додержуватись вимог Закону України "Про вищу освіту", виконувати навчальну, методичну, наукову і виховну роботи, передбачені в індивідуальному робочому плані, дотримуватись встановленого графіка робочого часу; робочий час працівника визначається Правилами внутрішнього розпорядку НУХТ; тривалість робочого часу науково-педагогічного працівника з повним обсягом обов»язків становить не більше 1548 годин на навчальний рік при середньо тижневій тривалості 36 годин; у випадку невиконання чи неналежного виконання обов»язків, передбачених цим контрактом, сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства та цього контракту; спори між сторонами вирішуються в порядку, встановленому чинним законодавством; контракт припиняється з ініціативи роботодавця до закінчення строку дії контракту у випадках, передбачених законодавством (статтями 40, 41 КЗпП України) та цим контрактом. За даними п.п. 1.5., 4.1., 5.1., 5.1.2. Посадової інструкції декана факультету економіки і менеджменту затвердженої проректором з навчальної роботи [PERSON] 30.01.2012 року, декан факультету у своїй діяльності керується законодавством про працю, наказами та розпорядженнями ректора університету, проректора з навчальної роботи, статутом університету, посадовою інструкцією, іншими нормативними документами; відповідальність декана факультету визначається чинним законодавством, правилами внутрішнього розпорядку університету та його посадовою інструкцією; декан факультету економіки і менеджменту повинен знати: правила внутрішнього розпорядку НУХТ, посадову інструкцію декана факультету економіки і менеджменту (а.с. 55-59). За даними актів від 18.05., 19.05.2015 року складених проректором [PERSON], начальником відділу кадрів [PERSON], провідним юрисконсультом [PERSON], головою ППО [PERSON], а також заступником декана факультету економіки і менеджменту [PERSON], декан факультету економіки і менеджменту [PERSON] був відсутнім на робочому місці: у п»ятницю 15.05.2015 року протягом усього робочого дня; у період з 01 квітня по 19 травня 2015 року був відсутній більше чотирьох годин 02-04.04., 08-10.04., 23.04., 25.04., 27.04., 28.04., 30.04., 12.05., 13.05., 19.05., 17.04. та 24.04.2015 року - цілий день (а.с. 61, 62). Відповідно до службової записки від 20.05.2015 року проректора з науково-педагогічної та виховної роботи [PERSON] ректору НУХТ [PERSON], [PERSON] просила звільнити декана факультету економіки і менеджменту [PERSON] 20.05.2015 року за прогули без поважних причин (а.с. 60). Наказом ректора НУХТ [PERSON] від 20 травня 2015 року № 270к [PERSON] звільнено з посади декана факультету економіки і менеджменту за прогули без поважних причин, п. 4 ст. 40 КЗпП України. Датою звільнення є наступний день після закінчення періоду тимчасової непрацездатності. Підставою звільнення є службова записка проректора [PERSON] з резолюцією ректора [PERSON], акти від 18.05., 19.05.2015 року, заява [PERSON] (а.с. 9). За даними листків непрацездатності виданих філією № 2 КНП «Консультативно-діагностичний центр Голосіївського району», [PERSON] у період з: 20.05. по 15.06., 16.06. по 30.06., 01.07. по 30.07., 31.07. по 31.08.2015 року перебував на лікарняному (а.с. 16, 17, 18, 19). Як видно зі змісту витягу з протоколу № 10 від 01.09.2015 року первинної профспілкової організації НУХТ, профспілковою організацією було надано згоду на звільнення [PERSON] з посади декана факультету економіки і менеджменту за п. 4 ст. 40 КЗпП України за вчинення прогулів без поважних причин (а.с. 68). Наказом ректора НУХТ [PERSON] від 01 вересня 2015 року № 530к доповнено наказ № 270к від 20 травня 2015 року наступним пунктом: датою звільнення [PERSON] з посади декана факультету економіки і менеджменту за прогули без поважних причин (п. 4 ст. 40 КЗпП України) вважати наступний день після закінчення періоду його тимчасової непрацездатності, а саме 01 вересня 2015 року. Розірвати контракт від 12 березня 2012 року № 1052 (а.с. 10). За даними книги обліку трудових книжок ПВС № 931, [PERSON] було видано трудову книжку 01.09.2015 року, що підтверджується його підписом (а.с. 71-72). Відповідно до правил п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Відповідно до рекомендацій Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 року, викладених у пунктах 22,24: у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з»ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3,4,7,8 ст. 40 п. 1 ст. 41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1),148,149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника; при розгляді позовів про поновлення на роботі, осіб, звільнених за п.4 ст. 40 КЗпП, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв»язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов»язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу). Відповідно до правил статей 147, 147-1, 148, 149 КЗпП України: за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана,2) звільнення.; дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняти на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника; дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв»язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку; до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Звертаючись до суду з позовом про поновлення на роботі, представник позивача посилається на те, що підстави для звільнення [PERSON] є надуманими, необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності, оскільки позивач був присутній на робочому місці, у вказані дні протягом усього робочого часу, що підтверджується відповідними табелями обліку робочого часу. Як встановлено судом, позивача звільнено 20.05.2015 року, а 01.09.2015 року уточнено дату звільнення у зв»язку з закінченням періоду тимчасової непрацездатності з 01.09.2015 року, за прогули, вчинені 15.05. та у період з 01.04. по 19.05.2015 року, вчинення яких зафіксовано актами, складеними 18 та 19.05.2015 року. 20.05.2015 року [PERSON] звернувся з заявою до ректора НУХТ [PERSON] та голови ППО [PERSON], якою інформував останніх, що протягом 18-19 травня 2015 року на нього був здійснений тиск зі сторони адміністрації університету та примусове наполягання щодо його звільнення за згодою сторін. Також повідомив, що заяву про звільнення відмовився писати, посилаючись на Правила внутрішнього розпорядку НУХТ п. 12, затверджені трудовим колективом НУХТ 14.12.2006 року. 20 травня 2015 року йому були вручені акти від 18 та 19 травня 2015 року про його відсутність на робочому місці. Інформував, що в даний час він знаходився на консультації у лікаря. Так, за даними табелів обліку робочого часу за квітень та травень 2015 року, [PERSON] у період з 01.04. і по 19.05.2015 року перебував на робочому місці протягом усіх робочих днів і заробітна плата йому нарахована та виплачена за повні робочі місяці (а.с. 11-15, 73, 74). Представник відповідача стверджувала, що табель обліку робочого часу за квітень та травень 2015 року деканату факультету економіки і менеджменту містить недостовірну інформацію щодо перебування позивача на робочому місці, оскільки табель складався секретарем, яка була підлеглою позивачу та підписувався останнім, а тому в ньому не могла бути зафіксована інформація щодо відсутності позивача на роботі без поважних причин. Ці заперечення представника відповідача приймаються судом до уваги з огляду на те, що [PERSON] стверджує, що він міг бути відсутнім на робочому місці, оскільки посада, яку він обіймав вимагала його участі у вирішення ним питань за межами НУХТ, він не зобов»язаний бути присутнім на робочому місці протягом робочого дня та визнав, що міг бути відсутнім на робочому місці 15.05.2015 року, однак не протягом всього робочого дня, причини відсутності пояснити не зміг, в заяві від 20.05.2015 року на ім»я ректора та голови первинної профспілкової організації у зв»язку з отриманням актів про його відсутність на роботі зазначив про те, що в даний час знаходився на консультації у лікаря, а дані щодо його відсутності на роботі до табелю обліку робочого часу не були внесені. У судовому засіданні також встановлено, що відсутність [PERSON] на роботі зафіксовано контрольно-пропускною системою обліку робочого часу ("STOP-Net" 3.5 Учет рабочего времени Версия программи 3.5.1.400), якою облаштовані входи та виходи НУХТ,яка фіксує, зокрема, час приходу працівника на роботу та час його виходу. Зазначена система призначена для автоматичного обліку робочого часу персоналу та контролю за дотриманням трудової дисципліни. Дані контрольно-перепусткової системи відображають фактичний робочий час працівника (а.с. 86-89). За даними сформованого 19.05.2015 року начальником відділу безпеки і охорони НУХТ [PERSON] робочого часу [PERSON], останній у період з 02.04. по 19.05.2016 року не був присутній на робочому місці протягом всього робочого дня 15.05.2015 року та неповний робочий день 02-04.04., 08-10.04., 23.04., 25.04., 27.04., 28.04., 30.04., 12.05., 13.05., 19.05.2015 року, 17.04. та 24.04.2015 року був відсутній протягом дня(а.с.79). Однак, будучи присутнім у судовому засіданні позивач стверджував, що він, так само і інші викладачі та студенти, коли забували картки - перепустки, то чергова на пропускному пункті відкриває всім прохід яким можна скористатися без картки-перепустки. Така заява позивача у судовому засіданні не була спростована відповідачем, а допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснювала, що в університеті діє карткова система обліку, бувають випадки, коли вона не працює. Отже, приймаючи до уваги, що пройти до НУХТ можливо без картки-перепустки, а також те, що мали місце випадки, коли карткова система обліку робочого часу не працювала, а зафіксовані зазначеною системою обліку робочого часу явки працівників на роботу та час коли вони ж залишають робоче місце не використовується адміністрацією університету за призначенням, оскільки інформація щодо використання робочого часу [PERSON] була сформована тільки на вимогу у зв»язку з відсутністю позивача на роботі 15.05. та 19.05. 2015 року, а тому суд не може прийняти до уваги, як належний доказ, що став підставою для звільнення позивача за прогул - акт від 19.05.2015 року про те, що [PERSON] у період з 01 квітня по 19 травня 2015 року був відсутній на робочому місці більше чотирьох годин 02-04 квітня, 08-10 квітня, 23,25,27,28,30 квітня, 12,13 і 19 травня 2015 року, 17 та 24 квітня 2015 року цілий день, оскільки встановлені цим актом дані про відсутність [PERSON] були роздруковані з бази даних контрольно-перепусткової системи, яка веде облік робочого часу працівників НУХТ тільки 19.05.2015 року на вимогу адміністрації університету. У той же час, акт від 18.05.2015 року про те, що декан факультету економіки і менеджменту [PERSON] був відсутній на робочому місці у п»ятницю 15 травня 2015 року протягом усього робочого дня приймається до уваги, як належний доказ та є таким, яким зафіксовано відсутність позивача на робочому місці протягом усього робочого дня, що є достатньою підставою для його звільнення за прогул відповідно до п.4 ст. 40 КЗпП України з огляду на наступне. Будучи присутнім у судовому засіданні, позивач не мав чіткої позиції щодо його відсутності на роботі 15.05.20015 року, оскільки давав суду пояснення за яких він не пам»ятав, чи був він відсутнім в робочий час на робочому місці в цей день, то визнавав, що він був відсутнім у цей день на роботі протягом двох годин, оскільки звертався за консультацією до лікаря, однак у якого лікаря отримував консультацію пояснити суду не міг, на підтвердження зазначеної ним причини відсутності на роботі 15.02.2015 року будь-яких доказів суду не надав. Встановлений актом від 18.05.2015 року факт відсутності позивача на роботі 15.05.2015 року протягом усього робочого дня також підтверджено у судовому засіданні показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] Свідок [PERSON] показала суду, що її робочий кабінет розташований поряд з робочим кабінетом позивача, останній часто був відсутнім на роботі,мали місце випадки, коли [PERSON] був відсутній на робочому місці частину робочого дня, а інколи і весь робочий день, причини відсутності не з»ясовувала. Стверджувала, що 15.05.2015 року [PERSON] був відсутній на роботі протягом усього робочого дня з приводу чого представниками адміністрації університету було складено акт. Свідок [PERSON] також підтверджувала, що 15.05.2015 року їй телефонувала проректор і запитувала чи присутній [PERSON] на робочому місці, останній протягом дня на роботі не появлявся. Заперечуючи проти позову, представник відповідача зазначила, що відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку НУХТ, затверджених рішенням конференції трудового колективу НУХТ на підставі наказу № 173 ректора НУХТ [PERSON] від 18.12.2006 року, зі змінами внесеними на підставі рішення конференції трудового колективу НУХТ від 03.06.2011 року, тривалість робочого дня для наукових працівників, працівників адміністративно-господарського та навчально-допоміжного складу становить 40 годин на тиждень, для наукових працівників 36 годин на тиждень. У НУХТ встановлюється такий режим роботи: початок роботи о 9-00, закінчення о 18-00 (у п"ятницю - 17-00), перерва для відпочинку та харчування з 13.00 до 13.48, вихідні - субота, неділя. Режим роботи для науково-педагогічних працівників встановлюється відповідно до розкладу занять та індивідуального робочого плану не більше 1548 годин на навчальний рік при середньо тижневій тривалості робочого часу не менше 36 годин. Декан факультету відноситься до категорії науково-педагогічних працівників, отже, середньоденна тривалість робочого тижня 36 годин, тривалість робочого дня декана відповідно становить 7 год. 12 хв. (а.с. 130, 131, 132-146, 147, 148). Судом також встановлено, що 20.05.2015 року [PERSON] звернувся до ректора НУХТ [PERSON] та голови ППО [PERSON] з заявою про здійснення на нього тиску зі сторони адміністрації університету та примусового наполягання щодо його звільнення за згодою сторін. Повідомив, що відмовляється писати заяву на звільнення, а також з приводу складених відносно нього 18.05. та 19.05.2015 року актів повідомив, що в цей час перебував на консультації у лікаря (а.с. 20). Як видно зі змісту зазначеної заяви, вона була зроблена [PERSON] після того, як він був ознайомлений зі складеними відносно нього 18.05. та 19.05.2015 року актами про його відсутність на робочому місці, оскільки в зазначеній заяві йдеться про те, що з приводу складених відносно нього актів повідомляє, що перебував на консультації у лікаря. На думку суду, викладені у заяві [PERSON] від 20.05.2015 року на ім»я ректора та голови первинної профспілкової організації НУХТ обставини, а також те, що цю заяву позивач зробив у день, коли було видано наказ про його звільнення за прогул, та пояснення останнього у судовому засіданні з приводу того, що пояснення відсутності на робочому місці він не писав, а писав заяву чому його не було на роботі, то ця заява була зроблена позивачем саме у зв»язку з необхідністю дати пояснення щодо зафіксованих прогулів, що стали підставою для його звільнення. За данимижурналів обліку академічних груп на ІІ семестр 2014-2015 навчального року, [PERSON] був відсутнім на лекціях: 29.04., 13.05.2015 року - група № 1; 29.04., 15.04. 13.05.2015 року - група № 2; 07.04., 21.04., 19.04.2015 року - ЕіМ 1-8 (а.с. 3-7, 8-11, 12-15). Отже, на підставі встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON], котрий з 12.03.2012 року обіймав посаду декана факультету економіки і менеджменту НУХТ, 15.05.2015 року був відсутнім на робочому місці протягом всього робочого дня без поважних причин. Накладаючи на [PERSON] стягнення у виді звільнення з підстав, передбачених пунктом 4 ст. 40 КЗпП України - звільнення з роботи за прогул, у тому числі і за прогул, що мав місце 15.05.2015 року, адміністрація НУХТ дотрималася вимог закону, щодо строків накладення такого стягнення, відібрання пояснень від [PERSON] щодо вчиненого ним дисциплінарного проступку, отримання згоди на його звільнення з а прогул від первинної профспілкової організації, а також виду обраного стягнення, з огляду на встановлені та доведені перед судом факти порушення працівником трудової дисципліни, що мала місце у зв»язку з його неявкою на викладання лекцій відповідно до встановленого графіку його академічного навантаження. З огляду на викладене, заявлені представником [PERSON] вимоги про скасування наказу НУХТ від 20.05.2015 року № 270-К про звільнення [PERSON] з посади декана факультету економіки і менеджменту задоволенню не підлягають. Крім того, не підлягають задоволенню і позовні вимоги щодо скасування наказу ректора НУХТ від 01.09.2015 року № 530-К про внесення змін до наказу Національного університету харчових технологій від 20.05.2015 року № 270-К, оскільки такі зміни були внесені у зв»язку з тим, що з 20.05. і по 31.08.2015 року позивач [PERSON] був тимчасово непрацездатний, що підтверджено виданими на його ім»я листками непрацездатності, а звільнення працівника в такий період не допускається, однак дає право адміністрації змінити дату звільнення. За відсутності підстав для скасування наказів щодо звільнення [PERSON] з роботи за прогул, відповідно відсутні підстави для заявлених вимог про його поновлення на роботі. Відповідно до правил ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв"язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Зроблені вище судом висновки про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо скасування наказів НУХТ, які стосуються звільнення [PERSON] та відповідно його ж поновлення на роботі свідчать про те, що відповідачем не було допущено порушень законних прав та інтересів позивача, а відтак останній не зазнавав з вини адміністрації НУХТ моральних страждань, відповідно відсутні підстави для задоволення позовних вимог і у частині відшкодування [PERSON] моральної шкоди, яка за твердженням представника [PERSON] була завдана саме у зв»язку з незаконним звільненням. За правилами ст. 88 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору від яких був звільнений позивач під час звернення з позовом до суду віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed