Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

ПАТ «Страхова компанія «АРКС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації в сумі 190 335,73 грн. Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 18 травня 2020 року справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с 58-59). Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 18 вересня 2020 року до справи залучено в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ПАТ «НАСК «Оранта» (а.с. 118-119). Представник ПАТ «Страхова компанія «АРКС» Волинський В.М., який діє на підставі довіреності у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, але надав листа від 26.05.020 року, в якому просить розгляд справи провести без їхньої участі, зазначивши що позовні вимоги підтримують повністю (а.с. 71). Відповідач [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що являється інвалідом війни, часто хворіє та потребує дорогих лікарських препаратів, на даний час безробітній , не має взагалі нікого доходу, і заявлена в позові сума поставить його в значне скрутне матеріальне становище. Докази про стан здоров`я, інвалідність та довідку про доходи було надано відповідачем у відзиві на позов (а.с. 104-116). В своїх поясненнях не заперечував обставин викладених у позові, при цьому позовні вимоги то визнавав частково, то не визнавав взагалі. Представник відповідача - адвокат Коваленко С.В., яка діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 10.07.2020 року № 514 (а.с. 94) у судовому засіданні підтримала думку відповідача [PERSON] , та просила в разі стягнення матеріальної шкоди на користь позивача зменшити розмір відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в зв`язку з станом здоров`я відповідача та його скрутним матеріальним становищем . Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ПАТ «НАСК «Оранта» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, але надав до суду письмову заяву від 18.11.2020 року в якій просить провести судове засідання за відсутності представника ПАТ «НАСК «Оранта» (а.с 175-176), також письмово були надані пояснення третьої особи відносно даного позову (а.с. 152-159). Суд, системно дослідивши матеріали даної цивільної справи (а.с.1-214), заслухвши пояснення відповідача та представника відповідача, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини приходить до переконання, що позовну заяву ПАТ «Страхова група «ТАС» слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 20.06.2019 року позивачем по справі було здійснено зміну найменування з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" на Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС", що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 20.06.2019 року (а.с 46-50). Між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" та [PERSON] ( Страхувальник) укладено договір добровільного комплексного страхування наземного транспорту № тп 30191а6п від 09.09.2016 року предметом якого є майнові інтереси Страхувальника (Вигодонабувача), що не суперечать закону та пов`язані із володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом - автомобіля марки «Toyota Rav4», д/н [NUMBER] (а.с . 7-16). 18 серпня 2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу «Toyota Rav4», д/н [NUMBER] та транспортного засобу «ВАЗ 21063», д/н [NUMBER] , яким керував [PERSON] , про що свідчить копія довідки про дорожньо-транспортну пригоду (а.с 17). У результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований у AT «СК «АХА Страхування», транспортний засіб «Toyota Rav4», д/н [NUMBER] , який належить Страхувальнику на праві приватної власності (а.с 17). Відповідно до постанови Котелевського районного суду Полтавської області від 11 вересня 2017 року у справі № 535/807/17 [PERSON] , під керуванням якого перебував транспортний засіб «ВАЗ 21063» д/н [NUMBER] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 18). Вказана постанова ніким не оскаржувалася та набрала законної сили. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На основі Звіту від 22серпня 2017 року ФОП [PERSON] вартість відновлювального ремонту та матеріального збитку становлять 285 642,41 грн (а.с 22-37). В матеріалах цивільної справи також маються докази про загальну вартість запчастин та ремонтних робіт необхідних для проведення відновлювального ремонту транспортного засобу «Toyota Rav4» д/н [NUMBER] , де значиться що в результаті його пошкодження при ДТП, відповідно до рахунку № 9923 від 07.09.2017 року ТОВ "Компанія "Стар Лайн" склала 290 335,73 грн (а.с.22-37) Відповідно до п. 25.1 Договору страхове відшкодування виплачується Страховиком згідно з Договором на підставі Повідомлення про подію, письмової Заяви Страхувальника на виплату страхового відшкодування (його правонаступника, Вигодонабувача) і Страхового акту, який складається Страховиком. Згідно п. 25.10 Договору при пошкодженні транспортного засобу внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення транспортного засобу (Кошторису збитків), в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання та матеріалів, що підлягають заміні, без урахування експлуатаційного зносу, а також вартість ремонтних робіт. Кошторис збитків, складається Страховиком, виходячи з відновлення пошкодженого ТЗ на базі СТО на підставі рахунків з СТО (згідно з умовами п. 25.11 Договору). Вартість частин та деталей береться в розрахунок Кошторису збитків за умови, що вони шляхом ремонту не можуть бути приведені в стан, придатний для подальшого використання, або витрати на такий ремонт перевищують витрати по їх заміні на нові. Отже, умовами, укладеного між позивачем та страхувальником договору передбачена можливість визначення розміру збитків та страхового відшкодування на підставі рахунку СТО. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до лімітів полісу ОСЦПВ № АК/7122945 ліміт за шкоду завдану майну в результаті ДТП становить 100 000,00 грн. (сто тисяч гривень 00 коп.). (а.с. 38-39) Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Відповідно до рахунку № 9923 від 07.09.2017 року ТОВ "Компанія "Стар Лайн" вартість відновлювального ремонту застрахованого об`єкту склала 290 335,73 грн. (а.с. 38). У рамках прямого врегулювання та з врахуванням ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» AT «CK «АХА Страхування» та ПАТ "HACK "Оранта" погодили суму страхового відшкодування зі зносом у розмірі 100 000,00 грн., про що було складено страховий акт № АХА2230502 від 19.09.2017 р. AT «СК «АХА Страхування» сплачено страхове відшкодування замість ПАТ "HACK "Оранта" на СТО ТОВ "Компанія "Стар Лайн", що підтверджується платіжним дорученням № 372 402 від 20.09.2017 року (а.с. 39-40). Протоколом президії МТСБУ від 10.03.2016 р. № 376/2016 затверджено Положення про пряме врегулювання збитків, відповідно до якого пряме врегулювання збитків - це система, в якій страховик, який застрахував цивільно-правову відповідальність потерпілого, в частині відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням або фізичним знищенням транспортного засобу потерпілого, виконує обов`язки страховика, який застрахував цивільно-правову відповідальність особи, відповідальної за скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Така система не вимагає від страхувальника укладання додаткових договорів страхування, крім договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладеного з страховиком - учасником системи ПВЗ. Як вбачається зі страхового акту № АХА2230503 від 19.09.2017 року позивачем виплачено страхове відшкодування на підставі договору № тп30191а6п від 09.09.2016 року у розмірі 190 335,73 грн. та на підставі рахунку № 9923 від 07.09.2017 р. сплачено кошти на рахунок ТОВ "Компанія "Стар Лайн", що підтверджується платіжним дорученням № 372 567 від 20.09.2017 року (а.с. 41-42). Тобто, позивачем виплачено страхове відшкодування у загальному розмірі 290 335,73 грн., з яких 100 000,00 грн. сплачено AT «CK «АХА Страхування» за ПАТ "HACK "Оранта" в рамках прямого врегулювання, а 190 335,73 грн. сплачено відповідно до умов договору КАСКО. Позивач виконав свої зобов`язання перед страхувальником згідно умов Договору. Згідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 ст. 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, - ч. 2 ст. 1187 ЦК України. На основі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). 09 вересня 2019 року позивач направив [PERSON] лист-претензію з вимогою компенсувати збитки в порядку суброгації, проте відповідач на вимогу не відреагував та заборгованість не сплатив (а.с. 43-45). Отже, позивачем вчинено всі дії, згідно із законом для досудового врегулювання спірних правовідносин. У зв`язку з невідшкодуванням відповідачем у добровільному порядку завданої шкоди, згідно з положеннями ст. 993 ЦК України, ст.27 ЗУ "Про страхування" позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування у примусовому порядку. Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру . Згідно з положеннями ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). За приписами ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно частини 1 статті 11 Цивільного КодексуУкраїни цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.У даномувипадку таким актом є Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Відповідно дост.6 Закону України "Про страхування"добровільне страхування здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Положеннями ч. 1 ст. 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Суд, вважає за можливе і необхідне, враховуючи стан здоров`я [PERSON] (інвалід війни) та матеріальне становище (непрацюючий, отримує пенсію), згідно вимог ч. 4 ст. 1193 ЦК України зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, тобто зменшити суму матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з 190 335, 73 грн. до 100 335 (сто тисяч триста тридцять п`ять ) грн. 73 коп. Відповідно до ч. 4 ст. 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. В даному випадку дорожньо-транспортна пригода має наслідок притягнення відповідача [PERSON] до адміністративної відповідальності, а не до кримінальної. При вирішенні питання щодо можливості зменшення розміру відшкодування шкоди, суд виходить з того що стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у повному розмірі поставить відповідача [PERSON] у тяжке матеріальне становище. При цьому, суд керувався висновком Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 01.03.2013 року № 4 « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» де зазначено, що правила ч.4 ст. 1193 ЦК України про можливість зменшення розміру відшкодування шкоди, завданою фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину, застосовується у виняткових випадках, якщо відшкодування шкоди у повному розмірі неможливе або поставить відповідача у тяжке матеріальне становище. Задовольняючи частково позовну заяву ПАТ «Страхова компанія «АРКС» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ПАТ «НАСК «Оранта», суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч .1ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, необхідно стягнути з [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , на користь ПАТ «Страхова компанія «АРКС» судовий збір у розмірі 1 513 (одна тисяча п`ятсот тринадцять ) грн. 15 коп. (становить 53 % розміру задоволених позовних вимог). На підставі викладеного та

Outcome: partial