Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з даною заявою. В підтвердження заявлених вимог посилається на те, що народився [INFO] у м. Києві, про що зроблено відповідний актовий запис №737 від 21 квітня 1965 року. Його батьками були [PERSON] та [PERSON]. Батько народився у березні 1935 року в селі Туровець Троянівського (Житомирського) району Житомирської області в сім"ї [PERSON], 1909 р.н., та [PERSON], 1905 р.н., що підтверджується відомостями із господарської книги (книги реєстрації актових записів про народження по селу Туровець Троянівського району за 1932-19337 роки на зберігання до державного архіву не надходили). Його дід [PERSON] народився [INFO] в сім"ї [PERSON] та [PERSON], що засвідчується відомостями з архівної довідки Державного Архіву Житомирської області. У свідоцтві про його народження національність батька [PERSON] та в господарській книзі національність його діда [PERSON] вказано "українець". Проте вважає, що такі записи щодо їхньої національності не відповідають справжній національності відповідно до польського походження їхнього роду, оскільки такі були поляками, а відтак в силу ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні», якою гарантовано право на вільний вибір та відновлення національності, має намір відновити польське походження їхнього роду та привести у відповідність свої правовстановлюючі документи, виходячи з наступного. Імена його прабаби і діда: [PERSON] та [PERSON] є польськими, як це характерно для національної та мовної самобутності поляків. [PERSON] ( [PERSON]) є батьком його батька [PERSON] (польське імя - [PERSON]). Факт польського походження його діда підтверджується записом з Метричної книги за 1909 рік, де зазначено, що [PERSON] ([PERSON]) був хрещений у Лещинській Римо-католицькій приходській церкві. А, отже, за віросповіданням був католиком. Вважає, що історичні та загальновідомі факти не потребують доведення, оскільки загальновідомо, що поляки були римо-католиками, а українці - греко-католиками. Оскільки його батько [PERSON] народився в сім"ї [PERSON], за національністю поляка, загальновідим є той факт, що в патріархальних системах цінностей етнічність ( національність) успадковується батькова, про що свідчить і його польське ім'я «[PERSON]», яке не є характерним для українського етносу. Його самого виховували в традиціях свого роду - польського, з дотриманням усіх традицій, мови. Конституцією України гарантовано кожному право на свободу світогляду і віросповідання, а ст. 30 ЦК України передбачено, що кожна фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також на правильний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. У відпговідності до ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. З тих підстав вважає, що встановлення приналежності до польської національності батька та діда дасть йому можливість відновити польське походження своєї родини, частіше відвідувати у Польщі родичів та юридично підтвердити польське походження його роду, відновити історичне коріння роду та привести у рядок документи. Так як відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.20011 року, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: зокрема, рішення суду, висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану районного, районного в місті, міського (міст обласного значення), районного управління юстиції або дипломатичного представництва чи консульської установи України; актового запису про шлюб батьків, вважає, що приналежність його до польської національності послужить правовою підставою для внесення змін в актові записи про національність. А тому просить постановити рішення, яким : - встановити факт приналежності [PERSON] ([INFO]) до нальності «поляк». - встановити факт приналежності [PERSON] ([INFO]) до національності «поляк». - встановити факт неправильності актового запису про народження [PERSON] за №737 від 21 квітня 1965 року, складеного Московським бюро ЗАГС у м.Київ щодо національності «українець» його батька [PERSON], змінивши його на «поляк». - встановити факт неправильності актового запису № 707 від 21 грудня 1963 року про одруження [PERSON] та [PERSON], складеного Московським бюро ЗАГС у м. Києві щодо національності нареченного «українець», змінивши його на «поляк». Під час розгляду даної справи заявник в порядку ст 31 ЦПК України уточнив свої вимоги. Просив постановити рішення, яким: - встановити факт родинних стосунків, а саме: що [PERSON] є батьком [PERSON]; - встановити факт приналежності [PERSON], [INFO], до національності « поляк »; - встановити факт приналежності [PERSON], народженого у березні 1935 року, до національності « поляк ».; - встановити факт неправильності актового запису про народження [PERSON] за № 734 від 21 квітня 1965 року, складеного Московським бюро ЗАГС у м. Києві, щодо запису про національність « українець » [PERSON]. - встановити факт неправильності актового запису № 707 від 21 грудня 1963 року про одруження [PERSON] та [PERSON], складеного Московським бюро ЗАГС у м. Київ, щодо запису про національність нареченного «українець». В підтвердження збільшених заявлених вимог зіслався на обставини, зазначені у первісній заяві, та на ту обставину, що його прізвище, його батька і діда, ім"я діда неодноразово перекручували : «[PERSON] -[PERSON]», «[PERSON] -[PERSON]», але це безперечно є та сама особа, хоча в різних документах по - різному зазначено: у погосподарській книзі [PERSON] [PERSON], в господарській книзі його батько значиться [PERSON], а у відомостях, наданих Туровецькою сільською радою, склад сім"ї зазначено: син - [PERSON], а батько [PERSON] ([PERSON] і [PERSON]). По-батькові його діда вказано [PERSON]. У костьольній книзі реєстрації народжень по містечку Ліщин зазначено, «[PERSON]», який народився [INFO]. Причиною такого неправильного зазначення вважає малограмотність та недосконалість перекладу з польської на російську і українську мови Тобто, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] - це переклад імені та прізвища з польської мови на українську, який не завжди був вдалим. Проте, вважає, що мова йде про одну і ту саму особу, якою є його дід [PERSON], що доводився батьком [PERSON]. Крім того, про те, що [PERSON] [PERSON] - [PERSON] це та сама особа, засвідчують свідки [PERSON] та [PERSON] із с. Туровець Троянівського району Житомирської області, які знали особисто і його діда і його батька. А тому просить задовольнити його вимоги про встановлення факту родинних відносин, а сааме, що [PERSON] є батьком [PERSON]. Крім того, вважає, що зазначення у свідоцтві про його народження національності батька [PERSON] та в господарській книзі національність його діда [PERSON] "українець" не відповідають його національності і в ті часи були викликані боязню за своїх дітей від переслідувань. Незважаючи на неправильність зазначення національності його діда та батька у 30 - тих роках, дід та баба виховували своїх дітей з дотриманням усіх польських традицій. Він сам є членом Товариства культури польської, дотримується польських традицій і виховує свою доньку у відповідності їм. Вважає, що історичні та загальновідомі факти не потребують доведення, адже загальновідомо, що поляки були римо-католиками, а українці греко-католиками. Міжнародна організація до справ міграції, що утворена в 1951 році, в склад якої входить 149 держав, в тому числі і Польща, з 1992 року, роз'яснює, що документами, які підтверджують польське походження є польські посвідчення особи, акти цивільного стану або витяги з них, метрики про хрещення, шкільні свідоцтва. Професор Вроцлавського унівеситету [PERSON] у своїй праці « Поляки і польська діаспора в пострадянських країнах» зазначає «...Власне обряд окреслював національну приналежність даної особи згідно схемами : римо-католик - поляк, греко-католик-українець .... Польськість і католицизм утворювали нерозривну цілісність. Зважаючи на цей зв"язок в суспільній свідомості виступає як " Костел польський » , тоді ж віросповідання римо - католицьке ,"віра католицька " була і є рівнозначна поняттю «польська віра». Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за N 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення »( Зі змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України N 15 від 25.05.98 року, зазначено: «Суд може встановлювати факти, які й за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника і рішення суду необхідне заявникові для застосування у відносинах з громадянами інших держав» (Пункт зі змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України№15 від 25.05.98) . Крім того, вважає, що відповідно до Закону "Про Карту Поляка", прийнятого парламентом Республіки Польща 07 вересня 2007 року, особи польського походження мають право на отримання Карти Поляка та мають право на території Польщі користуватись пільгами безкоштовно у Польщі здобувати освіту, право на працевлаштування в Польщі, отримувати знижки на проїзд тощо, тобто встановлення факту приналежності до національності "поляк" тягне за собою юридичні наслідки, описані вище, в тому числі, і впливає на немайнові права, передбачені законодавством іншої держави, а відтак в силу п.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Згідно Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.20011 року, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: зокрема рішення суду; постанова адміністративного суду; висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану районного, районного в місті, міського (міст обласного значення), міськрайонного управління юстиції або дипломатичного представництва чи консульської установи України; актового запису про шлюб батьків. З тих підстав просить задовольнити його вимоги у повному обсязі. В судовому засіданні представники завника заяву підтримали, посилаючись на обставини, викладені у заяві, просили її задовольнити. Представник зацікавленої особи вимоги, викладені в заявах, визнав, не заперечив проти їх задоволення. Заслухавши пояснення представників заявника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] у м. Києві, про що зроблено відповідний актовий запис № 737 від 21 квітня 1965 року. Його батьками були [PERSON] та [PERSON]. Батько заявника народився у березні 1935 року в селі Туровець Троянівського Житомирського району Житомирської області в сім"ї [PERSON], 1909р.н., та [PERSON], 1905 р.н., що підтверджується відомостями із господарської книги (книги реєстрації актових записів про народження по селу Туровець Троянівського району за 1932-19337 роки на зберігання до державного архіву не надходили). Дід заявника [PERSON] народився [INFO] в сім"ї [PERSON] та [PERSON], що засвідчується відомостями з архівної довідки Державного Архіву Житомирської області. Завник просить постановити рішення, яким встановити факт родинних відносин а сааме, що [PERSON] є батьком [PERSON] Незважаючи на те, що прізвище його батька та діда, ім"я діда в різних документах значилось по - різному: «[PERSON] -[PERSON]», «[PERSON] -[PERSON]», суд вважає, що ці вимоги заявника підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як убачається з відомостей господарської книги, костельної книги, батько заявника значиться як «[PERSON]». В цих же документах засвідчено він є сином [PERSON]. У погосподарській книзі дід заявника значиться як [PERSON] [PERSON], а його батько значиться [PERSON]. У відомостях, наданих Туровецькою сільською радою, склад сім"ї батька заявника зазначено: син - [PERSON], а батько [PERSON] ([PERSON] і [PERSON]). По-батькові його діда вказано [PERSON]. А у костьольній книзі реєстрації народжень по містечку Ліщин зазначено, «[PERSON]», народився [INFO]. Суд вважає, що такі помилки були допущені у звязку з малограмотністю та недосконалістю перекладу з польської на російську і українську мови, тобто [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON] - це невдалий переклад імені та прізвища з польської мови на українську. Мова йде про одну і ту саму особу, якою є його дід заявника [PERSON], що доводився його батьком [PERSON]. Даний факт підтверджується поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] Як було встановлено судом, у свідоцтві про народження заявника національність його батька [PERSON] та в господарській книзі національність його діда [PERSON] вказано "українець". Суд вважає, що такі записи щодо їхньої національності не відповідають справжній національності відповідно до польського походження роду заявника, виходячи з наступного. Конституцією України гарантовано кожному право на свободу світогляду і віросповідання, а ст. 30 ЦК України передбачено, що кожна фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також на правильний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Кожна людина має право на вільний вибір та відновлення національності, як зазначено у ст. 11 Закону України « Про національні меншини в Україні». Громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Як було встановлено судом, імена заявника прабаби і діда : [PERSON] та [PERSON] є польськими, як це характерно для національної та мовної самобутності поляків. [PERSON] ([PERSON]) є батьком його батька [PERSON] (польське імя - [PERSON]). Крім того, факт польського походження діда заявника підтверджується записом з Метричної книги за 1909 рік, де зазначено, що [PERSON] ([PERSON]) був хрещений у Лещинській Римо-католицькій приходській церкві. А, отже, за віросповіданням був католиком. Суд вважає такий факт історичним та загальновідомим, який в силу ч. 2 ст. 61 ЦПК України не потребує доведення та дослідження, оскільки загальновідомо, що поляки були римо-католиками, а українці - греко-католиками. Оскільки батько заявника [PERSON] народився в сім"ї [PERSON], за національністю поляка, загальновідомим є також факт, що в патріархальних системах цінностей етнічність (національність) успадковується батькова, про що свідчить і його польське ім'я «[PERSON]», яке не є характерним для українського етносу. Судом встановлено, що заявника самого виховували в традиціях польського роду, з дотриманням усіх традицій, мови. Він сам є членом Товариства культури польської, дотримується польських традицій і виховує свою доньку у відповідності їм, що підтверджується наявними у справі письмовими доказами. Дана обставина підтверджується поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] Встановлення приналежності до польської національності батька та діда дасть заявнику можливість відновити польське походження його родини, частіше відвідувати у Польщі родичів та юридично підтвердити польське походження його роду, відновити історичне коріння роду та привести у рядок документи. Як убачається із дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про народження заявника, записів, вчинених в погосподарській книзі, національність його батька [PERSON] його діда [PERSON] значаться «українець». Про те, як було встановлено судом, зазначення національності його діда та батька у 30 - тих роках не відповідало дійсності. Дід та баба виховували своїх дітей з дотриманням усіх польських традицій. Про те засвідчують свідки [PERSON] та [PERSON] із с. Туровець Троянівського району Житомирської області які знали особисто діда заявника і його батька. Факт польського походження його діда підтверджується записом з Метричної книги за 1909 рік, з якого убачається, що [PERSON]( [PERSON]) був хрещений й у Лещинській Римо-католицькій приходській церкві. Отже, за віросповіданням дід був католиком. Суд вважає, що історичні та загальновідомі факти не потребують доведення, адже загальновідомо, що поляки були римо-католиками, а українці греко-католиками. Міжнародна організація до справ міграції, що утворена в 1951 році, в склад якої входить 149 держав, в тому числі і Польща, з 1992 року, роз'яснює, що документами, які підтверджують польське походження є польські посвідчення особи, акти цивільного стану або витяги з них, метрики про хрещення, шкільні свідоцтва. Професор Вроцлавського унівеситету [PERSON] у своїй праці " Поляки і польська діаспора в пострадянських країнах зазначає «...Власне обряд окреслював національну приналежність даної особи згідно схемами : римо-католик - поляк, греко-католик-українець .... Польськість і католицизм утворювали нерозривну цілісність. Зважаючи на цей зв"язок в суспільній свідомості виступає як " Костел польський » , тоді ж віросповідання римо - католицьке ,"віра католицька " була і є рівнозначна поняттю «польська віра». З тих підстав суд вважає, що вимоги заявника про приналежність [PERSON], [INFO], до національності «поляк» та приналежність [PERSON], народженого у березні 1935 року, до національності « поляк » є підставними. Відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.20011 року, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: зокрема рішення суду, висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану районного, районного в місті, міського (міст обласного значення), районного управління юстиції або дипломатичного представництва чи нільської установи України; актового запису про шлюб батьків, а відтак приналежність заявника до польської національності послужить правовою підставою для внесення змін в актові записи про національність. У Постанові Пленуму Верховного суду України за N 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення »( Зі змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України N 15 від 25.05.98 року, зазначено: Суд може встановлювати факти, які й за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника і рішення суду необхідне заявникові для застосування у відносинах з громадянами інших держав (Пункт І зі змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України,У/5від25.05.98) . Відповідно до Закону «Про Карту Поляка», прийнятого парламентом Республіки Польща 07 вересня 2007 року, особи польського походження мають право на отримання Карти Поляка та мають право на території Польщі користуватись пільгами безкоштовно у Польщі здобувати освіту, право на працевлаштування в Польщі, отримувати знижки на проїзд тощо, тобто встановлення факту приналежності до національності "поляк" тягне за собою юридичні наслідки, описані вище, в тому числ, і впливає на немайнові права, передбачені законодавством іншої держави. Пунктом .2 ст.256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Згідно Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.20011 року, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: зокрема рішення суду; постанова адміністративного суду; висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану районного, районного в місті, міського (міст обласного значення), міськрайонного управління юстиції або дипломатичного представництва чи консульської установи України; актового запису про шлюб батьків. Отже, оцінюючи в сукупності всі зібрані та перевірені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що вимоги в частині неправильності актового запису про народження [PERSON] за № 734 від 21 квітня 1965 року складеного Московським бюро ЗАГС у м. Києві, щодо запису про національність «українець» » [PERSON] та неправильності актового запису № 707 від 21 грудня 1963 року про одруження [PERSON] та [PERSON], складеного Московським бюро ЗАГС у м. Київ, щодо запису про національність нареченного «українець» підлягають задоволенню, оскільки такі були поляками.

Outcome: approved