Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

СТОВ "Дружба-Нова" звернулося в суд з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з відповідача на його користь суму штраф у розмірі 1 552 000 гривень, а також витрати по оплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в грудні 2011 року між Ніжинською районною державною адміністрацією та фізичною особою [PERSON] було укладено договір оренди землі, за умовами яких орендодавець - Ніжинська РДА передала, а орендар - [PERSON] прийняв у строкове платне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення - для ведення фермерського господарства, що розташовані на території Безуглівської сільської ради Ніжинського району: - площею 44,6621 га з кадастровим номером [NUMBER]; - площею 8,3993 га з кадастровим номером [NUMBER]. В свою чергу, вищевказані земельні ділянки, на підставі договорів суборенди землі від 12.05.2014 року, відповідач передав у суборенду СТОВ "Дружба-Нова" строком на 22 роки, до 26.12.2036 року. Договорами суборенди землі від 12.05.2014 року сторони погодили межі відповідальності сторін за невиконання чи неналежне виконання договору. Згідно пунктів 13.3 зазначених договорів у разі безпідставної односторонньої відмови орендаря від виконання прийнятих на себе зобов'язань, безпідставного ініціювання орендарем процесу дострокового розірвання договору в судовому поряду (шляхом звернення до суду з позовом про розірвання договору та/або визнання його недійсним, а рівно будь-яким іншим позовом, направленим на дострокове припинення права суборенди земельної ділянки), орендар сплачує суборендарю штраф у розмірі 776 000 грн. 17 червня 2015 року відповідач звернувся до Ніжинського міськрайонного суду з позовною заявою, в якій просив визнати недійсними договори суборенди землі від 12.05.2014 року, і зазначена цивільна справа розглядалась судами неодноразово. Ухвалою від 18.02.2016 року апеляційний суд Чернігівської області прийняв відмову [PERSON] від позову та закрив провадження у справі. Таким чином, звернувшись до суду з позовом про визнання недійсними договорів суборенди, відповідач порушив п.9.2 договорів суборенди землі, відповідно до якого орендаря зобов'язано не вчиняти дій, які б перешкоджали суборендареві користуватись суборендованою земельною ділянкою. Крім того, всупереч умовам вказаних договорів суборенди землі, а також вимогам законодавства щодо обов'язковості договорів, відповідач безпідставно, в односторонньому порядку вирішив передати земельні ділянки з кадастровим номером [NUMBER] та з кадастровим номером [NUMBER] в суборенду іншій особі. Враховуючи це, з відповідача, на підставі договорів суборенди земельних ділянок, має бути стягнуто штраф у розмірі 1 552 000 грн. (776 000 грн. + 776 000 грн.). Представники позивача Буряк О.І. та Крищенко Л.В. в судовому засіданні повністю підтримали заявлені позивачем у позовній заяві вимоги і пояснили, що відповідач [PERSON] безпідставно звернувся до суду з позовами про визнання недійсними договорів суборенди земельних ділянок, укладеним між ним та СТОВ "Дружба-Нова", що підтверджується судовими рішеннями. Тому просили задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] адвокат Луєнко Ю.В. в судовому засіданні пояснив, що відповідач не визнає заявлені до нього вимоги і при цьому пояснив, що відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Тому п.п. 13.3 договорів суборенди землі від 15.05.2014 року, укладених між позивачем та відповідачем, в частині відповідальності орендаря за ініціювання процесу дострокового розірвання договорів в судовому порядку є недійсними в силу закону (нікчемними), і вони не породжують правових наслідків, крім тих, які пов'язані з їх недійсністю. Пункти 13.3 договорів суборенди землі від 15.05.2014 року передбачають відповідальність орендаря за безпідставне ініціювання ним процесу дострокового розірвання договорів у судовому порядку, а позивачем не надано доказів безпідставності звернення відповідача до суду у 2015 році з вимогою про визнання договорів суборенди недійсними. Справа за позовом відповідача остаточно вирішена по суті не була, і відсутнє будь-яке судове рішення яке б вказувало на безпідставність звернення [PERSON] до суду з позовом. Звернення відповідача до суду з позовом про визнання недійсними договорів суборенди не перешкоджало суборендареві користуватись суборендованими земельними ділянками. Тому просив відмовити позивачу в задоволенні позову. Вислухавши пояснення представників позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Копіями договорів суборенди від 12.05.2014 року підтверджується, що відповідач [PERSON] передав земельні ділянки сільськогосподарського призначення - для ведення фермерського господарства, що розташовані на території Безуглівської сільської ради Ніжинського району: площею 44,6621 га, з кадастровим номером [NUMBER], та площею 8,3993 га, з кадастровим номером [NUMBER], в суборенду СТОВ "Дружба-Нова" строком на 22 роки, до 26.12.2036 року (а. с. 8-12, 20-24). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте в процесі судового розгляду позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження безпідставності звернення у 2015 році відповідача до суду з позовом про визнання договорів суборенди земельних ділянок недійсними, та на порушення відповідачем п. 9.2 договорів суборенди, що стосується не вчинення дій, які б перешкоджали позивачу користуватися суборендованою земельною ділянкою. В матеріалах справи міститься копія ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 18 лютого 2016 року у справі за позовом [PERSON] до СТОВ "Дружба-Нова" про визнання договорів суборенди земельних ділянок недійсними, відповідно до якої провадження у справі було закрито у зв'язку з відмовою [PERSON] від позову (а. с. 40). І в даній ухвалі суду, яка набрала законної сили, відсутнє мотивування та обгрнтування безпідставності звернення [PERSON] до суду з позовом про визнання договорів суборенди земельних ділянок недійсними. В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 березня 2016 року, копія якої є в матеріалах справи ( а.с.64-65), і на яку посилається позивач на обґрунтування своїх позовних вимог, також не встановлено безпідставність звернення [PERSON] до суду з позовом про визнання недійсними договорів суборенди земельних ділянок. З урахуванням вищенаведеного суд прийшов до висновку про необхідність відмови позивачу у задоволенні позовних вимог, оскільки його позовні вимоги є безпідставні та необґрунтовані.

Outcome: dismissed