Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом де зазначає, що з 23 квітня 2003 року до 24 березня 2008 року працював на ПАТ "Шахта імені А.Ф.Засядька" підземним гірничим робочим 3 розряду. 01.12.2007 року на підприємстві стався нещасний випадок, внаслідок якого він отримав ушкодження здоров"я. На теперішній час йому встановлена 3 група інвалідності. Він має чисельні захворювання, пов"язані з нещасним випадком. Через що він відчуває моральні страждання. Тому просив стягнути з відповідача втрачений заробіток починаючи з 01 грудня 2007 року і до відновлення ним працездатності у розмірі 387 грн.55 коп. щомісячно, а також моральну шкоду у розмірі 1403136 грн. У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав і просив задовольнити у повному обсязі. Надав у судовому засіданні пояснення, аналогічні викладеним у позові. Представник відповідача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав і просив відмовити у задоволенні позову. Також пояснив, що частка втраченого позивачем заробітку сплачується йому відділенням Фонду соціального страхування, у зв"язку з чим підстав для стягнення втраченого заробітку не має. Стосовно моральної шкоди позивачем не надано належних доказів заподіяння йому моральних страждань. Крім того, позивачем пропущений строк для звернення до суду із зазначеним позовом. Представник третьої особи у судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав і пояснимв, що втрачений внаслідок ушкодження здоров"я заробіток, позивачеві відшкодовується відділенням, так само, як і санаторно-курортне лікування та медичні послуги. В частині стягнення моральної шкоди просив вирішити позов на розсуд суду, у відповідності з діючим законодавством. Заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з огляду на наступне. У відповідності з вимогами ст.9 Закону України "Про охорону праці" відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров"я, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків, у відповідності з вимогами ЗУ "Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності". Відповідно до вимог ст.21 зазначеного Закону право на страхві виплати виникає при настанні страхового випадку. Згідно з вимогами ст.13 Закону страховим випадком є, зокрема, трудове каліцтво. Аналогічні вимоги закріплені і у ЗУ "Про агальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності". Як встановлено у судовому засіданні позивач з 23 квітня 2003 року по 24 березня 2008 року працював у відповідача підземним гірничим робітником 3 розряду (а.с.13-16). 01 грудня 2007 року на ПАТ "Шахта імені А.Ф.Засядько" стався нещасний випадок, внаслідок якого позивач отримав ушкодження здоров"я і йому була встановлена 3 група інвалідності (а.с.8-12, 17-18). У той же час у судовому засіданні встановлено, що позивач отримує від 3-ої особи відшкодування втраченої частки заробітку, також отримав одноразову допомогу, отримує відшкодування на медичну допомогу та на санаторно-курортне лікування, і цей факт сторонами у судовому засіданні не оспорювався. За таких обставин суд вважає, що у цій частині позов задоволенню не підлягає. Стосовно позовних вимог [PERSON] про стягнення моральної шкоди, то в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню частково з огляду на наступне. Відповідно до вимог ст.237-1 Кодексу Законів про Працю України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У відповідності зі ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як встановлено у судовому засіданні позивач через нещасний випадок, який стався на виробництві 01 грудня 2007 року, отримав ушкодження здоров"я, через що йому була встановлена 3 група інвалідності і він вимушений періодично лікуватися (а.с.17-54). Суд не приймає до уваги доводи відповідача стосовно того, що у задоволенні позову слід відмовити у зв"язку зі спливом строків позовної давнини, оскільки у відповідності з вимогами ст.268 ЦК України позовна давність не розповсюджується на вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров"я або смерттю. При визначенні розміру відшкодування, яке підлягає стягненню на користь позивача на відшкодування моральної шкоди, суд враховує тривалість та характер моральних страждань, понесених позивачем, стан його здоров"я, що внаслідок отриманих ушкоджень здоров"я були порушені нормальні життєві зв"язки позивача, він вимушений тривалий час лікуватися, а також виходить із засад розумності, виваженості та справедливості. За таких обставин суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 30000 грн., що, на думку суду, є достатнім. У відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України, оскільки позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн.60 коп. На підставі вищевикладеного, ст.237-1 КЗпП України, ст.1167 ЦК України, ЗУ "Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності",

Outcome: partial