Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 29.04.1992 року померла її бабуся по лінії батька [PERSON], яка на випадок смерті заповіту не залишила. Покійній бабусі та сторонам у справі, як членам колгоспного двору, належав на праві спільної власності житловий будинок, господарські будівлі і споруди на вул.Засанського,79 у с. Лівчиці Жидачівського району Львівської області, тобто із врахуванням рівності часток кожного члена колгоспного двору, їм належало по 1/4 частки у вказаному майні. Спадкоємець першої черги за законом після смерті бабусі, є син останньої та її батько - відповідач у справі [PERSON], який відмовляється на її користь від спадкової частки та від належної йому частки у майні колгоспного двору. Мати позивачки - відповідачка [PERSON] також відмовляється від своєї 1/4 частки в користь позивачки. За наслідками розгляду її заяви до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті бабусі, їй було відмовлено у цьому у зв"язку із тим, що спадкове майно є власністю членів колгоспного двору, частки яких не визначені, а померла не була його останнім членом. За вказаних обставин за визнанням свого права на спадкове майно вона змушена звернутись до суду. У судове засідання позивачка [PERSON] не з"явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, які викладені у позовній заяві. Відповідачі також до суду не з"явились та у поданих заявах, просять справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги визнають та відмовляються від належних їм часток у майні колгоспного двору на користь позивачки по справі. Враховуючи, що у судове засідання не з"явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось (ч.2 ст.197 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи у межах позовних вимог, судом встановлено наступне. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підствах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за заповітом та законом. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про смерть(а.с.4) 29.04.1992 року померла [PERSON]. У відповідності до свідоцтва про право власності на житлий будинок від 27.01.1994 виданого на підставі розпорядження представника Президента України у Жидачівському районі за №24 даний житловий будинок належить до категорії колгоспний двір головою якого є [PERSON]. (а.с. 16) Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-СГ № 231592 вбачається, що позивачка [PERSON], 30.08.1990 року зареєструвала шлюб з [PERSON] і після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON].(а.с.8) Відповідно до довідки Лівчицької сільської ради №428 від 16.05.2016 року(а.с.5), спадкодавець [PERSON], що була членом колгоспного двору, проживала станом на 30.06.1990 року у житловому будинку, що мав статус колгоспного двору, який знаходиться на вул.Засанського,79 у с.Лівчиці Жидачівського району Львівської області разом із [PERSON] [PERSON], та позивачкою [PERSON], тобто цим особам відповідно до положень ст.120 ЦК УРСР вказане майно(житловий будинок, який мав статус колгоспного двору) належало на праві сумісної власності без визначення часток та кожному із них, виходячи з рівності часток усіх членів двору по 1/4 частці у майні колгоспного двору (житловому будинку господарських будівлях і спорудах). Оскільки спадкодавець [PERSON] заповіту на випадок смерті не залишила, тому спадкування здійснюється відповідно до положень ст.ст.1223,1261 ЦК України. Відповідач [PERSON], як її син та батько позивачки, що стверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії 1-АВ № 445066 (а.с.7), є єдиним спадкоємець першої черги за законом після її смерті та постійно проживаючи із спадкодавцем [PERSON] на момент її смерті, важається таким, що спадщину прийняв ( ч.3 ст.1268 ЦК України), проте від своїх своїх спадкових прав на належну спадкову частку у встановленому законом порядку не оформив та не отримав свідоцтва про право на спадщину за законом після її смерті, хоч він набув право на спадкування 1/4 частки у спірному житловому будинку, проте він та його дружина відповідно мати позивачки відмовились від своїх часток в спадковому майні в користь позивачки по справі, про що подали відповідні заяви (а.с. 17-18). Постановою нотаріуса від 17.05.2016 року позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті бабусі було відмовлено у цьому у зв"язку із тим, що спадкове майно є власністю членів колгоспного двору, частки яких не визначені, а померла [PERSON] не є його останнім членом. (а.с.15) Враховуючи вказані обставини та правові приписи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, їх слід задовольнити та за позивачкою [PERSON] - співвласником 1/4 частки колгоспного двору та у зв"язку з відмовою інших співвласників - відповідачів у справі, від своїх часток у її користь, слід визнати право власності на 3/4 частки житлового будинку по вул. Засанського,79 в с. Лівчиці Жидачівського району Львівської області з приналежними до нього господарськими будівлями, а відтак за позивачкою слід визнати право власносності на цілий житловий загальною площею 113,3 кв.м., житловою площею 54,1 кв.м, господарські будівлі та споруди, що розташовані у с.Лівчиці по вул.Засанського,79 Жидачівського району Львівської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved