Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

10 квітня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 25 квітня 2002 року по 05 червня 2012 року. Від шлюбу у сторін по справі народилося двоє дітей: син - [PERSON], [INFO], та донька - [PERSON], [INFO]. Починаючи з 2012 року, з часу розірвання шлюбу, по сьогоднішній день син - [PERSON] та донька - [PERSON] проживають разом з позивачем, перебувають на її вихованні і повному утриманні за адресою: [ADDRESS]. Відповідач - [PERSON] з 2012 року по сьогоднішній час зовсім не бере участь у вихованні дітей, не цікавиться їхнім життям та здоров'ям, не забезпечує дітей морально, про що він сам підтвердив у нотаріально посвідченій заяві, в якій також надав згоду на позбавлення його батьківських прав відносно сина і доньки, та визнав, що їх вихованням не займається. 30 січня 2017 року орган опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області надав згоду на позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей. Позивач прохає позбавити [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], зареєстрованого за адресою:[ADDRESS], батьківських прав відносно дітей: сина - [PERSON], [INFO], та доньки - [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач - [PERSON] не з'явилася, 30 травня 2017 року надала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги позову підтримує в повному обсязі та прохає їх задовольнити.(а.с.39). Представник третьої особи Органу опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області в судове засідання не з'явився, 12 червня 2017 року до суду надав лист про розгляд справи без його участі, позовну заяву підтримує повністю. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно, у встановлений законодавством спосіб, через засоби масової інформації - газету «Урядовий кур'єр» №110 від 16 червня 2017 року, однак не з'явився, про причину неявки до суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав. Звертаючи увагу, що Відповідач не з'явився, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами аудіо запису не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, дійшов до переконання про наявність підстав для задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 квітня 2002 року по 05 червня 2012 року, що стверджується відміткою в паспорті громадянки України позивача в графі сімейний стан.(а.с.5). На підставі повторних свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.7) та [PERSON], [INFO] (а.с.8). Згідно довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №683 виданої 29.11.2016 року Топчинською сільською радою Тячівського району Закарпатської області позивач - [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], разом з донькою - [PERSON],[INFO], та сином [PERSON],[INFO], що також стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї №684 виданого 29.11.2016 року Топчинською сільською радою Тячівського району Закарпатської області, відповідно до якого умови проживання сім»ї задовільні, на утриманні позивача знаходиться двоє дітей.(а.с.12). Відповідно до довідки про неотримання аліментів №8123/03-28 виданої 29.06.2016 року Тячівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, позивач аліментів від відповідача на утримання дітей не отримує.(а.с.13). Як вбачається із заяви [PERSON], від 08.11.2016 року зареєстрованої в реєстрі за №667 приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу Дремлюк В.В., відповідач визнав, що вихованням дітей не займався, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав.(а.с.9). Крім того, в матеріалах справи міститься висновок Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області №16 від 30.01.2017 року про те, що орган опіки та піклування державної адміністрації вирішив дати згоду на позбавлення батьківських прав [PERSON], зареєстрованого за адресою:[ADDRESS], батьківських прав відносно дітей: сина - [PERSON], [INFO], та доньки - [PERSON], [INFO]. (а.с.10). Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. Згідно вимог ч.1, 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Згідно із статтею 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно зі ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються н факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов"язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об"єктивного з'ясування обставин, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов"язками. Таким чином, обґрунтованість позову повністю підтверджується зібраними по справі доказами, які об'єктивно підтверджують небажання відповідача виконувати свої батьківські обов'язки по вихованню дітей, тому суд вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина - [PERSON], [INFO], та доньки - [PERSON], [INFO], оскільки це відповідає бажанням та інтересам обох сторін. Відповідач вихованням своїх дітей та їх матеріальним утриманням взагалі не займається, тому позов підлягає задоволенню. Суд вважає необхідним роз'яснити відповідачу у справі про його право відповідно до ст.ст.168,169 СК України, на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved