Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу і поділ майна подружжя, обґрунтовуючи вимоги тим, що з 06.06.1997 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Оскільки, їх спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з тим, що вони мають різні погляди на життя та характери, а зберегти сім'ю не мождиво, тому позивач просить суд розірвання укладений з відповідачем шлюб. Також просить поділити їх спільне з відповідачем майно, яке було набуте ними за час перебування у шлюбі, а саме: легковий автомобіль марки "Джип Гранд Черокі", 2010 р.в., чорного кольору, шасі [NUMBER], зареєстрований за [PERSON] у УДАІ міста Києва 04.06.2013 року за реєстраційним номером [NUMBER] та трикімнатну квартиру [ADDRESS], придбану 07.05.1998 року за інвестиційним контрактом № 7746 і зареєстровану за [PERSON], шляхом визнання за нею право власності на вказану квартиру, а за відповідачем право власності на вказаний автомобіль. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав у ньому зазначених. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністтю, зазначив про необхідність їх задовольнити. Суду пояснив, що проти розіраванню шлюбу він не заперечує, оскільки дійсно в нього з позивачкою різні характери та погляди на життя. Зазначив і те, що легковий автомобіль марки "Джип Гранд Черокі"за реєстраційним номером [NUMBER] та трикімнатна квартира [ADDRESS] були придбані ними за час шлюбу за спільні кошти, а тому підлягають поділу саме в запропонований позичвакою спосіб, оскільки такий його також влаштовує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, укладеному 06.06.1997 року який було зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого району м. Києва про що зроблено відповідний актовий запис № 379. Від вказаного шлюбу сторони мають двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно ч.2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взажмні права та обов"язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ч.1 ст. 21 цього Кодексу). Причиною розпаду сім'ї сторін стали різні погляди на життя, різні характери, через певні непорозуміння, відсутність почуття взаємної любові. Подружжя не знаходить взаємопорозуміння в сімейних відносинах, шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Сім'я існує лише формально. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, сторони в судовому засіданні наполягали на розірванні їх шлюбу, зазначаючи, що терміну на примирення їм не потрібно, суд дійшов висновку про його розірвання, з урахуванням того, що сім"я та шлюб має базуватись на взаємній згоді обох, коли в даному випадку такого бажання не має у жодної із сторін. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні встановлено, що позивачка після розірвання шлюбу бажає і на далі іменуватися шлюбним прізвищем " [PERSON]". Судом також встановлено і сторонами у справі визнається, що в період вказаного шлюбу сторони придбали автомобіль марки "Джип Гранд Черокі", 2010 р.в., чорного кольору, шасі [NUMBER], зареєстрований за [PERSON] у УДАІ міста Києва 04.06.2013 року за реєстраційним номером [NUMBER] та трикімнатну квартиру [ADDRESS], що також підтверджується свідоцтвом про реєстрцію транспортного засобу та свідоцтвом про право власності на квартиру, видане 25.03.1999 року Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації на підставі наказу ГУ житлового забезпечення від 24.03.1999 року за № 236-С/КІ. У судовому засіданні сторони також погодили, що ринкова вартість вказаного автомобіля на час вирішення вказаного спору складає 680 000 грн., а вказаної квартири - 760 000 грн. Відповідно до ч.1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута під час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом сумісної власності подружжя (ч.2 ст. 60 Сімейного кодексу України). Дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності (ч.1 ст. 69 СК України). Згідно ст.70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч.1 ст.71 Сімейного кодексу України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до абз. 1 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Отже, спільним майном подружжя, яке підлягає поділу є автомобіль марки "Джип Гранд Черокі" за реєстраційним номером [NUMBER] та квартира [ADDRESS]. Щодо способу поділу спільного майна подружжя, суд враховує бажання кожної із сторін щодо його розподілу та вважає за необхідне його виділити в натурі, таким чином, який вказаний у позові та визнається відповідачем у судовому засіданні, тобто визнати за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS], вартість якої погоджена сторонами та складає 760 000 грн., виділивши її в натурі та припинивши право власності на неї [PERSON] та визнати за відповідачем право власності на легковий автомобіль марки "Джип Гранд Черокі", 2010 р.в., чорного кольору, шасі [NUMBER], зареєстрованого в УДАІ міста Києва 04.06.2013 року за реєстраційним номером [NUMBER], вартість якого погоджена сторонами та складає 680 000 грн, виділивши його йому в натурі. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки, вимога компесації різниці вартості поділеного між сторонами майна не заявлялася, тому така і не вирішувалася судом. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивач понесла судові витрати у розмірі 3 645 грн., а тому з відповідача необхідно стягнути на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 3 645 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved