Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

Представник позивача Петришин А.М. в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просить суд визнати незаконним і скасувати Наказ УЖКГ м. Рівне № 71/01 від 04.03.2014 року в частині щодо приватизації квартири [ADDRESS] та Свідоцтво про право власності б/н на [ADDRESS], видане УЖКГ виконавчого комітету Рівненської міської ради 04.03.2014 року. Представник відповідача УЖКГ виконавчого комітету Рівненської міської ради Мазур Л.І. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вважає їх безпідставними та недоведеними, з підстав наведених в запереченнях проти позову вважає, що УЖКГ при видачі спірного наказу від 04.03.2014 року № 71/01 про передачу житла у приватну власність квартири [ADDRESS], діяло в межах чинного законодавства та не порушувало ні чиїх прав. Просить суд відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, з підстав наведених у запереченнях проти позову, вказуючи на те, що спірна квартира не належала ЗАТ «Рівненський домобудівний комбінат» на момент укладення Договору № 5 від 28 травня 1998 року, тому не була і не могла бути предметом вищевказаного договору, і на його думку МПП «АПМ» не набуло право власності на спірну квартиру, посилаючись на Розпорядження Рівненської міської адміністрації (Управи) № 839 - р від 20 липня 1992 року. Просить суд відмовити в задоволенні позову за його безпідставністю. Представники КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» Ящук О.В. та Ілюк НВ. в судовому засіданні пояснили, що позов не підлягає до задоволення, вважають, що зазначений спір має бути розглянуто лише в порядку адміністративного судочинства. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду показали, що Мале приватне підприємство "АПМ" 26 травня 1998 року, згідно умов договору купівлі продажу №5, укладеного між ЗАТ «Рівненський домобудівний комбінат» та МПП «АПМ», придбало у власність будівлі гуртожитку для сімейних, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в тому числі з квартирами визначеними в Особливих умовах до зазначеного договору та Розрахунку вартості квартир в гуртожитку для сімейних по [ADDRESS] (Додаток № 1 до Договору), де зазначена і квартира [NUMBER]. Вказали на те, що з 1997 року по 1999 рік в [PERSON] була можливість викупити квартиру за пільговою ціною відповідно до Положення про порядок продажу квартир в гуртожитку для малосімейних, що знаходилися на балансі ЗАТ «Рівненський ДБК» від 11 квітня 1997 року, однак такою можливістю не скористалася. Також, зазначили, що безпосередньо вели розмову про продаж квартири [ADDRESS] з чоловіком [PERSON] як і [PERSON] так і в подальшому [PERSON] Суд, заслухавши представника позивача Петришина А.М., представників відповідачів Мазур Л.І., [PERSON], представників третьої особи Ящука О.В., Ілюк Н.В., допитавши свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного: Як було встановлено в судовому засіданні, МПП «АПМ» на підставі умов договору купівлі продажу № 5, укладеного з ЗАТ «Рівненський домобудівний комбінат», придбало у власність будівлі гуртожитку для сімейних, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 28 березня 2000 року Рівненським міським бюро технічної інвентаризації було видане Реєстраційне посвідчення на об'єкт нерухомого майна, яке належить юридичним особам, яким Рівненське міське БТІ, посвідчило, що будівля гуртожитку для сімейних в цілому, яка розташована в [ADDRESS] зареєстрована за Малим приватним підприємством «АПМ» на праві приватної власності, на підставі договору № 5 купівлі-продажу від 26 травня 1998 року та записана в реєстрову книгу за № 1- за реєстровим №11-11 об`єкт [ADDRESS] в цілому складається з будівлі гуртожитку. 5 січня 2012 року МПП «АПМ» з метою створення юридичної особи, зокрема формування та визначення розміру її статутного фонду, було замовлено в КП «Рівненське міське БТІ» Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно за № 32784561, згідно даних якого, будівля гуртожитку для сімейних [ADDRESS], перебуває у приватній власності МПП "АПМ" з часткою 1/1, та за заявою власника мали відчужуватися квартири, зокрема і квартира за [NUMBER] в будівлі гуртожитку [ADDRESS], відповідно примітки цього Витягу. 9 лютого 2012 року, відповідно до Протоколу № 1/2012 року установчих зборів засновників «Про створення ТзОВ «АПМ ПЛЮС» від 09.02.2012 року, було створено юридичну особу ТзОВ «АПМ ПЛЮС», згідно Акту прийому - передачі майна від 09.02.2012 року, в статутний фонд якого було передано засновником МПП «АПМ» майно яке складалося із квартир, що розміщені в будівлі гуртожитку для сімейних по [ADDRESS] та в будівлі гуртожитку для малосімейних по [ADDRESS], зокрема і квартира [NUMBER] в будинку [ADDRESS]. Право власності, як передбачено законом, зокрема ст.334 ЦК України, на квартиру [NUMBER] в будинку [ADDRESS] ТзОВ «АПМ ПЛЮС» не було зареєстроване, в зв'язку з протиправною бездіяльністю КП «Рівненське міське БТІ», що полягала в невиконанні заявки № 986ю про проведення державної реєстрації права власності на спірну квартиру. Дана обставина підтверджується дослідженими в судовому засіданні постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 10.04.2014р. в справі № 817/314/14 та Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29.07.2014р. в цій же справі за позовом ТзОВ «АПМ ПЛЮС» до КП «Рівненське міське БТІ», Реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON], про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії. Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 10.04.2014р. в справі № 817/314/14 визнано протиправною бездіяльність Комунального підприємства "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" щодо невиконання договору-заяви від 12.07.2012 №986ю щодо державної реєстрації права власності на квартиру [NUMBER] в будинку [ADDRESS], залишеною без змін в цій частині Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29.07.2014р. Як вбачається з дослідженого спірного Наказу УЖКГ м. Рівне № 71/01 від 04.03.2014 року про передачу житла в приватну власність, зокрема його третього пункту, саме Рівненське міське БТІ формувало відповідні документи та проводило відповідні розрахунки на одержання, належного мешканцям державного житла, зокрема і спірної квартири [NUMBER] в будинку [ADDRESS] під час розгляду справи № 817/314/14 в Рівненському окружному адміністративному суді, тоді як про спірний наказ, позивачу стало відомо лише у 2016 році. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, відповідно до п.4 ст 82 ЦПК України, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Кожна сторона, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини суд приходить до висновку, що квартира [NUMBER] в будинку № 16 на вул. А. Мельника в м. Рівне на момент видачі спірного Наказу УЖКГ м. Рівне № 71/01 від 04.03.2014 року про передачу житла в приватну власність та Свідоцтво про право власності б/н на квартиру [NUMBER], що розміщена в будинку [ADDRESS] УЖКГ м. Рівне перебувала у приватній власності позивача МПП «АПМ» і тому не могла бути об'єктом державного житлового фонду та передана у приватну власність [PERSON] відповідно до норм Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Доводи представника УЖКГ м. Рівне Мазур Л.І., представника [PERSON] - [PERSON] наведені в своїх запереченнях з посиланням на долучені докази в їх обґрунтування оцінюються судом критично, оскільки не містять в собі достовірної інформації про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, адже обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Розпорядження міської адміністрації (Управи) за № 839-р від 20.07.1992р. «Про передачу у власність орендному підприємству «Рівненський ДБК» незавершеного будівництва житлового будинку для малосімейних № 103 МКР № 4 «Північний», Розпорядження голови управи№ 333 від 18.03.1994 року Про порядок прописки громадян в кімнатах гуртожитку для малосімейних міської управи по [ADDRESS] та Договір від 04.12.1997 року не є доказами в розумінні ст. ст. 77-80 ЦПК України. Натомість доводи представника позивача МПП «АПМ» Петришина А.М. обгрунтовані належними допустимими та достовірними доказами, які були досліджені в судовому засіданні та отримали відповідну об'єктивну правову оцінку суду. Тому, Наказ Управління житлово-комунального господарства міста Рівне від 4 березня 2014 року № 71/01 про передачу житла у приватну власність в частині приватизації квартири [ADDRESS] є незаконним та підлягає скасуванню. Відповідно є незаконним і підлягає скасуванню Свідоцтво про право власності б/н на квартиру [NUMBER], що розміщена в будинку [ADDRESS], видане УЖКГ виконавчого комітету Рівненської міської ради 04.03.2014 року. Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власностi набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власностi вiдповiдно дозакону. Нiхто не може бути протиправно позбавлений права власностi. Право приватної власностi є непорушним. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1. ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.ст. 21 та 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна, визнається судом незаконним та скасовується. Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане відповідно до закону, належить до документів, на підставі яких згідно зі статтею 19 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" провадиться реєстрація права власності, яке вони посвідчують. У зв'язку із цим суд відповідно до частини першої статті 21, статті 393 ЦК визнає незаконним і скасовує такий акт, виданий владним органом, повністю або частково, якщо він суперечить актам цивільного законодавства та порушує цивільні права або інтереси. Такі спори за участю фізичних осіб розглядаються в порядку цивільного судочинства. Отже, враховуючи те, що Наказ Управління житлово-комунального господарства міста Рівне від 4 березня 2014 року № 71/01 про передачу житла у приватну власність в частині приватизації квартири [ADDRESS] не відповідає закону і порушує права позивача як власника, тому суд вважає позовні вимоги позивача доведеними та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі. Згідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів слід стягнути на користь позивача по 689 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved