Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивач, ДП «Кіровоградтепло», звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за отриману послугу з централізованого теплопостачання в сумі 13 813,98 грн.; 3% річних в сумі 646,07 грн., індексу інфляції в сумі 366,47 грн. та пені в сумі 2 017,96 грн., а всього 16 844,48 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачка є власником квартири [ADDRESS]. Шляхом відкриття особового рахунку [NUMBER] та видачею абонентської книжки, сторони вступили у фактичні договірні відносини по наданню послуг з теплопостачання, відповідно до яких позивач зобов"язаний надавати послуги з теплопостачання належної якості, а відповідач своєчасно сплачувати вартість таких послуг. Підприємством виконуються взяті на себе зобов'язання по наданню послуг за вищевказаною адресою за період з квітня 2008 по листопад 2013 років, проте відповідачем надані послуги в повному обсязі не оплачувались, в зв'язку з чим виникла заборгованість у вказаному розмірі. Посилаючись на вимоги діючого законодавства та обставини, викладені в позовній заяві, просить суд стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала. Пояснила, що була власником вищезазначеної квартири до літа 2013 року, та дійсно з квітня 2008 року не оплачувала послуги теплопостачання. Потім, відповідно до рішення суду, її було виселено з квартири, квартира продана, просить застосувати строки позовної давності та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню частково. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами склалися фактичні договірні відносини, за умовами яких позивач надає належної якості послуги з теплопостачання, а відповідач зобов'язана своєчасно та в повному розмірі оплачувати вартість таких послуг. Відповідач [PERSON] була власником квартири [ADDRESS] та згідно довідки ГУДМС УДМС України у Кіровоградській області 05.07.2013 року знята з обліку за рішенням суду за вищезазначеною адресою. Підприємство належним вином виконувало взяті на себе зобов'язання щодо надання послуг централізованого теплопостачання, проте відповідачка надані в період з квітня 2008 року по листопад 2013 року послуги в повному обсязі не оплачувала, в зв'язку з чим станом на 01.12.2013 року у неї виникла заборгованість у розмірі 13 813,98 грн. Викладені обставини підтверджені в судовому засіданні матеріалами справи, передусім розрахунком розміру заборгованості відповідача по оплаті за використану теплову енергію, в зв'язку з чим такі обставини судом вважаються встановленими. При аналізі встановлених у судовому засіданні обставин судом враховується, що відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 3 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. З урахуванням викладеного суд відзначає наявність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача заборгованості по оплаті за використану теплову енергію за період з квітня 2010 по квітень 2013 року в розмірі 8 452,52 грн. Крім того, судом відзначається можливість застосування до правовідносин між сторонами положень ст. 625 ЦК України, відповідно до яких боржник, який прострочив виконання зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму боргу за період з квітня 2010 року по червень 2013 року з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. В зв'язку з цим стягненню з відповідачки підлягає сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення - 199,41 грн. та 3% річних від простроченої суми - 564,80 грн. Відповідно, вказані суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Одночасно судом відзначається необґрунтованість вимоги позивача про стягнення з відповідачки 2 017,96 грн. пені за порушення зобов"язання. Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов"язання за кожен день простроченого зобов"язання. П.10 ч. 3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальі послуги" визначено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов"язаний сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Оскільки ні законом, ні укладеним між сторонами договором не визначено розмір пені, що підлягає сплаті відповідачем у разі порушення ним зобов"язання по оплаті отриманих послуг, вимога про стягнення з відповідачки пені не підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України відшкодуванню відповідачкою підлягають судові витрати позивача по справі в розмірі 243,60 грн. На підставі вище викладеного і ст. 68 ЖК України, ст. 267, 526, 625 ЦК України, ст. 20 Закону України «про житлово-комунальні послуги»

Outcome: partial