Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

Заявниця, звернувшись до суду з даною заявою, посилається на те, що [INFO] померла її тітка, [PERSON] , якій належав житловий будинок в [ADDRESS] та земельні ділянки в [ADDRESS] . Померла залишила заповіт, посвідчений 26 січня 2007 року секретарем Нижньовербізької сільської ради, згідно якого все своє майно заповіла їй. Звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у заповіті допущено описку, а саме : зазначено її прізвище " [PERSON] ", замість правильного " [PERSON] ". Просить суд, в зв"язку з виниклими обставинами, встановити факт належності їй вказаного заповіту. Заявниця в судове засідання не з"явилась, її представник подала письмову заяву, в якій заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити, а справу розглянути у заявниці та її відсутності. Представник заінтересованої особи Нижньовербізької сільської ради ОТГ в судове засідання подав письмове клопотання про слухання справи у його відсутність, заявлені вимоги визнав в повному обсязі. Заінтересована особа, приватний нотаріус Іванов в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що 13 грудня 2018 року складено відповідний актовий запис за № 606, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом, посвідченим 26 січня 2007 року секретарем Нижньовербізької сільської ради Коломийського району та зареєстрованим в реєстрі за № 3, згідно якого все належне їй майно та права, які належать їй на момент складання заповіту та майно і права, які належатимуть їй в майбутньому заповіла [PERSON] (а.с.18) Заявниця, будучи спадкоємцем за заповітом після смерті тітки, звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак оформити спадкові права не взмозі через розбіжності в написанні її прізвища. Так, в заповіті прізвище спадкоємця записано « [PERSON] », що не збігається з прізвищем, зазначеним в паспорті громадянина України та інших особистих документах, де вона зазначена " [PERSON] ". Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13 січня 1958 року вбачається, що заявниця [PERSON] народилася [INFO] в м. Коломия Івано-Франківської області. Її батьками були [PERSON] та [PERSON] (а.с.21). Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 16 вересня 1978 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на " [PERSON] " (а.с.22). Також той факт, що прізвище спадкоємця саме « [PERSON] » стверджується копією паспорта громадянина України та копією довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, які належать заявниці (а.с. 6-9). Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має юридичне значення для заявниці, так як дозволить оформити спадкові права. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що вказані обставини є послідовні та логічні, а тому не викликають сумніву в їх правдивості. Таким чином, на переконання суду заявлені вимоги є належно обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. На підставі наведеного та

Outcome: approved