Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

19 березня 2018 року [PERSON] звернулася в Любешівський районний суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позов обґрунтовано тим, що 28 січня 2008 року між позивачем [PERSON] та відповідачем був укладений шлюб, від якого в них [INFO] народилася дочка [PERSON]. Позивач в позові зазначила, що протягом останнього часу подружні відносини у неї з відповідачем значно погіршилися, у них немає спільного бюджету, разом не ведуть домашнього господарства, проживають порізно, а шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинились, у зв"язку з цим звернулася до Любешівського районного суду з позовом про розірвання шлюбу. Вказала, що з часу припинення шлюбно-сімейних відносин відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобов"язаний це робити. Також зазначила, що точних відомостей про матеріальне становище відповідача не має, але протягом останнього часу відповідач регулярно працює на сезонних роботах по будівництву на території України та в Російській Федерації і має в зв"язку з цим відповідний дохід, який пов"язаний з обсягом та характером фактично виконаної роботи. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, щомісяця, починаючи стягнення від дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з"явилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги зменшила, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення від дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з"явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав частково, згідний сплачувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, щомісяця, починаючи стягнення від дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Просив розгляд справи проводити без його участі та не заперечував проти ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки відповідач визнає позов повністю, суд на підставі ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши подані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення за наступних обставин. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 141 цього Кодексу мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Виходячи з цього, відповідач як батько, зобов'язаний брати участь у вихованні та утриманні своїх дітей наряду з позивачем. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що сторони по справі 28 січня 2008 року зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу в них [INFO] народилася дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.07.2008 року, і яка перебуває на утриманні позивача. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, даною нормою на законодавчому рівні визначено мінімальний розмір аліментів, прив"язкою якого є прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який визначається Законом. Відповідно до ст. 182 СК України, враховуючи відсутність даних про незадовільний стан здоров'я відповідача, його матеріальне становище, відсутність інших утриманців, беручи до уваги те, що він погоджується із запропонованою сумою аліментів, суд, дотримуючись меж позовних вимог, визначає аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, вважаючи, що такий їх розмір буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК рішення у межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved