Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON], в якому просить стягнути із відповідача на її користь заборгованість у розмірі 1 179 грн. за невиконані роботи, моральну шкоду у розмірі 1 000 грн., а всього 2 179 грн., та судові витрати по справі покласти на відповідача. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 06 липня 2014 року між нею та фізичною особою-підприємцем [PERSON] (відповідачем в даній справі) було укладено договір №GP-1308L на поставку вікон з металопластику (виробів). Згідно п. 1.4 вказаного договору загальна площа виробів складає 2,622 квадратні метри. Вартість виробів складає 3 933 грн.. які нею були сплачені відразу після підписання договору та про що зазначено в пунктах 2.1 та 2.2 вказаного договору. 11.08.2014 року відповідач передала їй вироби, загальною площею 1,836 квадратних метра, тобто недопоставила їй виробів на 0,786 квадратних метрів. На її прохання виконати зобов"язання відповідач відповідає відмовою. Вказані обставини підтверджуються укладеним договором від 06.07.2014 року та актом прийому-передачі від 11.08.2014 року. Оскільки вартість 0,001 кв.м. виробу складає 3 933 грн./2,622 кв.м. = 1,5 грн., то вартість 0,786 кв.м. недопоставлених виробів складає 0,786 х 1,5 = 1 179 грн. У зв"язку з тим, що відповідач відмовляється виконувати умови договору, позивач, посилаючись на норми ч.2 ст.10 Закону України "Про захист прав споживачів", просить стягнути з відповідача на свою користь 1 179 грн. за недопоставлені вироби. Крім того, незаконними діями відповідача їй було завдано моральної шкоди, яку вона оцінює в 1 000 грн., яка виразилась у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв"язку з протиправною поведінкою відповідача внаслідок протиправного заволодіння її майном - грошовими коштами в сумі 1 179 грн., яка для неї є значною. Для оплати за договором вона уклала кредитний договір з банком, але на даний час у неї не має ні ще одного вироба (вікна), який відповідач відмовляється їй передати, ні грошових коштів в сумі 1 179 грн., а лише зобов"язання перед банком за сплату кредиту та відсотків по ньому. Позовні вимоги просить задовольнити, посилаючись на норми ст. ст. 10, 22 Закону України "Про захист прав споживачів", ст. ст. 118-120, 130 ЦПК України. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти винесення заочного рішення за відсутності відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена (а.с.16-18), причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. На підставі ст. ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності сторін, та ухвалити заочне рішення по справі, на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як встановлено судом, 06 липня 2014 року між позивачем [PERSON] та відповідачем фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір №GP-1308L на поставку виробів (вікон з металопластику), відповідно до умов якого відповідач зобов"язався організувати роботи по виготовленню і передачі у власність замовнику виготовлених виробів (вікон з металопластику), загальною площею 2,622 кв.м., вартістю на загальну суму 3 933 грн., яку позивач сплатила завдатком у повному обсязі відповідно до умов договору (а.с.4). 11.08.2014 року згідно акту прийому-передачі відповідач передала позивачу вироби, загальною площею 1,836 кв.м. (а.с.5), тобто недопоставила позивачу виробів на 0,786 кв.м. На неодноразові прохання позивача виконати свої зобов"язання належним чином згідно умов договору відповідач відмовляється. Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України від 12.05.1991 року №1023-XII "Про захист прав споживачів", викладеного Законом України від 01.12.2005 року №3161-IV у новій редакції (з подальшими змінами та доповненнями), якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Оскільки згідно укладеного сторонами договору вартість 0,001 кв.м. виробу складає 1,5 грн. (3 933 грн./2,622 кв.м. = 1,5 грн.), то вартість 0,786 кв.м. недопоставлених виробів складає 1 179 грн. (0,786 х 1,5 = 1 179 грн.), та, враховуючи, що відповідачем до цього часу так і недопоставлено виробів на загальну площу 0,786 квадратних метра, і не повернута позивачу сума вартості недопоставлених виробів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 1 179 грн. вартості за невиконані роботи підлягають задоволенню. Нормами ч. 2 та 3 ст. 22 Закону України від 12.05.1991 року №1023-XII "Про захист прав споживачів", викладеного Законом України від 01.12.2005 року №3161-IV у новій редакції (з подальшими змінами та доповненнями), передбачено, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. В частині відшкодування моральної шкоди суд приходить до висновку про те, що цивільний позов в цій частині підлягає задоволенню. Виходячи із принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку про те, що на відшкодування моральної шкоди, спричиненої позивачу [PERSON], із відповідача повинно бути стягнуто 1 000 грн. Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, виходячи з вищенаведеного, враховуючи обставини справи, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги доведені, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволені у повному обсязі і вона при подачі позовної заяви звільнялася від сплати судового збору, то згідно вимог ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 243 грн. 60 коп. судового збору. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved