Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В обгрунтування своїх позовних вимог з урахуванням уточнення посилається на те, що[INFO] року помер його дідусь [PERSON]. [INFO] року померла його бабуся [PERSON]. Майже через неповні два місяці після смерті бабусі, а саме [INFO] року у віці 59 років помер його батько [PERSON]. Після смерті бабусі [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді належної їй квартири [ADDRESS] Позивач зазначає, що його батько у встановлений законом шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, оскільки помер через два місяці після смерті [PERSON], інші спадкоємці відповідно до ст.ст. 1262-1265 ЦК України відсутні. Він як онук [PERSON] на теперішній час є її єдиним спадкоємцем, але в установлений законом шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, оскільки вказаний строк пропустив з поважних причин, так як на час смерті бабусі та батька відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби, а саме: з 15.07.2010 по 25.04.2014 року, що підтверджується довідкою про звільнення серії ДНП 27213, виданою Державним департаментом України з питань виконання покарань Ігренської ВЦ УДДУ ВП в Дніпропетровській області. 09.03.2016 року він звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Красоти Т.О. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, на яку йому була нотаріусом видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.03.2016 року, відповідно до якої йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв"язку з пропуском строку для звернення з заявою до нотаріуса та роз"яснено його право на звернення до суду. Посилаючись на зазначене, позивач просить визначити йому додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. В судове засідання позивач не з"явився, про день? час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, його представник надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу у його відсутність. В судове засідання відповідач не з"явилася, про день? час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Представник Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради в судове засідання не з"явився, про день? час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Приватний нотаріус Красота Т.О. в судове засідання не з'явилася, подала відповідну заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини згідно до ст.1218 ЦК України входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.2 цієї статі часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності до ст.1223 цього Кодексу право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови у її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відпоавідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно до ст. 1263 ЦК України .у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця, зігдно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, відповідно до ст. 1265 - у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Статтею 1266 ЦК України передбачено спадкування за правом представлення. Відповідно до ч.1 цієї статті - внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ч.2 цієї статті - не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Відповідно до ч.1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. У відповідності до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до ч.2 цієї статті - якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 5 Прикінцевих та перехідних положень чинного Цивільного кодексу України правила книги шостої Цивільного Кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. У відповідності до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 цієї статті особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч.1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 - докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до ч.3, 4 цієї статті - доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] року помер дідусь позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22.08.1996 року, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Кіровської районної Ради народних депутатів м.Дніпропетровська. [INFO] року померла бабуся позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 25.06.2010 року, виданим відділом реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції та свідоцтвом про народження [NUMBER] Родинні відносини між позивачем та його дідусем з бабусею підтверджуються - свідоцтвом про народження його батька [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] від 10.12.2004 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Магдалинівського райуправління юстиції Дніпропетровської області; свідоцтвом про укладення шлюбу з його матірью [PERSON] серії [NUMBER] від 25.08.1973 року, виданим Будинком щастя Жовтневого району м. Дніпропетровська; свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] від 24.08.1976 року, виданим Бабушкінським відділом РАГС м. Дніпропетровська, де його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] Судом також встановлено, що майже через неповні два місяці після смерті бабусі - [PERSON], а саме [INFO] року у віці 59 років помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 21.08.2010 року, виданим відділом реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції. Після смерті бабусі [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді належної їй за життя квартири [ADDRESS] Судом встановлено, що батько позивача - [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, оскільки помер через два місяці після смерті [PERSON] Інші спадкоємці відповідно до ст.ст. 1262-1265 ЦК України відсутні. Позивач як онук [PERSON] на теперішній час є її єдиним спадкоємцем, але в установлений законом шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса він не звертався, оскільки вказаний строк пропустив з поважних причин з причини того, що на час смерті бабусі та батька він відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби, а саме: з 15.07.2010 по 25.04.2014 року. Вказане підтверджується довідкою про звільнення серії ДНП 27213, виданою Державним департаментом України з питань виконання покарань Ігренської ВЦ УДДУ ВП в Дніпропетровській області від 25.04.2014 року. 09.03.2016 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Красоти Т.О. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Красоти Т.О. від 12.03.2016 року позивачеві було відмовлено у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] з посиланням на пропущення ним передбаченого законом строку для звернення до нотаріуса та роз"яснено його право на звернення до суду з відповідним позовом. Відповідно до матеріалів спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Красотою Т.О. після смерті [PERSON], копія якої надана суду, після смерті [PERSON], померлої [INFO] року до нотаріуса з заявою про отримання спадщини 09.03.2016 року звернувся лише [PERSON] Згідно даних Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 09.03.2016 року після смерті [PERSON] у Спадковому реєстрі інформація відсутня, що свідчить про те, що будь-які інші особи з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися. З огляду на встановлені судом вище вказані обставини, суд вважає необхідним визнати причину пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, поважною та вважає за необхідне визначити позивачу додатковий строк в два місяці, достатній для подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини за законом після смерті бабусі [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають понесені витрати по справі - сплачений судовий збір в сумі 551 грн. 21 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved