Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-02 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що Державний акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданий 16 червня 2010 року на ім'я [PERSON], належить [PERSON], та підтверджує її право власності на земельну длянку площею 0,15 га для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 16 червня 2010 року їй було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER], який посвідчує її право власності на земельну ділянку площею 0,15 га для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Проте при зверненні до органів нотаріату було встановлено, що в державному акті при видачі допущено помилку та невірно зазначено її по батькові як "[PERSON]", а не "[PERSON]". Помилка в написанні її по батькові в державному акті як власника земельної ділянки призводить до неможливості реалізувати її право власності в частині володіння та розпорядження вказаною земельною ділянкою. Внести зміни до тексту державного акту не вбачається можливим, оскільки видача державних актів як правовстановлюючих документів припинена з 01 січня 2013 року. А тому, для захисту своїх прав вона вимушена звернутися до суду для встановлення факту належності їй вказаного державного акту. В судове засідання заявник [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] не з'явилися, проте від представника заявника на адресу суду надійшла заява, в якій він просить суд розглянути справу бех їхньої участі, заявлені вимоги підтримує повністю, просить суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області в судове засідання не з'явився, проте від нього на адресу суду надійшли пояснення, відповідно до яких він у вирішенні питання про встановлення факту належності заявнику державного акту покладається на розсуд суду. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, суд, вважає за можливе, здійснювати судовий розгляд у судовому засіданні без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] є [PERSON], [INFO]. До укладення шлюбу [PERSON] іменувалася прізвищем "[PERSON]", що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. 12 липня 2011 року на ім'я [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], відповідно до якого [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 2,6195 га у межах згідно плану, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розміщується у [ADDRESS]. Також судом встановлено, що 16 червня 2010 року на ім'я [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], відповідно до якого [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 0,1500 га у межах згідно плану, з цільовим призначенням для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, яка розміщується у [ADDRESS]. Згідно письмових пояснень, наданих представником заінтересованої особи - Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, судом встановлено, що на даний час в Головного управління Держгеокадатру у Вінницькій області та його територіальних органів відсутні повноваження щодо заповнення бланків державних актів на право власності на земельні ділянки або внесення до них будь-яких змін, оскільки з набранням чинності з 01 січня 2013 року Закону України "Про Державний земельний кадастр" від 07 липня 2011 року № 3613-VІ та Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 0151 посвідчення права власності на земельну ділянку здійснюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" без оформлення державних актів. Також, в даному поясненні повідомляється, що згідно даних Відділу у Піщанському районі міжрайонного управління у Крижопільському та Піщанському районах Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 1545/425-18-0.192 від 24 жовтня 2018 року, надано копію Державного акту на право власності на землю серії [NUMBER] від 16 червня 2010 року та копію паспорта громадянина України [PERSON], [INFO]. Дана земельна ділянка зареєстрована в Національній кадастровій системі та присвоєно кадастровий номер [NUMBER], технічна документація розроблялася згідно наданих громадянкою [PERSON] документів, в тому числі паспорта громадянина України виданого на ім'я [PERSON] серії [NUMBER]. Згідно листа Піщанського районного сектора Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області ДМС України [PERSON], [INFO], уродженка с. Яворівка Піщанського району Вінницької області, 11 грудня 1998 року Піщанським РВ УМВС України у Вінницькій області була документована паспортом громадянина України серії [NUMBER]. Згідно акта № 44205 за вересень 2011 року (книга Ф. 33) даний паспорт був знищений згідно пред'явлених заявницею документів, виданих органом ДРАЦС про зміну даних в даті її народження на 02 серпня та по батькові на "[PERSON]". 21 вересня 2011 року Піщанським РВ УМВС України у Вінницькій області громадянка [PERSON], [INFO], уродженка с. Яворівка Піщанського району Вінницької області була документована паспортом громадянина України серії [NUMBER]. Таким чином, вищенаведене свідчить, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], це одна і та ж сама особа. Разом з тим, через розбіжності в написанні по батькові заявника в паспорті громадянина України та в Державному акті на право власності на земельну дялнку [NUMBER], у заявника виникли перешкоди в реалізації прав як власника земельної ділянки в частині володіння та розпорядження вказаною земельною ділянкою. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Під час розгляду справи встановлено та підтверджено відповідними доказами, що по батькові заявника в Державному акті на право власності на земельну дялнку [NUMBER] не збігається з її по батькові, яке зазначено в паспорті громадянина України серії [NUMBER], оскільки на момент видачі даного державного акту 16 червня 2010 року, заявник була документована іншим паспортом громадянина України серії [NUMBER], в якому її по батькові було зазначено як "[PERSON]", проте в подальшому на підставі надних заявником документів про зміну по батькові та дати народження, паспорт громадянина України серії [NUMBER] було знищено, а замість нього виданий новий - серії [NUMBER]. Враховуючи, що судом отримані достатні докази, які достовірно підтверджують факт, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO],є однією і тією ж самою особою, суд вважає можливим встановити факт, що Державний акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданий 16 червня 2010 року на ім'я [PERSON], належить [PERSON], [INFO] та підтверджує її право власності на земельну длянку площею 0,15 га для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, розташовану за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved