Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

09 серпня 2016 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON], в якій вона просить суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітнього [PERSON], [INFO], за межі України та на тимчасово непідконтрольну України (окуповану) територію Донецької та Луганської областей, а також на його в"їзд на територію України на період часу з моменту набрання законної сили судовим рішенням по даній справі до досягнення дитиною 16- річного віку, тобто до 18.02.2023 року, у супроводі матері [PERSON],[INFO], без згоди та супроводу батька, [PERSON], [INFO]. Позов обґрунтований тим, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], шлюб між позивачем та відповідачем розірваний, мешкають окремо. В позасудовому порядку отримати від відповідача дозвіл на виїзд дитини на тимчасово непідконтрольну Україні територію Донецької та Луганської областей, а також на її в"їзд у зворотному напрямку, неможливо через відсутність звязків та контактів з ним. При цьому позивач з сином з січня 2015 року проживають у м. Маріуполі та набули статусу тимчасово переміщених осіб, а відповідач проживає на території у м.Амвросїівка Донецької області, участі у вихованні та утриманні дитини не бере. Водночас на території Донецької області у позивача залишилось її житло, яке потребує догляду та відвідування,а також проживає її матір та бабуся дитини - [PERSON], яка має право спілкуватись з онуком [PERSON], брати участь у його духовному та матеріальному розвитку. Водночас через малий вік сина, він потребує постійного догляду, у звязку з чим позивач не має можливості залишити дитину одну. В судове засідання позивач не зявилась, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає,прохає їх задовольнити повністю. В судове засідання Відповідач не зявився по невідомим суду причинам, про час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно, у встановлений законодавством спосіб, через засоби масової інформації - газету "Урядовий кур"єр" № 168 (5788)\~\~ від\~ 08\~ вересня 2016 року, заяву\~ про розгляд справи без його участі не надавав. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради в судове засідання не з"явився по невідомим суду причинам, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно, судовою повісткою з повідомленням. Звертаючи увагу, що Відповідач\~ не зявився, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). \~ \~ \~ \~ На підставі чого судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~ У звязку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши вимоги законодавства України про шлюб та сімю, про порядок перетинання межі тимчасово окупованої території України, дійшов до переконання про наявність підстав для\~ задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, позивач та відповідач є батьками неповнолітнього сина\~ [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-НО №113199.(а.с.13). Позивач та відповідач перебували у шлюбі згідно Свідоцтва про шлюб серії І-НО №052440 (а.с.12), який рішенням Амвросіївського районного суду Донецької області від 08.09.2010 року був розірваний.(а.с.11). Зазначеним рішенням суду встановлено, що шлюбні відносини між сторонами були припинені, сім"я фактично розпалася. У звязку із складною ситуацією, що склалася в окремих районах Донецької та Луганської областей через активні бойові дії, позивач з січня 2015 року разом з дитиною живуть в м. Маріуполь, та отримали статус тимчасово переміщених осіб, що підтверджується Довідкою № [NUMBER] від 16.01.2015 року, виданою Управлінням соціального захисту населення Приморського району. (а.с.14). Згідно свідоцтва про народження серії V-НО №403994 (а.с.7) позивач є донькою [PERSON], яка є бабусею - [PERSON],[INFO]. Позивач має намір вивозити дитину до Донецької області, де проживає її матір, та повертатись на територію, що знаходиться під контролем органів державної влади України, з метою забезпечення спілкування дитини з іншими членам своєї сімї, забезпечення її нормального духовного та фізичного розвитку. Статтею 313 ЦК України\~визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Відповідно до\~ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій належать до тимчасово окупованої території України. Частиною 1\~ст. 10 зазначеного Закону передбачено, що громадяни України мають право на вільний та безперешкодний вїзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї через контрольні пункти вїзду-виїзду за умови предявлення документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VIII\~визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України"Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей"\~запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Пунктом 3 Порядку вїзду на тимчасово окуповану територію та виїзду з неї, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року № 367, Вїзд на тимчасово окуповану територію України та виїзд з неї здійснюється через контрольні пункти громадянами України - за умови предявлення будь-якого документа, визначеного статтею 5 Закону України\~Про громадянство Україниабо статтею 2 Закону України\~Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, а громадян України, що не досягли 16-річного віку, - з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими\~постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено\~Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ,\~постановою КМУ від 27 січня 1995 р. № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених\~постановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231\~(із змінами). Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені\~Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57\~із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. На виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених\~постановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231\~(із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям - громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється, зокрема, у разі пред'явлення оригіналу або нотаріально посвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Таким чином, чинним законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон та на тимчасово окуповану територію, а лише встановлено певний порядок її виїзду за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків - батька і матері - у всіх правах і обов'язках відносно своїх дітей. Зокрема,\~ст. 155 СК України\~визначає, що здійснення батьками своїх прав по виконанню обов'язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Законодавством визначено права та обов'язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, які повинні бути непорушними незалежно від стосунків батьків між собою. Відповідно до ч. 2\~ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»\~за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідач участі у вихованні та утриманні дитини не бере, його життям не цікавиться, у зв"язку з чим позивач з незалежних від неї причин позбавлена можливості отримати згоду відповідача або його мотивовану незгоду на перетинання дитини лінії розмежування з тимчасово непідконтрольними Україні територіями. З огляду на те, що виїзд дитини на тимчасово окуповану територію без згоди одного з батьків передбачений чинним законодавством України та не суперечитиме інтересам дитини, що було встановлено у судовому засіданні, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Сторони не обмежені у праві звернутись в майбутньому до суду з вимогами про зміну обмежень у перетинанні неповнолітнім [PERSON] лінії розмежування з тимчасово непідконтрольними Україні територіями, за наявності відповідних фактичних підстав. Враховуючи вищенаведене, на підставі\~ст. 155 Сімейного кодексу України,\~ст. 313 Цивільного кодексу України,\~Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»,\~ст. 10 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»,

Outcome: approved