Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

17 грудня 2015 року позивач, Дунаєвецька районна державна адміністрація Хмельницької області як орган опіки та піклування, в інтересах малолітнього [PERSON] звернувся з уточненими під час судового розгляду позовними вимогами до відповідачки [PERSON], третя особа: Дунаєвецька селищна рада Дунаєвецького району Хмельницької області як орган опіки та піклування про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якому просить відібрати у [PERSON], 1980 року народження, малолітнього сина [PERSON], [INFO] без позбавлення батьківських прав і передати його на опікування Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області як органу опіки та піклування та стягнути з [PERSON], 1980 року народження (індент номер [NUMBER]), уродженки с.Томашівка Дунаєвецького району Хмельницької області на користь Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області як органу опіки та піклування (р/р [NUMBER] ГУДКСУ в Хмельницькій області ) аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачка [PERSON] є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідачка на даний час проживає разом із співмешканцем [PERSON] в с.Томашівка, Дунаєвецького району, характеризується з негативної сторони, не працевлаштована, вела аморальний спосіб життя, свої батьківські обов'язки виконувала неналежним чином, не піклувалася про здоров'я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток, не створювала належних умов для розвитку його природних здібностей, не сприяла засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надавала доступу до культурних та інших духовних цінностей. Співмешканець відповідачки, [PERSON] працює по найму, часто зловживав спиртними напоями, ображав малолітнього [PERSON] та висловлювався нецензурною лексикою в його присутності та зокрема до нього. Зазначена ситуація негативно впливала на самоствердженні дитини та спричиняла йому душевні переживання. У зв'язку з даними обставинами, 07.11.2006 року наказом служби у справах дітей Дунаєвецької райдержадміністрації №34-н, сім'я [PERSON] взята на облік сімей, що опинилися в складних життєвих обставинах. За період перебування сім'ї на обліку .працівниками служби у справах дітей спільно з працівниками районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, проводилися обстеження житлово-побутових умов родини. Сім'я [PERSON] та [PERSON], перебуває під соціальним супроводом з 21 лютого 2014 року. За час соціального супроводу з батьками неодноразово проводились бесіди та консультації щодо належного виконання батьківських обов'язків, вживання алкоголю, покращення житлово-побутових умов сім'ї, раціонального використання державних виплат на дітей, надавалась гуманітарна допомога у вигляді одягу та взуття. Проте батьки частково брали до уваги рекомендації спеціаліста, нераціонально використовували державні соціальні допомоги. В результаті чого було винесено попередження по призупиненню виплат. Після проведеної роботи, спрямованої на профілактику негативних звичок, на покращення умов проживання та раціональне використання коштів, батьки на деякий час припинили вживати алкоголь, частково покращились санітарно-гігієнічні умови проживання. Проте, за результатами останніх обстежень, з'ясовано, що батьки продовжували зловживати алкоголем, не прислухались до порад та вказівок спеціалістів, не приділяли належної уваги вихованню сина. Так, 09 жовтня 2015 року, до працівників СКМСД Дунаєвецького РВ УМВСУ в Хмельницькій області надійшло повідомлення від Томашівської ЗОНІ I- III ступенів про те, що співмешканець [PERSON] в с. Томашівка Дунаєвецького району, вчинив насильство в сім'ї психологічного характеру, яке виражалось в обзиванні нецензурними словами, відносно свого малолітнього пасинка [PERSON], [INFO]. З огляду на такі обставини службою у справах дітей спільно з працівниками СКМСД Дунаєвецького РВ УМВСУ в Хмельницькій області було організовано виїзд в с.Томашівка, Дунаєвецького району з метою з'ясування причин за яких сталося дане насильство. Було встановлено, що відповідачка, [PERSON] разом із своїм співмешканцем [PERSON] знаходилися у нетверезому стані, санітарно - гігієнічний стан в будинку був на низькому рівні, належні продукти харчування для дитини були відсутні, малолітній [PERSON] був брудний та недоглянутий. У зв'язку з тим, що виникла безпосередня загроза життю та здоров'ю дитини, його було направленно в дитяче відділення Комунальної установи Дунаєвецької районної ради "Центральна районна лікарня" для подальшого медичного огляду. Після чого 27.10.2015 року, [PERSON] направлений на оздоровлення до Малієвецького протитуберкульозного санаторію "Світанок" де і перебуває на даний час, а тому орган опіки та піклування звернувся до суду з даним позовом. У судовому засіданні представник позивача по довіреності Дунаєвецької райдержадміністрації як органу опіки та піклування [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити ,пославшись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково та пояснила, що раніше вона зловживала спиртними напоями, але на даний час вона не п'є, згідна сплачувати по 100 грн. аліментів на утримання сина щомісячно. Представник третьої особи: Дунаєвецької селищної ради як органу опіки та піклування [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити, пояснивши суду, що відповідачка разом з співмешканцем зловживала алкоголем, дитину не доглядала, одягом його не забезпечувала, а тому відібрання у неї сина є доцільним. Вислухавши пояснення сторін по справі, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Так, відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім"ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 155 цього ж Кодексу здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Згідно з ч.1 ст. 11 Закону України від 13 січня 2005 р. № 2342-ІУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Відповідно до ч.1ст.12 цього ж Закону безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Верховний Суд України в ч.2 п.16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідачка є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 25.10.2006 року серії [NUMBER] (а.с.3). Згідно довідки про склад сім'ї від 24.11.2015 року №715, виданої Томашівською сільською радою Дунаєвецького району Хмельницької області за адресою: с.Томашівка Дунаєвецького району Хмельницької області зареєстровано троє осіб: [PERSON], [INFO] - власник майна, [PERSON], [INFO] - дочка, [PERSON], [INFO] - син, загальна площа житла 38 м.кв.(а.с.5). З актів обстеження житлово-побутових умов проживання від 09 жовтня 2015 року та 22 жовтня 2015 року за адресою [ADDRESS] вбачається, що житлове приміщення складається з двох кімнат, житлова площа близько 36 м.кв., опалення пічне, постачання криничне, в кімнатах брудно, житлові умови потребують покращення, санітарно-гігієнічні умови на низькому рівні, місце, яке відведене для дитини дуже брудне, речі розкинуті,продукти харчування не в достатній кількості, є ліжко окреме для дитини, сезонного одягу для дитини не вистачає. Під час проведення першого обстеження 09 жовтня 2015 року батьки були в стані алкогольного сп'яніння, свої батьківські обов'язки не виконують належним чином, з ними було проведено профілактичну бесіду та повідомлено про відповідальність, у разі не виконання своїх батьківських обов'язків та зобов'язано навести лад в оселі і підтримувати санітарні умови в нормі, однак при повторному обстеженні 22 жовтня 2015 року було встановлено, що відповідачкою умови для проживання дитини не покращено, під час перевірки в будинку було брудно, продукти харчування були в недостатній кількості (а.с.8, 9). Відповідно до характеристики від 24.11.2015 року №716, виданої Томашівською сільською радою Дунаєвецького району Хмельницької області на ім'я [PERSON] вбачається, що відповідачка зареєстрована та проживає в с.Томашівка Дунаєвецького району Хмельницької області, на території сільської ради не працює, проживає разом із співмешканцем, характеризується негативно, веде аморальний спосіб життя, часто перебуває в нетверезому стані, хуліганить, не виконує своїх батьківських обов'язків (а.с.6). З характеристики виданої учню 4 класу Томашівської ЗОШ І-ІІІ ступенів на [PERSON], 2006 р.н. видно, що учень виховується в сім'ї, де батьки не достатньо цікавляться навчанням хлопчика та не приділяють належної уваги його вихованню, хлопчик оволодіває навчальним матеріалом на початково-середньому рівні, потребує постійного контролю, не виявляє зацікавленості до навчання, прагнення вчитися майже відсутнє. Учень доброзичливий, поважає старших, виявляє активність під час роботи, яка йому подобається, не виявляє лідерства, легко попадає під вплив іншого, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями в класу (а.с.11). Згідно повідомлення Дунаєвецького районного відділу управління МВС України в Хмельницькій області начальника служби у справах дітей Дунаєвецької РДА Яворської Н.В. від 15.10.2015 року №7058 про дитину яка постраждала від жорстокого поводження або стосовно якої існує загроза його вчинення вбачається, що 08.10.2015 року близько 19:00 год. [PERSON] (співмешканець відповідачки) в с.Томашівка Дунаєвецького району. Вчинив насильство в сім'ї психологічного характеру, яке виражалося в обзиванні нецензурними словами, відносно свого малолітнього пасинка [PERSON], [INFO] та відповідно ст.173-2 КУпАП складено адміністративний протокол (а.с. 10). З повідомлення Дунаєвецького районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 20.10.2015 року видно, що сім'я [PERSON] та [PERSON], перебуває під соціальним супроводом з 21 лютого 2014 року. За час соціального супроводу з батьками неодноразово проводились бесіди та консультації щодо належного виконання батьківських обов'язків, вживання алкоголю, покращення житлово-побутових умов сім'ї, раціонального використання державних виплат на дітей, надавалась гуманітарна допомога у вигляді одягу та взуття. Проте батьки частково брали до уваги рекомендації спеціаліста, нераціонально використовували державні соціальні допомоги. В результаті чого було винесено попередження по призупиненню виплат. Після проведеної роботи, спрямованої на профілактику негативних звичок, на покращення умов проживання та раціональне використання коштів, батьки на деякий час припинили вживати алкоголь, частково покращились санітарно-гігієнічні умови проживання. Проте, за результатами останніх обстежень, з'ясовано, що батьки продовжували зловживати алкоголем, не прислухались до порад та вказівок спеціалістів, не приділяли належної уваги вихованню сина (а.с.7). Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Дунаєвецької районної державної адміністрації від 27 листопада 2015 року, зобов'язано службу у справах дітей Дунаєвецької райдержадміністрації підготувати висновок про доцільність відібрання малолітнього [PERSON], [INFO] від [PERSON], [INFO], без позбавлення батьківських прав (а.с.13),відповідно висновку Дунаєвецької районної державної адміністрації №33 від 02.12.2015 року про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та рішення виконавчого комітету Дунаєвецької селищної ради Дунаєвецького району від 29.02.2016р. орган опіки та піклування Дунаєвецької райдержадміністрації діючи в інтересах дитини, виконавчий комітет Дунаєвецької селищної ради Дунаєвецького району вважають за доцільне відібрати дитину без позбавлення батьківських прав від [PERSON], [INFO], її малолітнього сина [PERSON], [INFO], яка ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Із листів №180 від 30.11.2015 року та №4 від 14.01.2016 року обласного дитячого спеціалізованого санаторію «Світанок» вбачається, що [PERSON], 2006 р.н. з 27.10.2015 року перебуває на санаторному лікуванні, за час перебування у санаторії мати хлопчика не відвідувала, в грудні 2015 року до нього один раз приїжджала хресна мати та тітка, привезли солодощі та одяг, хлопчик не має вимогового взуття. Стаття 27 Конвеції ООН від 20.11.1989 року, ратифікованою згідно з постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789- XII передбачає, що батько (ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав , у випадках передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України. Отже, оцінивши всі вище встановлені обставини, суд прийшов до переконання про обґрунтованість вимог органу опіки та піклування про відібрання у відповідачки [PERSON],1980 року народження її малолітнього сина [PERSON], [INFO], без позбавлення її батьківських прав, оскільки наявні у справі докази свідчать про те, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню сина, зловживає алкоголем. За правилами ч. 4 ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до ст.ст.180, 182, 184 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом також встановлено, що відповідачка працездатна та згідна сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 100 грн. щомісячно на дитину до досягнення нею повноліття, що підтвердила в судовому засіданні. Враховуючи, що відповідачка на даний час не працює, розмір аліментів, зазначений у позовній заяві, є для неї занадто великим, а тому суд дійшов висновку, що розмір стягуваних аліментів слід зменшити і стягнути щомісячно з відповідачки аліменти на користь Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області як органу опіки та піклування на утримання дитини в розмірі 100 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, проти чого позивачка не заперечила в судовому засіданні. Згідно з п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. В решті позовних вимог відмовити. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки судовий збір на користь держави в сумі 487 грн. 20 коп..

Outcome: partial