Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому зазначає, що відповідно до кредитного договору № 00078321 від 15.06.2012р позивачем було надано [PERSON] кредит в сумі 250 000грн з остаточною датою погашення 15 червня 2017року зі сплатою 24%річних. З укладенням кредитного договору у позичальника виник обов"язок повернути кредит та відсотки за договором у строки та розмірах чітко встановлених графіком погашення, у разі прострочення якого кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом, відсоками та пеню. Однак [PERSON] не здійснюється щомісячна сплата кредиту, відсотків, у зв"язку з чим станом на 07.03.2014р заборгованість по кредиту становить 187 045грн., по відсоткам 26 723,68грн. Відповідно до п. 11.2.1 кредитного договору у випадку порушення відповідачем графіку погашення кредиту та відсотків, встановлених договором, позивач нараховує [PERSON] пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості за кожний день прострочення. Станом на 07.03.2014р пеня за невчасну сплату кредиту та погашення відсотків становить 3 084,85грн. В забезпечення належного виконання [PERSON] умов кредитного договору було укладено договір поруки № 12736/0038/335076 від 15 червня 2012року, згідно якого [PERSON] виступила поручителем [PERSON] і взяла на себе зобов"язання перед банком відповідати по зобов"язанням [PERSON], що виникають з умов кредитного договору в повному обсязі цих зобов"язань. Відповідно п.п.1.1.,1.5 договору поруки Михайлова несе солідарну відповідальність з відповідчем [PERSON] перед позивачем на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги банком. У кредитора виникло право у разі невиконання позичальником своїх зобов"язань за кредитним договором стягнути з позичальника та поручителя суму основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та пеню. Позивач направляв відповідачам вимогу про виконання порушеного зобов"язання, яка ними не була виконана. Просять стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в сумі 216 853,53грн, а також судові витрати 2168,53грн. В судове засідання представник позивача не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, на позові наполягають (а.с.82). Відповідачі [PERSON] та представник відповідача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги не визнали. Вважають, що позивач не надав переконливих доказів щодо суми заборгованості, а також вважають, що є підстави для звільнення від відповідальності за договором, оскільки Донецька торгово-промислова палата надала висновок, який ніким не скасований, що у [PERSON] при виконанні кредитного договору виникли форс-мажорні обставини. Вважають, що вини Михайлова у порушенні умов договору не має. Просять в задоволенні позову відмовити. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів , належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов"язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Суд встановив, що між публічним акціонерним товариством " Райффайзен Банк Аваль" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 00078321 від 15 червня 2012 року, відповідно до умов якого, Банк надав кредит відповідачу в сумі 250 000 грн. (п.1.1 договору), зі сплатою 24 % річних за користування кредитом (п.2.1), строком погашення 15 червня 2017 року (п. 1.3). Відповідно до п. 5.2 кредитного договору [PERSON] зобов'язався щомісячно здійснювати погашення кредиту і процентів за договором у розмірах та строках, які визначаються Графіком. Відповідно п. 11.2.1 кредитного договору за кожен календарний день прострочення виконання будь-яких грошових зобов"язань за Договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період , за який сплачується пеня. Згідно п. 8.1. кредитного договору у разі настання обставини невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов"язань за договором, а також інші обставини, які, на думку кредитора, свідчать про те, що зобов"язання позичальника за договором не будуть виконані, кредитор має безумовне право на власний розсуд без необхідності укладення будь-яких додаткових угод вимагати дострокового повного/часткового виконання позичальником зобов"язань за договором. (а.с.5-15) Суд встановив, що з метою забезпечення виконання зобов"язань позичальника, що виникають з кредитного договору, 15 червня 2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № 12763/0038/335076 (а.с.17-23). Згідно з п. 1.1 договору поруки [PERSON] зобов"язалася відповідати перед кредитором солідарно з позичальником за виконання забезпечених зобов"язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов Кредитного договору. Відповідно до п.2.1., п. 2.2 договору поруки у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх або окремих забезпечених зобов"язань, поручитель та позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У випадку повного або частковго невиконання (неналежного) виконання) позичальником всіх або окремих забезпечених зобов"язань в порядку та строки, встановлені кредитним договором, кредитор набуває права вимоги до поручителя щодо сплати заборгованості за порушеними забезпеченими зобов"язаннями. Поручитель зобов"язується здійснити виконання порушених забезпечених зобов"язань протягом 10 банківських днів з дати отримання вимоги від кредитора та в обсязі , зазначеному в такій вимозі. Суд встановив, що Банк виконав свої зобов'язання, а сторона за договором кредиту - відповідач [PERSON] істотно порушив умови кредитного договору несвоєчасним поверненням суми кредиту, відсотків і станом на 07.03.2014 року прострочена заборгованість по кредиту складає 20 365грн, по простроченим процентам - 26 723,68грн. Оскільки відповідачем порушені умови кредитного договору щодо своєчасного повернення кредиту, процентів, у позивача виникло право вимагати дострокового повного/часткового виконання позичальником зобов"язань за договором відповідно до п.8.1. кредитного договору, а також право вимагати сплати пені відповідно до п. 11.2 кредитного договору. Судом встановлено, що станом на 07 березня 2014року загальна заборгованість за кредитним договором складає 216 853,53грн, в тому числі залишок заборгованості по кредиту - 187 045грн, заборгованість по процентам - 26 723,68грн, пеня за порушення строків погашення кредиту - 1313,77грн, пеня за порушення строків погашення процентів - 1 771,08грн. (а.с.27-29). Судом встановлено, що позивач в квітні 2014року надсилав вимогу про дострокове виконання грошових зобов"язань за кредитним договором як позичальнику [PERSON], так і поручителю [PERSON] Вимоги відповідачами отримані, що підтверджено в судовому засідання поясненнями відповідачів, але не виконанні у тридцятиденний термін, як то просив позивач. (а.с.24-26,30-32). Оскільки відповідачі в добровільному порядку не виконали вимогу позивача про дострокове погашення кредиту в сумі 216853,53, суд вважає, що вказана сума боргу підлягає примусовому стягненню з відповідачів солідарно. Суд не погоджується з доводами відповідачів, що позивачем не доведено суму заборгованості. В судовому засіданні перевірений розрахунок заборгованості по кредитному договору, суд вважає його правильним, відповідачами розрахунок не спростований. Суд не погоджується з доводами відповідачів про відсутність підстав для дострокового стягнення кредиту і підстав для відповідальності за договором через наявність форс мажорних обставин. Відповідачі посилаються на висновок торгівельно-промислової палати, який підтверджує настання істотних змін обставин по кредитному договору № 00078321 від 15 червня 2012року, які пов"язані з проведенням на території Донецької та Луганської областей антитерористичної операції, веденям бойових дій, реально існуючої погрози життю та здоров"ю людини, втрат матеріальних цінностей, рухомого та нерухомого майна. Крім того, висновок зазначає, що до квітня 2014року Михайлов виконував свої обов"язки по договору, але у зв"язку із ситуацією, яка склалася в країні цієї можливості не стало (а.с. 103-104). Але, як вбачається з розрахунку заборгованості, який наданий позивачем (а.с.27-29), прострочка виконання кредитних зобов"язань виникає у [PERSON] з червня 2013року, тобто раніше, ніж виникла нестабільна ситуація в країні та було оголошено проведення антитерористичної операції в Донецькій області,про які зазначено у висновку торгівельно-промислової палати, і пеня за порушення умов кредитного договору нарахована за період, який виник до квітня 2014року. Відповідно до ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов"язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов"язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов"язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов"язання, відсутність у боржника необхідних коштів. Суд вважає, що відповідачі не надали суду доказів, що порушення ними зобов"язань в період з червня 2013року до 07 березня 2014року виникли внаслідок випадку або непереборної сили. На підставі ст. 88 ЦПК України з вдповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 168,53грн, по 1084,26грн з кожного.

Outcome: approved