Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

[PERSON] 24.07.2014 року через свого представника звернувся в суд з позовом про стягнення із НАСК «Оранта» страхового відшкодування в розмірі 7858,45 грн. і 1200 грн. пені. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 04.07.2013 року на вул. Драгана, 4 в м. Львові сталася ДТП за участю автомобіля «Mitsubishi Lancer», номерний знак [NUMBER], під його керуванням, та автомобіля «Ford Focus», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який є винним у вчиненні даної ДТП. Оскільки цивільно-правову відповідальність водія автомобіля «Ford Focus» було застраховано в НАСК «Оранта», він, звернувся до відповідача із заявою про виплату йому страхового відшкодування, однак, такого він не отримав, що й стало причиною звернення до суду з даним позовом. Зазначив, що згідно висновку від 26.07.2014 року вартість виконаних робіт та матеріалів відновлюваного ремонту автомобіля «Mitsubishi Lancer» складає 7860 грн. Крім цього, оскільки відповідачем не виплачено страхове відшкодування і на час подання позову, просить стягнути 1200 грн. пені, а також судові втрати - 2000 грн. витрат на оплату за надання юридичних послуг адвоката і 243,60 грн. судового збору. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, покликаючись на мотиви такого, уточнив позовні вимоги, просить на підставі п. 36.5 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» стягнути з відповідача пеню в розмірі 919,34 грн., згідно ч.2 ст.625 ЦК України штраф - 3% річних у розмірі 184,73 грн. та судові витрати. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково, не заперечила щодо сплати НАСК «ОРАНТА» пені та штрафу у вказаних позивачем розмірах, однак заперечила проти вимог [PERSON] в частині стягнення 2000 грн. витрат на оплату за надання юридичних послуг адвоката, оскільки розмір таких, на її думку, повинен обмежуватися розміром, передбаченим Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.07.2013 року на вул. Драгана, 4 в м. Львові з вини водія автомобіля «Ford Focus», номерний знак [NUMBER], [PERSON] сталася ДТП за участю автомобіля «Mitsubishi Lancer», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який користувався таким на підставі довіреності від 21.02.2013 року власника [PERSON] (а.с.4). Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Між тим, із матеріалів справи вбачається, що 18.03.2013 року між НАСК «Оранта» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу №АВ 4075427, згідно умов якого цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована на підставі Поліса № АЕ/1269792 у НАСК «Оранта» на період з 22.02.2013 року до 21.02.2014 року (а.с.7). Відповідно до ст.ст. 979, 981 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). Зі змісту п.3 ч.1 ст.988 ЦК України випливає, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно ст. 7 Закону України "Про страхування" страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в Україні здійснюється обов'язково. Статтею 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що здійснення страхових виплат проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою особою, у формі, що визначається страховиком. Закон України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. У відповідності до ст.6 цього Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Згідно ст.5 Закону об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу . Статтею 9 цього ж Закону встановлено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до ст. 22 Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Пунктом 36.1 ст. 36 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страховик,

Outcome: approved