Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Заявник звернулася до Подільського районного суду м.Києва із заявою, в якій просить встановити факт належності їй, [PERSON], Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого на ім"я [PERSON], 14.11.1996 року Миколаївською сільською радою народних депутатів на підставі рішення від 08.04.1996 року. Свої вимоги мотивує тим, що заявнику на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 14.11.1996 року належить земельна ділянка площею 0,080 га, що розташована на території садового товариства "Родничок" Миколаївської сільської ради Волноваського району Донецької області. 11.10.2017 року з метою проведення реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадасті до Центру надання адміністративних послуг Волноваського району Донецької області подано технічну документацію. Проте, рішенням державного кадастрового реєстратора відділу у Волноваському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області №РВ-1400176502017 від 20.10.2017 року відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав: невідповідності поданих документів вимогам, установленим Законом України "Про Державний земельний кадастр" і Порядку ведення Державного земельного кадасту. Адже надані документи не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст, а саме: державний акт на право приватної власності на землю виданий на ім"я [PERSON], що суперечить копії паспорта замовника технічної документації - [PERSON]. Посилаючись на те, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа необхідно з метою внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадасту, заявник звернулася до суду з даною заявою. Представник заявника в судовому засіданні вимоги підтримав в повному обсязі та надав пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, поштовим зв"язком до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника, вирішення питання поклав на розсуд суду відповідно до вимог законодавства. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що при укладенні шлюбу заявник змінила своє дівоче прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». У свідоцтві про укладення шлюбу від 06.01.1981 року, виданому Кіровським відділом РАЦС м. Донецька, актовий запис №5, текст якого викладено російською мовою, прізвище заявника вказано як "[PERSON]". Судом встановлено, що 14.11.1996 року на ім"я [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], видано державний акт на право приватної власності на землю площею 0,080 га, що розташована на території СТ "Родничок" Миколаївської сільської ради, на підставі рішення Миколаївської сільської ради народних депутатів від 08.04.1996 року. 06.09.2017 року заявник звернулась до ФОП [PERSON] Із заявою на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі для ведення садівництва на території СТ "Родничок" Миколаївської сільської ради Волноваського району Донецької області. 11.10.2017 року до Центру надання адміністративних послуг Волноваського району Донецької області подано технічну документацію для реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадасті. Рішенням державного кадастрового реєстратора відділу у Волноваському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області №РВ-1400176502017 від 20.10.2017 року відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав: невідповідності поданих документів вимогам, установленим Законом України "Про Державний земельний кадастр" і Порядку ведення Державного земельного кадасту. В порушення вимог абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України "Про Державний земельний кадастр" документи не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст, а саме: державний акт на право приватної власності на землю виданий на ім"я [PERSON], що суперечить копії паспорта замовника технічної документації - [PERSON]. З наданої до матеріалів справи копії паспорта вбачається, що прізвище заявника, яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], зазначено як "[PERSON]". Зареєстроване місце проживання особи зазначеної у Державному акті від 14.11.1996 року та паспорті заявника збігається, що може свідчити про те, що правовстановлюючий документ виданий на одну і ту ж особу. Заявник вказує, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа необхідно їй для внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадасту. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить зміна, виникнення або припинення особистих майнових чи немайнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Крім того, в п. 12 Постанови Пленуму Верхового Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року роз"яснено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України (п. 6 ст. 273 ЦПК України) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що особа, яка зазначена в Державному акті на право приватної власності на землю, виданому Миколаївською сільською радою народних депутатів 14.11.1996 року, а саме: «[PERSON]», та особа, яка зазначена у паспорті, а саме: «[PERSON]», є однією і тією ж особою. Судом встановлено, що різниця написання прізвища заявника у вищевказаних документах зумовлена різницею написання транскрипцією на українській та російській мовах. Судом встановлено, що іншим способом виправити допущені помилки в правовстановлюючому документі, крім як встановити факт його належності заявнику, не вбачається можливим. Дослідивши здобуті докази та надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги заявника є заснованими на законі, обґрунтованими, знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду, в зв'язку з чим підлягають повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved