Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

представник позивача просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів на користь Кредитної спілки "Тайстра" борг за Кредитним договором № 11 від 23.01.2017, в сумі 9362 ( дев`ять тисяч триста шістдесят дві ) гривні 79 коп., з яких: 6982 (шість тисяч дев`ятсот вісімдесят дві) гривні 19 коп. - заборгованість за кредитом; 2380 (дві тисячі триста вісімдесят) гривень 60 коп. - заборгованість нарахованих процентів; 2102,00 грн. сплаченого судового збору. Також просить зазначити в рішенні про нарахування відсотків на залишок боргу з розрахунку 3% річних з дня ухвалення рішення по справі до моменту виконання рішення суду у повному обсязі за формулою залишок боргу х 3% :365 х кількість днів у періоді. Справу просить розглядати у спрощеному позовному провадженні. Свої вимоги мотивує тим, що згідно укладеного кредитного договору № 11 від 23.01.2017 між КС "Тайстра" та [PERSON] , остання отримала кредит на суму 7000,00 грн. зі строком користування 12 місяців з 23.01.2017 до 23.01.2018 та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 50 % річних. Для забезпечення виконання договору було укладено договори поруки №11 від 23.01.2017, згідно якого [PERSON] на добровільних засадах взяла на себе зобов`язання перед кредитодавцем відповідати по зобов`язаннях позичальника. Перша сплата по вказаному договору мала відбутися 23.02.2017. Проте фактично відбулася 27.02.2018 в сумі 700,00 грн. Жодних сплат по даному Договору, які б відповідали Графіку місячних платежів договору споживчого кредиту №11 від 23.01.2017 з моменту отримання кредиту платежів не було здійснено. Суми, вказані в особовій картці по розрахунках були недостатні для того, щоб сплатити заборгованість по процентах, заборгованість по кредиту, щоб сплатити поточні платежі. 02.07.2019 було здійснено станню проплату. Станом на сьогоднішній день затримано сплати кредиту та процентів за користування кредитом, що є грубим порушенням зобов`язань та істотних умов договору. Таким чином виникла заборгованість, сума за кредитом якої становить 6982,19 грн., заборгованість по сплаті процентів за кредитом становить 2380,60 грн., загальна сума боргу -9362,79 грн. Для врегулювання спору мирним шляхом, кредитна спілка зверталась неодноразово засобами телефонного зв`язку до позичальника та поручителя, а також письмово листами із вимогами виконати належним чином взяті на себе зобов`язання за Договором та сплатити заборгованість. Поручитель частково сплачував заборгованість. На неодноразові повідомлення про дострокове повернення боргу та досудове врегулювання спору відповідачі не реагували. Такі дії позичальника та поручителя свідчать про відмову від добровільного повернення ними боргу, через що кредитна спілка змушена звертатися з даним позовом до суду. Відповідно до ухвали Долинського районного суду Івано-Франківської області від 04.03.2020 у справі відкрито спрощене позовне провадження. Відповідачам надано строк на подання відзиву, яким вони не скористались(а.с.18). В судове засідання представник позивача Витрикуш Н.І. не з"явилась, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечила проти ухвалення заочного рішення(а.с.22). Відповідачі, [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду даної цивільної справи у встановленому законом порядку за вказаними в позові адресами, про що свідчить наявні у матеріалах справи повідомлення про розгляд даної справи на офіційному веб-порталі судової влади України та оголошення про виклик до суду(список судових справ, призначених до розгляду на відповідні дати в Долинському районному суді Івано-Франківської області)(а.с.20-21). Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідачі не з"явились на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомили, відзиву на позов або заяви про розгляд справи у їхній відсутності не надали, а представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частина 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (тобто, положення про договір позики), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором не встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. Згідно з п. 1.1 світлокопії кредитного договору №11 від 23.01.2017 КС „Тайстра" надала [PERSON] кредит у розмірі 7000,00 грн. на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти в розмірі 50 % річних(а.с.7-8). Про те, що позивачем надано [PERSON] кредит у розмірі 7000,00 грн. свідчить також копія видаткового касового ордера від 23.01.2017(а.с.11). Відповідно до п. 1.3 вищевказаного кредитного договору він укладений на 12 місяців та діє з 23.01.2017 до 23.01.2018. Згідно з п. 3.1.1. договору кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом в повному обсязі та виконання усіх інших зобов"язань, передбачених цим договором. У п. 3.2.2. вищевказаного договору зазначено, що позичальник зобов"язується погашати кредит та сплачувати проценти в порядку, визначеному цим договором. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У відповідності до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов"язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно п. 1.1 світлокопії договору поруки № 11 від 23.01.2017 [PERSON] поручилася перед кредитором за виконання [PERSON] своїх зобов`язань, що виникли за кредитним договором № 11 від 23.01.2017(а.с.13). У п. 3.1 вказаного договору поруки зазначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором, поручитель зобов`язується не пізніше 3 календарних днів з моменту повідомлення кредитором про невиконання або неналежне виконання боржником прийнятих на себе зобов`язань сплатити кредитору відповідну суму грошових коштів. Згідно з п. 4.1. договорів поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Розмір боргу стверджується наявною в матеріалах справи особовою карткою [PERSON] по розрахунках договору споживчого кредиту № 11 від 23.01.2017, відповідно до якої сума, належна до сплати, станом на 02.03.2020 становить 6982,19 гривень тіла кредиту, 2380,60 гривень відсотків за користування кредитом та відповідно до ст.77 ЦПК України є належним доказом(а.с.10). З огляду на те, що [PERSON] прострочила погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, не повернула отриманий кредит в повному розмірі за вказаним вище договором, а поручитель взявна себе зобов"язання відповідати за борги позичальника, однак не виконує їх, суд вважає за необхідне позов задовольнити: з відповідачів в користь позивача підлягає стягненню солідарно вищевказана заборгованість та пропорційно розміру задоволених позовних вимог судові витрати в сумі 2102,00 грн., по 1051,00 грн. з кожного. На підставі викладеного, ст.ст. 625, 651, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved