Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом в суд до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що 06 квітня 2011 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб в Тартацькій сільській раді Чечельницького району Вінницької області, за актовим записом № 03. Від даного шлюбу народилася донька [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження 1-АМ № 260762. Рішенням Чечельницького районного судувід 09 березня 2016 року шлюб між ними розірвано. Відповідач від утримання дитини ухиляється, не надає матеріальної допомоги, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка змінила позовні вимоги та просить стягувати з відповідача аліменти в твердій сумі, а саме 500 гривень, оскільки він не працюючий. Відповідач в судове засідання не з"явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти сплати аліментів в сумі 500 гривень. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, заслухавши відповідача, суд вважає що позов підлягає задоволенню Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до роз"яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідност. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON] яка народилася 12 березня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серія 1-АМ № 200762. Дитина проживає з матір"ю і знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо і не надає щомісячної матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON] Відповідач працездатний, не має на утриманні інших дітей, не сплачує аліменти на утримання інших осіб. В заяві зазначив, що він погоджується платити аліменти в сумі 500 гривень. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з"ясовування і дослідження інших обставин справи. Тому суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в сумі 500 грн. та судові витрати по справі.

Outcome: approved