Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] .Стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину. Обгрунтовує вимоги таким. Вона є бабусею [PERSON] та [PERSON] . Матір"ю дітей є відповідачка, її дочка. Відомості про батьків дітей записані відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу, зі слів матері. З самого народження дітей, їх матір не виявляла бажання виховувати доньок, у зв"язку з чим діти проживали та виховувалися в її сім"ї. Вона та її чоловік, усіляко сприяли тому, щоб відповідачка стала справжньою мамою для своїх дітей. Проте відповідачка не мала бажання виховувати дітей та не вивляла інтересу до їхнього життя. Діти скаржилися, що мама про них не дбає, а старша онука постійно просилася, аби її забрали. На зауваження відповідачка не реагувала, та була стурбована лише тим, як їй влаштувати особисте життя. На початку лютого 2021року відповідачка знову привела дітей до неї, та повідомила , що діти житимуть разом з нею, а вона не бажає більше займатися вихованням дітей. Повідомила, що вона зустріла чоловіка, з яким будуватиме нову сім"ю, та їде до нього в м.Київ і не збирається повертатися жити в м.Дружківка. З лютого 2021р відповідачка перебуває в м.Києві, адреси своєї не повідомляла. Спілкування між ними відбувається лише телефоном, дуже рідко. Відповідачка не цікавиться справами дітей і не спілкується з ними. Обидві дівчинки відвідують садок. Про їх стан здоров"я, розвиток та навчання дбає вона зі своїм чоловіком. Відповідачка не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Телефоном вона неодноразово вимагала від відповідачки повернутися додому, до дітей, але такі вимоги відповідачка ігнорує. Вона, як бабуся, не являється законним представником дітей. Діти фактично перебувають без законного представника, який мав би можливість відстоювати права дітей та дбати про їх потреби. Фактично відповідачка свідомо, з власної волі, самоусунулася від виконання своїх батьківських обов"язків. Тому вважає, що наявні підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав відносно доньок. Ухвалою суду від 21 квітня 2021року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом . Визначено розгляд справи проводити в загальному порядку позовного провадження . Призначено підготовче засідання. Задоволено клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі. (а.с. 36-37) Ухвалою суду від 12 травня 2021року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.44-45) В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і просить їх задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідачка в судове засідання не з"явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відзив на позов не надала. Проте надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно дітей та стягнення з неї аліментів. (а.с.39) Судом встановлено такі фактичні обставини. Позивачка у справі [PERSON] є матір"ю відповідачки [PERSON] (а.с. 15) Згідно зі свідоцтвом про народження, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом №84, [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). Згідно зі свідоцтвом про народження, виданого Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом №358, [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.16) Відомості про батьків дітей записані відповідно до частини першої ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с.17) 06 жовтня 2018року [PERSON] укладає шлюб з [PERSON] . Після державної реєстрації шлюбу отримує прізвище [PERSON] (а.с.29) Із довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографичного реєстру №269897-2019 від 22.08.2019р вбачається, що відповідачка [PERSON] зареєстрована з 05.04.1996р по теперішній час в [ADDRESS] . (а.с.13) Згідно довідки про склад сім"ї № 158 від 17.03.2021р, разом з [PERSON] по [ADDRESS] , проживають також онуки [PERSON] , 2015року народження, [PERSON] 2017року народження. (а.с.18) Згідно з Актом, який складений 12.03.2021р головою територіального комітета "Донський-2" Сальниковою Г.М. , діти [PERSON] та [PERSON] фактично проживають за вказаною адресою з бабусею [PERSON] з народження . (а.с.19) За характеристикою, яка видана 12 березня 2021року на [PERSON] головою територіального комітету Сальниковою ГМ., [PERSON] фактично проживала в [ADDRESS] . На теперішній час за данною адресою не мешкає. Виїхала з м.Дружківки. Зі слів сусідів характеризується негативно. Не врівноважена, вела бурхливе життя, неодноразово була помічена в нетверезому стані, конфліктувала з сусідами, вихованням дітей не займалася. (а.с.21) Із довідки сімейного лікаря амбулаторії №2 КНП ЦП МСД Дружківської міської ради Карпенка І.О. вбачається, що починаючи з 2018року мати дітей, [PERSON] , усунулась від догляду за дітьми [PERSON] та [PERSON] , поклавши усі турботи про них на бабусю , [PERSON] та дідуся, [PERSON] . Бабуся дітей в повній мірі доглядає за своїми онуками, відвідує амбулаторію з ними з профілактичною метою для проведення проф.щеплень, проф.наглядів і в разі захворювання. Діти на диспансерному обліку не знаходяться. Щеплені за календарем. (а.с22) Із характеристик на [PERSON] та [PERSON] , яка видана вихователями [PERSON] , [PERSON] та завідуючою ДНЗ №7 Бадасен А.В., вбачається, що [PERSON] відвідує дитячий садок з вересня 2017року, [PERSON] - з жовтня 2019року. Дівчата виховується в неповній сім"ї . Утриманням, навчанням і вихованням дітей, останім часом, займається лише бабуся. В садок дітей приводить і забирає їх дядько по матері, який проживає з бабусею, або сама бабуся чи дідусь. На відміну від мами, бабуся приймає участь у заходах, які проводяться у садочку, в рамках навчально-виховного процесу. Бабуся цікавиться життям онучок у садочку, їх успіхами і невдачами, та дотримується порад вихователів. Мати навчанням та розвитком дітей не займалася. (а.с.24-28) Із Акту обстеження умов проживання від 04.06.2021р,вбачається, що проведено обстеження умов проживання за адресою [ADDRESS] . Встановлено, що умови проживання є задовільні. У будинку чисто, кімнати мебльовані, у наявності необхідна побутова техніка та електроприлади. Сім"я забезпечена постільною білизною, засобами індивідуальної гігієни, кухонним приладдям тощо. [PERSON] та [PERSON] мають окрему кімнату, у якій обладнані спальні місця. Є місце для занять та відпочинку. Діти у повній мірі забезпечені одягом та взуттям, всі речі в хорошому стані, відповідають сезону та віку дітей. У наявності іграшки, розвиваючі ігри, навчальне приладдя тощо. В результаті бесіди з подружжям [PERSON] та їх неповнолітнім сином [PERSON] під час відвідування встановлено, що мати малолітніх [PERSON] та [PERSON] з лютого 2021р мешкає у м.Києві, з дітьми спілкується лише телефоном. ініціатором спілкування є [PERSON] (а.с.49) Згідно з Висновком органу опіки та піклування Дружківської міської ради № 4316/0.136/0-21 від 08.06.2021 про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки по відношенню до малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , орган опіки вважає за доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до доньок [PERSON] та [PERSON] , оскільки вважають що в даній ситуації має місце свідоме умисне ухилення від виконання батьківських обов"язків з боку відповідачки. (а.с.52) В судовому засіданні представник органу опіки та піклування Мельніченко В.В. підтримала висновок. Вважає що є підстави для задоволення даного позову, оскільки відповідачка самоусунулася від виконання батьківських обов"язків відносно своїх дітей. Відповідно до п.8 статті 7 Сімейного Кодексу України зазначено , що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Статтею 141 Сімейного Кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов"язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов"язків щодо дитини. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов"язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім"ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов"язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов"язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до сімейного життя. Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. 1 Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема становлення батьків до дітей. Пунктом 16 цієї постанови передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Свідки [PERSON] , [PERSON] [PERSON] [PERSON] підтвердили в судовому засіданні, що відповідачка не займається вихованням своїх дітей, не цікавиться їхнім життям, не утримує їх. З лютого 2021року покинула дітей на бабусю та виїхала в інше місце. Враховуючи те, що відповідака фактично покинула дітей, не вживає заходів щодо належного виховання дітей, щодо їх морального, культурного та фізичного розвитку, не утримує дітей матеріально, а також враховуючи той факт, що відповідачка не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно дітей і стягнення з неї аліментів, що підтверджується її заявою до суду, це дає змогу дійти до висновку що відсутні поважні причини не виконання батьківських обов`язків відповідачкою по відношенню до дітей. Виходячи з оцінки доказів, пояснення позивача, пояснення свідків, суд приходить до висновку, що відповідачка свідомо та умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, яка відповідно до ст. 9 Конституції України діє як складова національного законодавства України, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Статтею 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчим органами, першочергова увага приділяються якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Виходячи з інтересів дітей, і того факту, що мати свідомо та умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків, суд вважає, що є підстави для обрання крайнього заходу у вигляді позбавлення відповідачки батьківських прав. Враховуючи вищевикладене, відповідачкою було порушено право дітей на належне виховання з боку відповідачки, а тому позовні вимоги щодо позбавлення її батьківських прав підлягають задоволенню. Також підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідачки на користь дітей аліментів на їх утримання. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та /або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав ; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 166 СК України, при задоволенні позову про позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що матір не приймає участі в матеріальному утриманні дітей, суд вважає, що наявні підстави для стягнення з неї аліментів. При визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище дітей , матеріальне становище відповідачки, те, що у неї на утриманні не має інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, яким вона зобов"язана надавати матеріальну допомогу. В зв`язку з наведеним, суд вважає можливим стягнути аліменти з [PERSON] на користь дітей у розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходу, на кожну дитину, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за вимоги щодо позбавлення батьківських прав в сумі 908грн і за вимоги щодо стягнення аліментів сумі 908грн. Загальна сума до стягнення складає 1816,60грн

Outcome: approved