Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

Позивач - ПАТ "Дельта Банк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором та судових витрат. Згідно позовної заяви, 10 січня 2007 року між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №003-17010-100107, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 975,00 гривень. Банк виконав свої зобов'язання в повному обсязі. В порушення ст.ст.526, 530 ЦК України, відповідач норм закону та умов договору належним чином не виконала, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Станом на 27 березня 2014 року заборгованість становила 1048,31 гривень, з них: 732,86 гривень - заборгованість за кредитом, 26,82 гривень - заборгованість за відсотками, 288,63 гривень - заборгованість з комісії. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 1048,31 гривень, судовий збір в розмірі 243,60 гривень. Представник позивача в судове засідання не з"явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання з"явилася, позовні вимоги визнала повністю і пояснила, що дійсно 10 січня 2007 року отримала у позивача кредит у сумі 975 гривень для придбання мобільного телефона. У зв'язку з сімейними обставинами, не змогла повернути кредит у визначений термін. 3 вересня 2014 року сплатила всю суму боргу. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Згідно умов укладеного кредитного договору №003-17010-100107 від 10 січня 2007 року [PERSON] отримала від позивача кредит в сумі 975 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10% на рік, на строк 12 місяців (а.с.3). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України, боржник зобов»язаний виконати свій обов»язок, а кредитор-прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов»язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін). У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач [PERSON], зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконала, станом на 27 березня 2013 року заборгованість становила 1048,31 гривень (а.с. 5-6). Судом встановлено, що 3 вересня 2014 року відповідач [PERSON] сплатила на рахунок позивача ПАТ "Дельта Банк" 1048,31 гривень. Згідно квитанції №39080782 від 03.09.2014 року, призначення платежу зазначено: погашення кредитної заборгованості згідно договору №003-17010-100107 від 10 січня 2007 року (а.с. ). Враховуючи вказані обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості про кредитному договору. При зверненні до суду позивачем понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 гривень,що підтверджується платіжним дорученням № 32373347 від 17 квітня 2014 року (а.с.1). Враховуючи, що вимоги позивача задоволені відповідачем в ході судового розгляду шляхом сплати заборгованості за кредитним договором, судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: partial