Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

04 червня 2014 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, де пояснила що [INFO] на дільниці № 20 головного квершлага шахти ім. "Фрунзе" горизонту 1210 м. ТОВ «Криворіжшахтобуд» під час виконання трудових обов'язків прохідника, загинув [PERSON], з яким вона постійно проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу, починаючи з лютого 2009 року по день його смерті за адресою: [ADDRESS]. Проте, оформити та отримати страхові виплати у зв'язку із загибеллю [PERSON], як члена її сім'ї, не уявляється можливим, так як на день його смерті шлюб між мною та загиблим у державному органі реєстрації актів цивільного стану не був зареєстрований. Намагаючись отримати страхове відшкодування у зв'язку із загибеллю на виробництві [PERSON], як застрахованої особи, вона звернулась до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Кривому Розі з відповідною письмовою заявою, надавши для розгляду та вирішення питання необхідні документи у тому числі акт № 1 від 05 березня 2014 року про нещасний випадок на виробництві форми Н-1, та акт проведення розслідування нещасного випадку від 05 березня 2014 року форми Н-5, складені за результатами розслідування смерті [PERSON] під час виконання ним трудових обов'язків. Проте, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Кривому Розі відмовило у розгляді питання нарахування та виплати їй одноразової допомоги у зв'язку із загибеллю працівника на виробництві, посилаючись на те, що офіційно шлюб між нею та [PERSON] не був зареєстрований. Разом з цим їй було повідомлено, що нарахування та виплата страхового відшкодування можлива у разі встановлення судом факту мого проживання із загиблим однією сім'єю. Однією сім'єю вона та [PERSON] безперервно проживали, починаючи з лютого 2009 року по день його смерті, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права і обв'язки як чоловік та дружина, спільний сімейний бюджет, що переважно складався з його заробітку, який витрачали на спільні потреби, зокрема на утримання дітей, придбання предметів домашнього вжитку, продуктів харчування, одяг, тощо. За час їхнього спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. Факт її постійного проживання разом з [PERSON] однією сім'єю підтверджується актом від 19 лютого 2014 року з місця їхнього проживання за адресою: [ADDRESS], Також факт її спільного проживання з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу можуть підтвердити сусіді, та батьки загиблого які тривалий час проживають поруч з ними. Факт її проживання з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу, починаючи з 2009 року доводиться також рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 17 грудня 2013 року. Згідно з протоколом зустрічі членів комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку на виробництві з членами сім'ї загиблого від 28 лютого 2014 року вона визначена як цивільна дружина [PERSON] Встановлення юридичного факту її спільного проживання з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу необхідно їй для отримання страхових виплат, пов'язаних зі смертю на виробництві застрахованої особи. Встановити вказаний факт іншим шляхом, ніж судом, не уявляється можливим. Позивачка просить встановити факт проживання однією сім"єю без реєстрації шлюбу, з лютого 2009 року з [PERSON], [INFO], загиблим на виробництві [INFO]. Зобов"язати Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Кривому Розі призначити та виплатити їй одноразову допомогу в зв"язку зі смертю 05 лютого на виробництві [PERSON] Позивачка [PERSON] та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд позов задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені у позові. Представник ВВД ФСС від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Кривому Розі у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Вислухавши пояснення учасників процесу та викликаних свідків, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Свідок [PERSON] пояснив суду що, є батьком померлого [PERSON] та розповів що з 2009 року по день смерті його сина, час від часу проживав разом з своїм сином [PERSON] та його цивільної дружиною [PERSON], підтвердив що вони мали спільний сімейний бюджет, витрачали бюджет на спільні потреби, зокрема на утримання дітей, придбання продуктів харчування, одяг. [PERSON] вважав своєю невісткою, а їхнього сина, своїм рідним онуком, піклувався за них, допомогав матеріально, до теперішнього часу. Свідок [PERSON] пояснила суду, що є матір"ю померлого [PERSON], та розповіла що позивачку вона вважає своєю невісткою, а дитину [PERSON], онуком, тому що [PERSON] проживала з 2009 року разом з [PERSON] однією сім"єю по день його смерті, мали взаємні права і обов"язки як чоловік та дружина. Після смерті [PERSON], вони підтримують теплі, сімейні стосунки, допомогають один одному. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивачки та її померлого чоловіка [PERSON], та розповіла, що [PERSON] та померлий [PERSON] проживали без прописки однією сім"єю за адресою: [ADDRESS] мали взаємні права та обов"язки як чоловік та дружина, за час їхнього спільного проживання народився син [PERSON], [INFO], сусіди ходили один до одного у гості, проводили багато часу разом, мали дружні стосунки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою та проживає на одній площадці разом с позивачкою, та померлим [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та підтвердила що позивачка з [PERSON] проживали однією сім"єю з 2009 року по день його смерті, мали стосунки дуже теплі та сімейні, за час їхнього проживання народився син- [PERSON], 2013 року народження, всі свято вони проводили разом, як подружжя. Як вбачається з матеріалів справи, згідно акту від 19 лютого 2014 року, яке видано ЖЕО №35, за адресою: [ADDRESS] де вбачається що позивачка [PERSON] проживала без прописки та мала спільне господарство в період з 2009 року з [PERSON], по день його смерті [INFO] /а.с.7/. Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 17 грудня 2013 року, підтверджується проживання однією сім"єю з 2009 року [PERSON] разом з [PERSON] /10-11/. Згідно свідоцтво про народження виданний Відділом державного РАЦС реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції у Кіровоградській області підтверджується те, що дійсно [PERSON], [INFO] є сином - померлого [PERSON] та [PERSON] /а.с. 6/. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER], актовий запис № 218, видане Жовтневим відділом РАЦС КМУЮ у Дніпропетровській області /а.с. 4/. Відповідно до ст.256 ч.1 п.5 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлений факт проживання однією сім'єю. Отже, встановлення юридичного факту [PERSON]. спільного проживання з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу необхідно їй для отримання страхових виплат, пов'язаних зі смертю на виробництві застрахованої особи. Встановити вказаний факт іншим шляхом, ніж судом, не уявляється можливим. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" встановлення факту каліцтва на виробництві, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по соціальному страхуванню, справи про встановлення таких фактів у разі наявності спору підлягають розгляду в порядку позовного провадження. Згідно з положеннями п.б п.1 ч.1 ст. 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» передбачено, що у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку виплатити особам, які перебувають на його утриманні, одноразову допомогу в разі смерті потерпілого. Згідно з ст.ст. 21, 33 Закону України «Про загальнообов'язкове соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», у разі настання страхового випадку, Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові, внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачувати йому або особам, які перебували на його утриманні, страхові виплати. У разі смерті потерпілого, право на одержання щомісячних страхових виплат та одноразової допомоги на утримання мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого, або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання. Такими особами є жінки, які досягли 55 років, і чоловіки, які досягли 60 років, якщо вони не працюють. Відповідно до ч. 7 ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату непрацездатності», у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, розмір одноразової допомоги його сім'ї повинен бути не меншим за п'ятирічну заробітну плату потерпілого і, крім того, не меншим за однорічний заробіток потерпілого на кожну особу,яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більше як десятимісячного строку після смерті потерпілого. На підставі вищевикладеного, суд приходить к висновку, що [PERSON] дійсно з лютого 2009 року, проживала однією сім"єю з [PERSON]. На підставі ст.21, 33 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що спричинили втрату працездатності» ,

Outcome: approved